печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000507 від 23.02.2017,

ВСТАНОВИВ:
26.05.2020 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , яка того ж дня передана слідчому судді ОСОБА_1 , на бездіяльність уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000507 від 23.02.2017.

В судове засідання особа, що подала скаргу, не з`явилася. До суду надійшла заява від адвоката ОСОБА_3 про розгляд скарги у її відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Частиною 3 статті 306 КПК України передбачено, що відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів.

Вивчивши скаргу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Основним завданням суду, слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше ущемлення прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судовим розглядом встановлено, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000507 від 23.02.2017.

27.04.2020 до Державного бюро розслідувань, засобами поштового зв`язку, адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 було направлено клопотання від 27.04.2020, в порядку ст. 221 КПК України, про надання матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, яке отримано органом досудового розслідування 29.04.2020.

З матеріалів скарги вбачається, що 12.05.2020 адвокатом ОСОБА_3 отримано лист, за підписом слідчого другого відділу Управління з розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління ОСОБА_5 , відповідно до якого, адвокату запропоновано з`явитись для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000507 12.05.2020, з 09:00 год. по 09:30 год., однак останньою вказаний лист отримано 12.05.2020, близько 10:00 год. У зв`язку з вказаним, адвокат ОСОБА_3 не мала можливості ознайомитись з матеріалами досудового розслідування, які у сукупності містять 8 томів, у вказаний слідчим час.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги, та здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

За приписами ст. 221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Так у п.11 ч.1 ст.56 КПК зазначається, що потерпілий за своїм клопотанням має право ознайомлюватись з матеріалами досудового розслідування, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження.

На підставі викладеного та враховуючи, що першочерговим завданням кримінального провадження є захист та охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також імперативну норму статті 221 КПК України, якою передбачено, що слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати матеріали досудового розслідування для ознайомлення, приходжу до висновку про можливість зобов`язання уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000507 від 23.02.2017 надати матеріали досудового розслідування для ознайомлення представнику ОСОБА_4 адвокату ОСОБА_3 , саме у межах, передбачених ст. 221 КПК України, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 2, 7, 9, 220, 221, 303, 307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважених службових осіб Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні № 0000507 від 23.02.2017 ознайомити представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 з матеріалами кримінального провадження № 0000507 від 23.02.2017 за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, надавши необхідний для ознайомлення час з правом робити необхідні виписки та копії.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1