Справа № 404/1263/20
Номер провадження 1-кп/404/82/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0008933 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганськ, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, працюючого водієм у ТОВ «АВС-ІНТЕРТОРГ», не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України не маючого судимостей,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Луганськ, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, працюючого водієм у ТОВ «АВС-ІНТЕРТОРГ», не одруженого, проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше судимого, востаннє:

- 26.03.2012 року вироком Артемівського районного суду м.Луганська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ :

26.11.2019 року близько 02 год. 00 хв. у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману осіб похилого віку, під приводом вигаданої ситуації з потраплянням близьких та рідних останніх у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої необхідні грошові кошти для не притягнення останніх до кримінальної відповідальності.

У своїй злочинній діяльності ОСОБА_3 шляхом здійснення дзвінка на мобільний телефон потерпілого, повідомляв останньому заздалегідь вигадану ситуацію з потраплянням близьких та рідних у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої постраждали чи загинули сторонні особи, та внаслідок чого за грошові кошти обіцяли вирішити питання щодо не притягнення близьких та рідних потерпілих до кримінальної відповідальності, а ОСОБА_4 у свою чергу приїздив додому до потерпілого та отримував від нього наручно грошові кошти.

У подальшому 26.11.2019 року близько 02 год. 00 хв., реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , який також діяв повторно, в групі осіб, діючи умисно та з корисливих мотивів, переслідуючи мету власної наживи, маючи на меті заволодіння чужим майном, представляючись працівниками поліції, ввівши ОСОБА_7 в оману про заздалегідь вигадану ситуацію з потраплянням його сина у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої постраждали сторонні особи, та внаслідок чого за грошові кошти обіцяли вирішити питання щодо не притягнення його сина до кримінальної відповідальності, перебуваючи у квартирі АДРЕСА_3 , заволоділи грошовими коштами в сумі 11500 грн.

Після цього ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 11500 грн.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, а ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України.

Крім того, 27.11.2019 року близько 00 год. 03 хв. у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник умисел спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману осіб похилого віку, під приводом вигаданої ситуації з потраплянням близьких та рідних останніх у дорожньо-транспортну пригоду, внаслідок якої необхідні грошові кошти для не притягнення останніх до кримінальної відповідальності.

У своїй злочинній діяльності ОСОБА_3 шляхом здійснення дзвінка на мобільний телефон потерпілого, повідомляв останньому заздалегідь вигадану ситуацію з потраплянням близьких та рідних у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої постраждали чи загинули сторонні особи, та внаслідок чого за грошові кошти обіцяли вирішити питання щодо не притягнення близьких та рідних потерпілих до кримінальної відповідальності, а ОСОБА_4 у свою чергу приїздив додому до потерпілого та отримував від нього наручно грошові кошти.

У подальшому 27.11.2019 року близько 00 год. 03 хв., реалізовуючи вказаний умисел, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , в групі осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою наживи та повторно, представляючись працівниками прокуратури, ввівши ОСОБА_6 в оману про заздалегідь вигадану ситуацію з потраплянням її доньки у дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої постраждали сторонні особи, та внаслідок чого за грошові кошти обіцяли вирішити питання щодо не притягнення її доньки до кримінальної відповідальності, перебуваючи у квартирі, що розташована по АДРЕСА_4 , заволоділи грошовими коштами в сумі 17000 грн. та 600 доларів США, що станом на 27.11.2019 року становить 14388 грн. за офіційним курсом національної валюти по співвідношенню до іноземних валют.

Після цього ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, грошовими коштами розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 31388 грн.

Вказаними діями як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 вчинили заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.

Під час підготовчого судового засідання у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що між обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 03.06.2020 року укладено угоду про примирення.

За умовами угоди та згідно з обставинами, повідомленими сторонами під час розгляду угоди в суді, обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повністю погоджуються з висунутим їм обвинуваченням, потерпілі від висунення вимог та претензій матеріального і морального характеру до обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у рамках даного кримінального провадження відмовилися у зв`язку із відшкодуванням обвинуваченими потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди в розмірі 11500 грн. та моральної шкоди в розмірі 1500 грн., а потерпілій ОСОБА_6 31388 грн. майнової шкоди та 6000 грн. моральної шкоди. При цьому обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України узгоджено покарання як обвинуваченому ОСОБА_3 , так і обвинуваченому ОСОБА_4 у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Заслухавши захисника та представника потерпілої, які наполягали на затвердженні угоди про примирення, думку прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди, обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч.1 ст.473, ч.5 ст.474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зазначили, що повністю визнають вину у кримінальних правопорушеннях, вказаних у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом та погоджуються із ним, суд вважає, що угода про примирення підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Укладена у кримінальному провадженні угода про примирення відповідає вимогам п.1 ч.1 ст.468, ч.ч.1, 3, 5 ст.469, ст.471, ч.ч.5, 6 ст.474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч.7 ст.474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:

- дії обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано вірно, а саме: дії ОСОБА_3 по епізоду вчинення злочину 26.11.2019 року за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, та по епізоду вчинення злочину 27.11.2019 року за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб; дії ОСОБА_4 як по епізоду вчинення злочину 26.11.2019 року, так і по епізоду вчинення злочину 27.11.2019 року за ч.2 ст.190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

