Провадження № 1-кп/127/612/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №20 в м. Вінниці клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжних заходів обвинуваченим у виді тримання під вартою та клопотання захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжних заходів обвинуваченим на цілодобовий домашній арешт чи заставу у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, відомості про який внесені 11.06.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001284,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке призначене до судового розгляду.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжних заходів у виді тримання під вартою, мотивуючи наступним. Прокурор зазначив, що ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, запобіжні заходи відносно обвинувачених обрано правильно, підстав для їх зміни скасування немає. Прокурор зазначив, що обвинувачені підозрюються у вчинені тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі. Вину у скоєнні інкримінованого злочину обвинувачені не визнають. Враховуючи міру покарання, яка може бути до них застосовано у випадку визнання їх винуватими у вчиненні даного злочину, на переконання прокурора, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть переховуватись від суду. Крім того, прокурор зазначив, що обвинувачені не зареєстровані на території м. Вінниці, а проживали в орендованій квартирі. Допитаний в судовому засіданні свідок сторони захисту ОСОБА_7 повідомила, що є дружиною ОСОБА_4 та разом з ним проживала у м. Вінниці, однак під час допиту зазначила, що постійно орендувати квартиру немає можливості в зв`язку з скрутним матеріальним становищем. Обвинувачені до затримання офіційно ніде не працювали, постійного джерела доходів не мали, тому можуть продовжувати вчиняти нові злочини або іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.
Захисник обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 щодо продовження запобіжних заходів заперечував та заявив клопотання про зміну запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт або заставу. Захисник ОСОБА_6 зазначив, що прокурором не дотримано положень Глави 18 Кримінального процесуального кодексу України, а саме прокурором не надано матеріалів, які б підтверджували наявність ризиків. На переконання сторони захисту, прокурором має бути доведено, що ризики не зменшились або повідомлено про існування нових ризиків. Крім того прокурором було порушено вимоги статті 199 КПК України в якій зазначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. На думку захисника дана обставина свідчить про порушення порядку розгляду клопотання про продовження запобіжних заходів. Захисник зауважив, що сама лише тяжкість злочину не може слугувати підставою для продовження виключного запобіжного заходу. Крім того, адвокат зазначив, що обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки, мають сім`ю, кожен з них має на утриманні чотирьох малолітніх дітей. Також зазначив, що обвинуваченні є раніше не судимими, просив врахувати їх молодий вік, а також те, що останні мають постійне місце проживання в м. Вінниці. Захисник просив врахувати, що обвинувачені раніше злочинів не вчиняли, а тому повідомлення прокурора про існування ризику вчиняти інші злочини є необґрунтованим. Просив змінити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або заставу.
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав свого захисника. Просив змінити запобіжний захід, дати можливість працювати та допомагати сім`ї.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника. Повідомив, що він має міцні соціальні зв`язки, має четверо дітей та матір, вчиняти тиск на потерпілого та свідків немає наміру. Просив суд відпустити його, дати можливість працювати та виправитись.
Прокурор ОСОБА_3 щодо заявлених адвокатом ОСОБА_6 клопотань заперечував. Зазначив, що на його думку ризики не зменшились і продовжують існувати. Просив задовольнити подані ним клопотання про продовження запобіжних заходів.
Потерпілий ОСОБА_8 подав заяву про проведення судового засідання у його відсутність.
Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.
Згідно ст. 331 КПК України під час судового засідання суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити або скасувати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою чи зміни запобіжного заходу, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу або продовження строку обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду, або ж створять загрозу суспільству. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинувачених переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

Відповідно до п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до положено ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, слід зазначити, що враховуючи практику ЄСПЛ, зокрема, у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд при вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт або заставу, враховує що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у виді позбавлення волі на певний строк. На переконання суду, перебуваючи на волі, обвинувачений зможе переховуватись від суду. Судом враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 має соціальні зв`язки, а саме четверо дітей та дружину. Однак вказані обставини не виключають, що обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Суду не надано доказів, що обвинувачений до затримання був працевлаштований, тому існує ризик, що він можуть продовжувати вчиняти інші корисливі злочини.

Судом встановлено, що обвинувачений проживав на території міста Вінниці у орендованій квартирі, однак доказів які б підтвердили наявність у обвинувачених постійного місця проживання суду не надано, чи продовжено умови оренди не відомо.

Щодо клопотання захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 щодо визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_4 суд повідомляє наступне.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Судом встановлено, що згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування такого насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Також судом враховано ухвали Вінницького апеляційного суду від 11.02.2020, від 09.04.2020, якими апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвали Вінницького міського суду Вінницької області про продовження строку тримання під вартою останнього залишено без задоволення.

На думку суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та у разі зміни запобіжних заходів обвинуваченому ОСОБА_4 , останній може іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.

Враховуючи усі вищезазначені обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів без визначення розміру застави.

Суд при вирішенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт або заставу, враховує що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, в разі доведення його винуватості, загрожує покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Судом прийнято до уваги ту обставину, що у разі зміни обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на більш м`який, останній може переховуватись від суду, а також впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни їх показів в судовому засіданні.

Судом враховано положення статті 178 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_5 має соціальні зв`язки, а саме четверо дітей та матір. Однак вказані обставини не виключають, що обвинувачений перебуваючи на волі, може переховуватись від суду.

Судом враховано ризик того, що обвинувачений може продовжувати вчиняти інші злочини, оскільки в обвинуваченого відсутнє постійне джерело доходу. В суду відсутні докази, які підтверджують наявність у обвинуваченого постійного місця проживання чи продовжено умови оренди. Також, у разі зміни запобіжного заходу обвинуваченому, існує ризик, що останній може іншим чином перешкоджати розгляду кримінального провадження в суді.

Також судом враховано ухвали Вінницького апеляційного суду від 11.02.2020, від 09.04.2020, якими апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвали Вінницького міського суду Вінницької області про продовження строку тримання під вартою останнього залишено без задоволення.

Щодо клопотання захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 щодо визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_5 суд повідомляє наступне.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Судом встановлено, що згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування такого насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .

Враховуючи усі вищезазначені обставини в їх сукупності, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою на шістдесят днів без визначення розміру застави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжних заходів обвинуваченим на цілодобовий домашній арешт чи заставу залишити без задоволення.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжних заходів обвинуваченим у виді тримання під вартою задовільнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів з 14.05.2020 до 12.07.2020 включно.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на 60 днів з 14.05.2020 до 12.07.2020 включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької місцевої прокуратури для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: