Справа №491/102/20
УХВАЛА

09 лютого 2020 року м.Ананьїв

Слідчий суддя Ананьївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 про скасування міри запобіжного заходу

ВСТАНОВИВ:

7 лютого 2020 року на адресу Ананьївського районного суду Одеської області надійшло клопотання ОСОБА_2 про скасування міри запобіжного заходу.

Зі змісту клопотання вбачається, що починаючи з липня 1999 року у відношення ОСОБА_2 . Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області відкрито кримінальне провадження та ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 9 грудня 1999 року в порядку ст.274 КПК України (в редакції 1960 року) застосовано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд в рамках кримінальної справи №.
З наведеного вбачається, що запобіжний захід який просить скасувати ОСОБА_2 було застосовано до нього 9 грудня 1999 року, за правилами Кримінально-процесуального кодексу України.
19 листопада 2012 року набрав чинності Кримінальний процесуальний кодекс України.
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 Розділу Х «Прикінцеві положення» Кримінального процесуального кодексу України з дня набрання чинності цим Кодексом втрачає чинність Кримінально-процесуальний кодекс України.
Проте, пунктом 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України визначено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
З наведеного вбачається, що при розгляді клопотання ОСОБА_2 по суті слід керуватися положеннями Кримінально-процесуального кодексу України.
При цьому, відповідно до положень ч.1 ст.148 КПК України (1960 року) запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.
Відповідно до частини 2 статті 148 КПК України (1960 року) запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.
З наведеного вбачається, що метою і завданням запобіжних заходів є запобігання спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду та вони мають застосовуватись виключно за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений, підсудний, засуджений буде намагатися такі дії.
Частиною 1 статті 165 КПК України (1960 року) визначено, що Запобіжні заходи у вигляді застави, взяття під варту застосовуються лише за вмотивованою постановою судді чи ухвалою суду. Інші запобіжні заходи застосовуються за постановою органу дізнання, слідчого, прокурора, судді або за ухвалою суду. Обов`язки, передбачені статтею 149-1 цього Кодексу та покладені на особу суддею, судом, можуть бути змінені чи скасовані лише постановою судді або ухвалою суду.

Відповідно до частини 2 статті 165 КПК України (1960 року) заміна одного запобіжного заходу іншим або його скасування, зміна або скасування обов`язків, передбачених статтею 149-1 цього Кодексу та покладених на особу, здійснюється органом дізнання, слідчим, прокурором, суддею чи судом з додержанням вимог, передбачених частиною першою цієї статті.
З наведеного вбачається, що за результатами розгляду питання про обрання, заміну або скасування запобіжного заходу суд має постановити вмотивовану ухвалу, що не можливо зробити без дослідження доказів та обставин справи, в рамках якої запобіжний захід був обраний.
При цьому, відповідно до положень частини 1 статті 257 КПК України (1960 року) суд першої інстанції при розгляді справи повинен безпосередньо дослідити докази в справі: допитати підсудних, потерпілих, свідків, заслухати висновки експертів, оглянути речові докази, оголосити протоколи та інші документи.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне витребувати з Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області матеріали кримінальної справи №119900196.

Суд також враховує, що відповідно до положень пункту 10 КПК України (2012 року) кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом не направлені до суду з обвинувальним висновком, постановою про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, постановою про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, розслідуються, надсилаються до суду та розглядаються судами першої, апеляційної, касаційної інстанцій згідно з положеннями цього Кодексу.

З чого вбачається можливість того, що відомості про кримінальне правопорушення, що містились в матеріалах кримінальної справи №119900196 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до положень ст.214 КПК України, та за ними розпочато досудове розслідування.

Крім того, у відповідності до положень ч.1 ст.25 КПК України (1960 року) нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання і досудове слідство здійснюється Генеральним прокурором України і підпорядкованими йому прокурорами.

Відповідно до частини 2 статті 25 КПК України (1960 року) прокурор зобов`язаний в усіх стадіях кримінального судочинства своєчасно вживати передбачених законом заходів до усунення всяких порушень закону, від кого б ці порушення не виходили.

Також, відповідно до статті 261 КПК України (1960 року) сторона обвинувачення (прокурор, а також потерпілий, цивільний позивач та їх представники) і сторона захисту (підсудний, захисник і законний представник, цивільний відповідач і його представник) користуються рівними правами на заявлення відводів і клопотань, подання доказів, участь в їх дослідженні та доведенні їх переконливості, виступ у судових дебатах, оскарження процесуальних рішень суду.

У зв`язку з чим, слідчий суддя вважає за необхідне викликати у судове засідання прокурора з метою всебічності, об`єктивності, законності та повноти розгляду справи, а також забезпечення рівності прав сторін під час судового розгляду.

Керуючись пунктом 9 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до провадження клопотання ОСОБА_2 про скасування міри запобіжного заходу.

Призначити судовий розгляд клопотання у відкритому судовому засіданні на «11» годину 00 хвилин «10» лютого 2020 року в залі Ананьївського районного суду Одеської області.
В судове засідання викликати ОСОБА_2 та прокурора.
Зобов`язати СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, в строк до 11 години 00 хвилин 10 лютого 2020 року надати до Ананьївського районного суду Одеської області для огляду у судовому засіданні, матеріали кримінальної справи №119900196 або кримінального провадження, яке було розпочато за результатами внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, що містились у вказаній кримінальній справі.

Зобов`язати СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, в разі неможливості надання до суду матеріали кримінальної справи №119900196 або кримінального провадження, розпочатого за нею, в строк до 11 години 00 хвилин 10 лютого 2020 року надати до Ананьївського районного суду Одеської області інформацію про причини неможливості надання матеріалів, а також розгорнуту інформацію про стан розслідування та рух справи.

Копію ухвали направити ОСОБА_2 , прокурору та до СВ Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
У відповідності до положень ч.5 ст.532 КПК України ухвали слідчого судді та суду, які не можуть бути оскаржені, набирають законної сили з моменту їх оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1