Провадження № 1-кс/947/9723/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000779 від 25.06.2020 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений час та місці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , 07.09.1979 року із корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, заздалегідь розподіливши між собою ролі, досягли згоди на здійснення нападу поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства спрямованого на заволодіння майном (розбій), громадянки В`єтнаму ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , з метою скоєння розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_9 , протягом липня 2020 року готувалися до скоєння вказаного кримінального правопорушення, для чого слідкували за місцем роботи та проживання останньої та заздалегідь приготували засоби для нападу та спричинення тілесних ушкоджень, а саме: ножі та балончики, які споряджені газом дратівливої дії.

Згідно розробленого плану, для створення більш сприятливих умов під час скоєння розбійного нападу ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , вирішили використати автомобіль «Opel Vectra» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться в постійному користуванні ОСОБА_8 для прибуття та залишення безпосереднього місця вчинення злочину.

Продовжуючи реалізацію, спільного злочинного умислу направленого на здійснення нападу поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу або з погрозою застосування такого насильства спрямованого на заволодіння майном громадянки В`єтнаму ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 02.07.2020 приблизно о 14:00 годині, використовуючи транспортний засіб марки «Opel Vectra» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який відповідно до узгодженого плану мав доставити до місця вчинення злочину та безпосередньо після його вчинення транспортувати ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , разом із викраденим майном від місця вчинення злочину до невстановленої адреси, ОСОБА_7 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , прибули за місцем мешкання потерпілої, де переслідуючи корисливий мотив, з метою наживи за рахунок майна потерпілої, останні, знаходячись у під їзді № 1 буд. АДРЕСА_3 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, застосувавши фізичне насильство, яке є небезпечним для здоров`я, погрожуючи ножем, відкрито заволоділи мобільним телефоном марки «Samsung J7», бежевого кольору вартістю 10 000 гривен, двома мобільними телефонами марки «Іphone 4s» вартістю 14 000 гривень кожний, грошовими коштами в розмірі 1 000 доларів США, що станом на 02.07.2020 за офіційним курсом НБУ становить 26 770 гривень, 2 000 гривень, які на праві власності належать ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинивши останній майнову шкоду загальну суму 66 770 гривень.

Після чого, намагаючись втекти з місця скоєння злочину були затримані співробітниками правоохоронних органів.

Сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи клопотання тим, що у ОСОБА_5 відсутні стійкі соціальні зв`язки підозрюваний не працює, враховуючи розмір майнової та моральну шкоду, яка була завдана в результаті вчинення кримінального правопорушення, тяжкість інкримінованого йому злочину, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, останній може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни раніше наданих свідчень для подальшого уникнення учасниками кримінального правопорушення відповідальності, що свідчить про можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин». Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

03.07.2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за кваліфікуючими ознаками: напад, з метою заволодіння чужим майном, поєднаний насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України підтверджується: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 02.07.2020 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 25.06.2020 року, протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 02.07.2020 року, протоколом огляду місця події від 02.07.2020 року, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 02.07.2020 року, та іншими матеріалами клопотання в сукупності.

При вирішенні питання щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, із застосування насильства та погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, беручи до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, суспільно-небезпечний характер кримінального правопорушення, характеризуючи дані підозрюваного, відповідно до яких останній не одружений, не працює, тобто не має постійного джерела прибутку та міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках даного кримінального провадження наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Беручи до уваги також те, що підозрюваному відома особа потерпілої ОСОБА_11 , відносно якого підозрюваний ймовірно здійснив напад, із застосуванням насильства та погрозою застосування насильства, зокрема, відома адреса місця роботи та проживання останньої, оскільки відповідно до матеріалів клопотання, останній слідкував за потерпілою, а також відома особа свідка ОСОБА_12 , з яким останній перебував на місці вчинення злочину, відповідно до показів вказаного свідка, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику у вигляді можливого незаконного впливу на потерпілу та свідка даного кримінального провадження, схиляючи їх до надання неправдивих показань, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування інших запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є неможливим з огляду на те, що підозрюваний не має місця постійної роботи, а обрання домашнього арешту є неможливим з огляду на встановлені ризик, а також те, що підозрюваний за місцем реєстрації не проживає. Застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є неможливим, оскільки, з огляду на його м`якість, вказаний запобіжний захід не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

У своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення є обґрунтованим, а відповідний запобіжний захід достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного в судовому засіданні встановлено не було.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства та погрозою його застосування, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Таким чином, з урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000779 від 25.06.2020 року задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації УВП № 21, строком на 60 (шістдесят) днів, до 30.08.2020 року, в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1