Житомирський апеляційний суд
Справа №279/408/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2020 року,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_8 ,
в с т а н о в и в:
В апеляційній скарзі прокурор просить вище зазначену ухвалу скасувати, як незаконну та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого СВ Коростенського ВП ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що слідчим у клопотанні було належно зазначено причини, та ризики щодо необхідності застосуваня запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 .

Звертає увагу на те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Ризик переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, буде намагались уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Окрім того ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, особистого господарства не веде.

Прокурор вважає, що ОСОБА_8 може впливати на свідків, судового експерта та інших осіб у кримінальному провадженні.

Згідно оскарженої ухвали, слідчим суддею Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2020 року клопотання задоволено частково. Застосовано на час досудового розслідування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту до 26.03.2020 року включно.

Заборонено ОСОБА_8 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою слідчого до Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області, не відлучатися з с.Сантарка Коростенського району Житомирської області без дозволу слідчого прокурора, утримуватися від спілкування зі свідками.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора на підтримку своєї апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника, які просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст.404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з ст.2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, в іншому випадку суд вправі обрати підозрюваній менш суворий запобіжний захід.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.
Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.
Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного,міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Відповідно до норм ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України вбачається, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
При цьому, ч.1 ст.183 КПК України передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, дотримався вище вказаних вимог КПК України.
Відповідно до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, досудовим розслідуванням встановлено, що 25.01.2020 близько 16 год. ОСОБА_8 , перебуваючи у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, що виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс численні удари кулаками рук та ногами в область голови, тулубу та ніг останньої чим спричинив наступні тілесні ушкодження: множинні сипці і садна обличчя та голови, розшаровуючої гематоми склепіння черепа, переломи ребер з обох сторін, перелом грудини, розриви печінки, тупої поєднаної травми грудей та живота, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечними для життя в момент їх спричинення. В результаті отримання вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_11 померла.

По даному факту 29 липня 2019 року слідчим слідчого відділу Коростенського ВП ГУНП України в Житомирській області, були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

У вчиненні зазначеного злочину підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Калинівка Коростенського району Житомирської області, громадянин України, непрацюючий, неодружений, не інвалід, освіта середня, раніше не судимий, що зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчим суддею перевірено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
При обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, а саме, що ОСОБА_8 є особою молодого працездатного віку, має місце реєстрації та постійного проживання, соціальні зв`язки, раніше не судимий.

На думку суду апеляційної інстанції, слідчий суддя, дав належну оцінку усім доводам викладених в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Таким чином, зазначений запобіжний захід, яким підозрюваному заборонено цілодобово залишати житло за місцем його проживання, є співмірним з існуючими ризиками та відповідає викладеним обставинам у цьому кримінальному провадженні.
Крім того, прокурором не надано доказів, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно ОСОБА_8 є недостатніми для запобігання ризику або ризикам, а також вони відсутні і в матеріалах провадження.
Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що під час розгляду слідчим суддею клопотання щодо обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою органом досудового розслідування не надано відповідних медичних документів, які б засвідчували щодо причини смерті ОСОБА_11 ..
У зв`язку з наведеним, апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді про відсутність належних підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З огляду на викладене, доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що слідчий суддя з достатньою повнотою не дослідив обставини, з якими закон пов`язує необхідність обрання такого запобіжного заходу, не надав аналізу ризикам та те, що підсудний може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є безпідставними та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
На переконання колегії суддів саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
За вказаних обставин, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2020 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді домашнього арешту до 26.03.2020 року включно з покладанням відповідних процесуальних обов`язків, без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :