Справа № 947/8508/20
Провадження № 1-кп/947/945/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17.04.2020 рокуКиївський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № №000051 від 05.01.2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Щорс, Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою базовою освітою, не одруженого, не працюючого, без постійного місця проживання та реєстрації, не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345КК України,

ВСТАНОВИВ:
Так, 05 січня 2020 приблизно о 17:10 годині обвинувачений ОСОБА_6 , знаходився в парадній будинку АДРЕСА_1 поводив себе неправомірно, вчиняв правопорушення та заважав жителям вказаного будинку вести звичайний спосіб життя. У зв`язку з протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_6 за вказаною адресою, жителями парадної було зроблено телефонний дзвінок на спеціалізовану лінію оператора «102» та повідомлено про вказану особу. Завдання про вказану подію отримав екіпаж а/п «Океан- 101» в складі сержанта поліції 2-го взводу 1-ї роти 2-го батальйону полку УПП в Одеській області ОСОБА_5 , старшого лейтенанта поліції 2-го взводу 1-ї роти 2-го батальйону полку УПП в Одеській області ОСОБА_7 .
Цього ж дня, приблизно о 17:22 годині, співробітники поліції прибули за адресою: м.Одеса, вул.Інглезі, 3/3 з метою припинення протиправних дій, та доставлення правопорушника до відділу поліції, перебуваючи у форменому одязі співробітників поліції вирішили затримати ОСОБА_8 , про що його повідомили та переказали йому проїхати з ними до відділу поліції.
Розуміючи протиправність своїх дій і не бажаючи бути затриманим, обвинувачений ОСОБА_6 діючи навмисно, став активно, за допомогою фізичної сили протидіяти співробітникам поліції щодо його затримання, вирішив вчинити насильство відносно співробітника поліції, та схопив за руку, вчинив різкий кидок та повалив поліцейського ОСОБА_5 на підлогу, в результаті чого останньому було заподіяно умисне середньої тяжкості тілесне пошкодження, що виразилось у закритому переломі проксимального відділу 5-ої кістки лівої кисті.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України насильство щодо працівника правоохоронного органу, тобто умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України визнав повністю та пояснив, що 05.01.2020 року, він знаходився в парадній будинку АДРЕСА_1 . де дійсно вчинив опір співробітникам поліції, та одного з поліцейських схопив за руку, вчинив різкий кидок та повалив його на підлогу. В скоєному кається та просив його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст. 345 КК України за кваліфікуючими ознаками насильство щодо працівника правоохоронного органу, тобто умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не працює,не одружений, відсутнє постійне місце мешкання, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, вчинив злочин середньої тяжкості з застосуванням насильства, та враховуючі визнання вини та каяття у вчиненому, та відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та ОСОБА_6 слід призначити покарання у вигляді обмеження волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 18.03.2020 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до набрання вироку законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1