Справа № 473/5239/19
Номер провадження1-кп/473/115/2020
ВИРОК
іменем України

"07" лютого 2020 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судових засідань ОСОБА_2 ,
учасники процесу:
прокурор ОСОБА_3 ,
обвинувачена ОСОБА_4 ,
захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001913 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженка м.Маріупіль, Донецької області, з середньою освіти, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину 2012 року народження, не працює, в силу ст.89 КК України не судима, перебуває на обліку у лікаря нарколога, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.12.2019 року близько 19:00 год., більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 спільно з співмешканцем ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_6 прибули до кафе «Шашлична №1», яке знаходиться по вул.Соборності, 8 в м.Вознесенськ Миколаївської області, де вживали алкогольні напої за грошові кошти, які потерпілий напередодні отримав в кредит. Перебуваючи в приміщенні вказаного кафе ОСОБА_4 за проханням потерпілого щодо онлайн оформлення на його картку «ПриватБанк» грошового кредиту здійснила ряд операцій через мережу Інтернет, в ході яких створила останньому особистий кабінет в автоматизованій системі віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват 24».
В подальшому створивши заявки на отримання кредиту грошових коштів в сумі 400 грн. через сервіси віддаленого доступу отримала відмову. В результаті чого о 20:56 год. у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який, ОСОБА_4 , маючи вільний доступ до особистого кабінету автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват 24» потерпілого ОСОБА_6 , використовуючи власний мобільний телефон, маючи при цьому достатні навички у користуванні вказаною системою банкінгу «Приват24», діючи умисно та керуючись корисливим мотивом, перевела з балансу карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 потерпілого ОСОБА_6 належні йому грошові кошти в сумі 2500 гривень на баланс власного рахунку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , тим самим таємно їх викрила. Викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2500 гривень.
Дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення майна (крадіжка).
07 лютого 2020 року між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 була укладена угода про примирення. Згідно з угодою про примирення обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, сторони дійшли згоди щодо призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень. В угоді про примирення зазначено, що потерпілий ОСОБА_6 ніяких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої ОСОБА_4 не має, а шкоду йому відшкодовано повністю обвинуваченою до укладення угоди.
Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд враховує, що пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до ч.1 п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Згідно із ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
Судом було з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє права, визначені частиною 5 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені частиною 1 статті 473 КПК України; обвинувачена вказала, що повністю визнає свою вину за пред`явленим обвинуваченням, цілком розуміє характер обвинувачення, згодна з видом та розміром покарання, яке до неї буде застосоване в результаті затвердження угоди про примирення.
Потерпілий та обвинувачена підтримали затвердження угоди на визначених в ній умовах. Прокурор та адвокат обвинуваченої не заперечували проти затвердження угоди про примирення, зазначивши, що її зміст, форма та порядок укладання відповідають вимогам чинного КПК України.
Судом роз`яснено, що наслідком затвердження угоди про примирення для сторін є обмеження їх права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, а для обвинуваченої - відмова від здійснення права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, в тому числі права мовчати, мати захисника, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь. А для потерпілого - позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд переконався, що затвердження угоди сторонами є добровільним; відсутні обставини для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, правова кваліфікація діям ОСОБА_4 надана вірно за ч.1 ст.185 КК України; покарання, запропоноване сторонами, узгоджено у межах санкцій ч.1 ст.185 КК України, відповідає положенням загальної частини Кримінального кодексу України.
Судові витрати та речові докази в провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.314, 369, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 07 лютого 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На підставі затвердженої угоди про примирення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною за пред`явленим їй обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою в той же строк з дня вручення їй копії вироку суду.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.394 КПК України вирок на підставі угоди про примирення може бути оскаржено прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1