- сторони примирились добровільно, обвинувачені можуть виконати взяті на себе за угодою зобов`язання;

- узгоджена сторонами за ч.2 ст.190 КК України як обвинуваченому ОСОБА_3 , так і обвинуваченому ОСОБА_4 міра покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн., яка підлягає реальному виконанню, відповідає вимогам ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості і не є тяжким, особи винних, які характеризуються позитивно, офіційно працюють, вибачилися перед потерпілими та примирилися із ними, ОСОБА_3 відповідно до ст.89 КК України вважається таким, що немає судимостей, має на утриманні неповнолітню дитину, обставини, які пом`якшують покарання, до яких відноситься щире каяття, повне визнання вини у вчиненні злочинів та добровільне відшкодування збитків потерпілим, а також обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину щодо особи похилого віку, а тому є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Оскільки обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з`являються на виклики до суду та не ухиляються від них, до останніх застосовано запобіжний захід у вигляді застави, умови якої не порушувалися, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.
Також суд керується положеннями ч.11 ст.182 КПК України, якими передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У якості речових доказів у кримінальному провадженні визнані мобільний телефон «Nokia TA1010» з карткою «Водафон» з номером НОМЕР_1 (т.1 а.п.87) та мобільний телефон «Інтертелеком NEON A1» (т.2 а.п.18), які використовувалися при вчиненні злочину, які передано на зберігання до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області (т.1 а.п.88).

Оскільки зазначені речі були використані як засіб і знаряддя вчинення кримінального правопорушення, що випливає з висунутого обвинувачення, із чим погодилися сторони, вони належать обвинуваченому ОСОБА_4 , що підтверджено у судовому засіданні, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.96-1, п.4 ч.1 ст.96-2 КК України, п.1 ч.9 ст.100 КПК України, вони підлягають спеціальній конфіскації.

Інші речові докази підлягають поверненню власникам та законним користувачам, оскільки грошові кошти, як повідомили усі учасники судового провадження під час судового розгляду, належать потерпілим у обсягах, в яких їх суд повертає потерпілим, а інші речі належать обвинуваченим та підстав для їх спеціальної конфіскації не встановлено і у викладеному обвинуваченні не наведено.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 475, 314 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про примирення, укладену 03 червня 2020 року між потерпілими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у м.Кропивницькому у кримінальному провадженні №0008933.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 грн.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити заставу в розмірі 38420 грн.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити заставу в розмірі 38420 грн.

Після набрання вироком законної:

- заставу в розмірі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, внесену ОСОБА_9 за ОСОБА_3 у вказаному кримінальному провадженні на спеціальний рахунок ТУ ДСА України у Кіровоградській області №2505 (код отримувача 26241445, банк отримувача ДКСУ місто Київ, МФО 820172), згідно з квитанцією №0.0..1 від 02.12.2019 року АТ КБ «ПриватБанк», повернути заставодавцю ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

- заставу в розмірі 38420 (тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, внесену ОСОБА_9 за ОСОБА_4 у вказаному кримінальному провадженні на спеціальний рахунок ТУ ДСА України у Кіровоградській області №2505 (код отримувача 26241445, банк отримувача ДКСУ місто Київ, МФО 820172), згідно з квитанцією №0.0..1 від 05.12.2019 року АТ КБ «ПриватБанк», повернути заставодавцю ОСОБА_9 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );

Речові докази:

- грошові кошти у сумі 17000 грн., вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_3 , та грошові кошти у розмірі 600 доларів США, вилучені під час особистого обшуку у ОСОБА_10 , (т.1 а.п.196-200, 202, т.2 а.п.17-18, 20) повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- грошові кошти у сумі 400 грн., вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_3 , (т.1 а.п.196-200, 202) повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон «Nokia TA1010» з карткою «Водафон» з номером НОМЕР_1 (т.1 а.п.87) та мобільний телефон «Інтертелеком NEON A1» (т.2 а.п.18) - примусово безоплатно вилучити у власність держави, застосувавши спеціальну конфіскацію;

- речі та документи, крім раніше вказаних грошових коштів повернутих потерпілим та мобільних телефонів стосовно яких судом застосовується спеціальна конфіскація, вилучені під час особистого обшуку у ОСОБА_4 та протоколу огляду місця події по АДРЕСА_5 , (т.1 а.п.75-84, т.1 а.п.196-200, т.2 а.п.17-18) повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- речі та документи, крім раніше вказаних грошових коштів повернутих потерпілим та мобільних телефонів стосовно яких судом застосовується спеціальна конфіскація, вилучені під час особистого обшуку у ОСОБА_3 (т.1 а.п.196-200) повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Кіровограда від 03.12.2019 року на майно, вилучене під час особистого обшуку ОСОБА_11 та ОСОБА_4 , огляду місця події у квартирі АДРЕСА_6 (т.1 а.п.121-123) на предмети, в тому числі, які визнані речовими доказами, долю яких вирішив суд, - скасувати.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1