КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
перекладачів ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23 березня 2020 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2020 клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 задоволено, визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ), який розшукується правоохоронними органами Республіки Таджикистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 401-1 КК Республіки Таджикистан, строком на 60 днів, тобто до 21.05.2020 включно, але не більше ніж до дванадцяти місяців.

Визначено місцем тримання під вартою державну установу «Київський слідчий ізолятор».
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт) ОСОБА_6 , та застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисник зазначав, що ОСОБА_6 є біженцем у розумінні Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" та Конвенції про статус біженців від 28.07.1951. Ще у момент прибуття на територію України ОСОБА_6 інформував співробітників ОКПП "Київ" про намір отримати притулок в Україні.
Відповідну заяву про отримання статусу біженця ОСОБА_6 направив до підрозділу міграційної служби 03.01.2020. Проте, станом на 26.03.2020, довідку про звернення за захистом йому не надано, співробітник міграційної служби ОСОБА_6 не відвідував.
За таких обставин, тримання під вартою ОСОБА_6 є недоцільним та порушує його право на свободу та особисту недоторканість.
При цьому, будь-які докази щодо перебування ОСОБА_6 у міжнародному розшуку не надано. Відповідне повідомлення Інтерполу відсутнє.
Прокурором зазначено неправдиві відомості щодо затримання ОСОБА_6 під час оформлення пасажирів рейсу № 1722 «Анкара - Київ». Вказаний літак прибув до Києва 17.12.2019 о 01 год. 30 хв. Однак затримано ОСОБА_6 лише 17.12.2019 о 23 год. 00 хв. Спершу йому вручено рішення про відмову в перетині державного кордону.
Долучені прокурором до клопотання документи не містять обгрунтованих даних про вчинення ОСОБА_6 будь-яких злочинів.
Відомості про вжиття заходів щодо встановлення місцезнаходження запитуючою стороною не надано. Крім того, постанову про притягнення як обвинуваченого винесено після застосування запобіжного заходу, що на думку апелянта, свідчить про фальсифікацію матеріалів кримінального провадження.
Під час перебування ОСОБА_6 у Туреччині у нього народилася третя дитина, та 25.04.2017 ним у Генеральному консульстві Республіки Таджикистан у місті Стамбул отримано свідоцтво про народження. Вказане свідчить про те, що вже після винесення постанови про оголошення розшуку 15.07.2016 у представників консульської установи не було жодних претензій до ОСОБА_6 .
Прокурором при зверненні до суду з клопотанням не проаналізовано можливість застосування альтернативного запобіжного заходу ОСОБА_6 з урахуванням його стану здоров`я, соціальних зв`язків та наявності житла для проживання.
Крім того, у судовому засіданні 23.03.2020 слідчим суддею проігноровано клопотання сторони захисту про необхідність залучення іншого кваліфікованого перекладача.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як убачається із матеріалів судового провадження, 17.12.2019 о 23 год. 00 хв. працівниками державної прикордонної служби України в пункті пропуску ОКПП "Київ" під час оформлення пасажирів рейсу №1722 "Анкара-Київ" виявлено та затримано громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_11 , який розшукується правоохоронними органами Республіки Таджикистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 401-1 КК Республіки Таджикистан.

