Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

21 травня 2020 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2020 року у справі за клопотанням слідчого СВ Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240-1 КК України, ?

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2020 року у задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено.

Застосовано стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; з`являтись на виклики до слідчого, прокурора, суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановлено строк дії ухвали терміном до 28 червня 2020 року.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановлено до 28 червня 2020 року.

Постановлено, що ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покладено на слідчого СВ Сарненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 .

Для підозрюваного ОСОБА_6 повідомлено про покладені на нього обов`язки та роз`яснено, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 покликається на незаконність, необгрунтованість ухвали слідчого судді та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Зазначає, що прокурором в судовому засіданні доведено факт обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240-1 КК України, що підтверджується зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні доказами.
Вказує, що при визначенні запобіжного заходу та покладенні на підозрюваного обов`язків, суд не взяв до уваги докази, які істотно впливають на його висновки, свідчать про мету застосування запобіжного заходу та попереджують виникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Виносячи ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обираючи відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання суд не врахував характер, ступінь суспільної небезпеки і тяжкість вчиненого злочину, особу підозрюваного та ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
При з`ясуванні обставин, які відповідно до ст. 178 КПК України, слід врахувати при застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу прокурор вказує: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним даного злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240-1 КК України, а саме передбачає відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 4 до 7 років, та відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином; відсутність у підозрюваного постійного офіційного місця роботи.
На думку прокурора, з огляду на вказані обставини, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_6 , які зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладені на нього процесуальні обов`язки, а також запобігти виникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, окрім як тримання під вартою неможливе.
Просить ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду від 04 травня 2020 року про відмову в застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати. Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 год. 29 хв. 30 червня 2020 року включно з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі без визначення розміру застави.
В поданих запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_7 вказує на безпідставність апеляційної скарги прокурора, вважає ухвалу слідчого судді законною та такою, що винесена з повним, всебічним встановленням обставин, їх об`єктивною та законною оцінкою судом, з висновками суду, які узгоджуються з фактичними обставинами справи та відповідають їм.
Просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду від 04 травня 2020 року стосовно ОСОБА_6 залишити без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково з таких підстав.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою, відповідно до ч.2 даної статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується).
Згідно вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою та обираючи щодо останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, слідчий суддя свій висновок мотивував тим, що з врахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою є недоцільним, оскільки достатніх доказів про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, ч.1 ст. 177 КПК України, про які зазначено у клопотанні, слідчим не надано та не доведено, однак ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України) слідчий суддя вважає цілком реальним, зважаючи на те, що ОСОБА_6 на даний час не працює та не вживає будь-яких заходів до пошуку роботи, у зв`язку з чим в нього відсутній постійний та офіційний дохід, а тільки отримані в злочинний спосіб кошти можуть забезпечити його життєдіяльність.
Однак, на думку колегії суддів, слідчий суддя приймаючи рішення в порядку ч. 4 ст. 194 КПК України про застосування до ОСОБА_6 найбільш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, залишив поза увагою те, що такий запобіжний захід може не забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та не попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Як вбачається з оскаржуваної ухали, слідчим суддею встановлено, що 02 травня 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000083 від 06 лютого 2020 року, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240-1 КК України незаконне придбання, зберігання, передача, перевезення та переробка бурштину у значних розмірах, законність походження якого не підтверджується відповідними документами.
При апеляційному розгляді прокурором вказано, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Зазначив, що обґрунтуванням того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування є те, що останній офіційно не працює, не має джерела постійного доходу, може продовжити злочинну діяльність.
В судовому засіданні ОСОБА_6 ствердив, що офіційно не працевлаштований, підпрацьовує тимчасовими заробітками.
Прокурором вказано, що обґрунтуванням ризику незаконно впливати на свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні, являється те, що ОСОБА_6 , знаючи місце проживання останніх, з метою уникнення покарання, може шляхом погроз, вмовляння чи переконання на останніх впливати, з метою зміни показань у провадженні.
Можливість ОСОБА_6 вчинити інше кримінальне правопорушення, прокурор обґрунтував тим, що підозрюваний на даний час не працює та не вживає будь-яких заходів до пошуку роботи, у зв`язку з чим в нього відсутній постійний та офіційний дохід, а тільки отримані в злочинний спосіб кошти можуть забезпечити його життєдіяльність. З цих же підстав і слідчим суддею визнано доведеним слідчим під час розгляду клопотання існування даного ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними, оскільки ні в суді першоі інстанції, ні апеляційної прокурором не доведено обставин недостатності застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризиків, передбачених п.п.1.3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та не обґрунтовано неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Згідно ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Доводи сторони захисту щодо обґрунтованості ухвали слідчого судді стосовно ОСОБА_6 не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються встановленими обставинами при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали слідчого судді.
За наведеного, виходячи з повноважень, якими наділений суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, враховуючи доведеність наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість достатніх доказів про вчинення підозрюваним злочину на даному етапі досудового розслідування, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 240-1 КК України у виді позбавлення волі на строк від 4 до 7 років, та відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, відсутність у підозрюваного постійного офіційного місця роботи, наявність постійного місця проживання, сім`ї, двох малолітніх дітей, відсутність судимостей, вимоги апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги прокурора, скасування ухвали слідчого судді з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного домашнього арешту цілодобово з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Сарненської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2020 року задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 04 травня 2020 року скасувати.

Клопотання слідчого СВ Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_10 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

-не відлучатись із смт. Клесів Сарненського району Рівненської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Вказані обов`язки покладено наОСОБА_6 строком до 18 год. 29 хв. 30 червня 2020 року включно.
Термін дії ухвали до18 год. 29 хв. 30 червня 2020 року.
Виконання ухвали покласти на Сарненський відділ поліції ГУНП в Рівненській області.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3