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2019 відносно громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) застосовано тимчасовий арешт на 40 діб, до 26.01.2020 включно.
03.01.2020 Офісом Генерального прокурора отримано запит компетентного органу Республіки Таджикистан про видачу ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) для притягнення до кримінальної відповідальності.
20.01.2020 до прокуратури Київської області надійшло доручення Офісу Генерального прокурора на проведення відповідно до вимог ст. 587 КПК України екстрадиційної перевірки обставин, що можуть перешкоджати видачі ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) до Республіки Таджикистан.
У ході екстрадиційної перевірки підготовлені запити до органів Державної міграційної служби України з приводу звернення ОСОБА_6 за захистом. Усі відповіді на вказані запити не надійшли, екстрадиційна перевірка триває.
Відповідно до інформації та матеріалів, наданих іноземною стороною, ОСОБА_6 перебуває в міжнародному розшуку у зв`язку з вчиненням останнім злочину, передбаченого ст. 401-1 (участь громадян Республіки Таджикистан та осіб без громадянства, які проживають на території Республіки Таджикистан в незаконних збройних формуваннях, бойових діях, військових операціях інших держав) КК Республіки Таджикистан.
Постановою керівника єдиного республіканського Штабу від 20.05.2016 відносно ОСОБА_6 порушена кримінальна справа за ст. 401-1 КК Республіки Таджикистан.
Постановою слідчого СВ ЗП УВС Хатлонської області по Кулябській групі районів від 04.07.2016 ОСОБА_6 притягнуто як обвинувачуваного, останнього пред`явлено обвинувачення по ст. 401-1 КК Республіки Таджикистан.
Постановою слідчого СВ ЗП УВС Хатлонської області по Кулябській групі районів від 15.07.2016 ОСОБА_6 оголошений в розшук.
Постановою судді суду міста Куляб від 15.07.2016 відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 24.01.2020 задоволено клопотання прокуратури Київської області, та застосовано щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) запобіжний захід у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Офісом Генерального прокурора питання про його видачу і фактичну передачу компетентним органам Республіки Таджикістан, але не більш ніж на дванадцять місяців з моменту його затримання, а саме до 23.03.2020.
Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_12 за законодавством України кваліфікуються за ч. 2 ст. 260 КК України є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк не менше 1 року.
Строк давності притягнення ОСОБА_6 до відповідальності не закінчився.
17.03.2020 перший заступник прокурора Київської області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із клопотанням, в якому просив продовжити застосування щодо громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) запобіжного заходу у виді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення питання Офісом Генерального прокурора про його видачу і фактичну передачу до Республіки Таджикістан.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2020 задоволено клопотання прокурора, та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ), який розшукується правоохоронними органами Республіки Таджикистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 401-1 КК Республіки Таджикистан, строком на 60 днів, тобто до 21.05.2020 включно, але не більше ніж до дванадцяти місяців.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як на підставах та у порядку, встановлених законом.
Положеннями ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97 ВР (далі Конвенція) визначено, що нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 584 КПК України, при вирішенні питання про застосування екстрадиційного арешту слідчий суддя керується положеннями КПК України та міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.
Розглядаючи клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт), для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 584 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.
Колегія суддів вважає, що постановляючи ухвалу, слідчий суддя дотримався норм КПК України, міжнародно-правових актів, Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957 року, Конвенції про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам від 22.01.1993 року, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження застосування щодо ОСОБА_6 екстрадиційного арешту, виходячи з того, що ОСОБА_6 розшукується компететними органами Республіки Таджикистан за вчинення злочину, передбаченого ст. 401-1 КК Республіки Таджикистан.

Як убачається із матеріалів клопотання, 03.01.2020 Офісом Генерального прокурора отримано запит компетентного органу Республіки Таджикистан про видачу ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ) для притягнення до кримінальної відповідальності, та на даний час триває екстрадиційна перевірка.

Врахувавши характеризуючі дані про ОСОБА_6 , а саме перебування останнього у розшуку, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що свідчить про наявність реального ризику, що вказана особа, перебуваючи на волі може переховуватися від компетентних органів як України, так і іноземної держави, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя при розгляді даного клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження застосування екстрадиційного арешту, належним чином дослідив матеріали провадження, та дійшов обгрунтованого висновку про те, що екстрадиційний арешт ОСОБА_6 є єдиним достатнім запобіжним заходом для запобігання можливим спробам ОСОБА_6 переховуватись, з метою уникнення передачі його компетентним органам Республіки Таджикистан.

Будь яких обставини, які б відповідно до вимог ст. 585 КПК України, давали б підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегією суддів не встановлено.
Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просив скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.
Доводи апелянта про звернення ОСОБА_6 до підрозділу міграційної служби України із заявою для надання йому статусу біженця не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки відомості про прийняття відповідного рішення відносно ОСОБА_6 матеріали справи не містять та стороною захисту не надано.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_6 одружений, має трьох дітей та місце проживання, не можуть бути самостійною підставою для застосування відносно останнього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою та не спростовують ризиків ухилення ОСОБА_6 з метою уникнення передачі його компетентним органам Республіки Таджикистан.

Доводи захисника у апеляційній скарзі про відсутність у матеріалах клопотання обгрунтованих даних про вчинення ОСОБА_6 будь-яких злочинів, не впливають на правильність висновків слідчого судді, враховуючи, що згідно положень ч. 6 ст. 584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.
Посилання захисника на те, що слідчий суддя у судовому засіданні 23.03.2020 не вирішив клопотання про залучення іншого перекладача, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Як убачається із наявних у матеріалах судового провадження даних аудіозапису та журналу судового засідання від 23.03.2020, розгляд клопотання проведено у присутності перекладачів ОСОБА_13 та ОСОБА_6 .
Порушень вимог ст. 68, ч. 5 ст. 584 КПК Україні при розгляді клопотання, колегією суддів не встановлено.
Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, та відмови у задоволенні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для забезпечення видачі (екстрадиційний арешт) ОСОБА_6 .
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 404- 405, 407, 422, 376, 583, 584, 585 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 23.03.2020, якою клопотання першого заступника прокурора Київської області ОСОБА_10 задоволено, та визнано наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 ), який розшукується правоохоронними органами Республіки Таджикистан для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 401-1 КК Республіки Таджикистан, строком на 60 днів, тобто до 21.05.2020 включно, але не більше ніж до дванадцяти місяців, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3