Справа № 397/1087/17
н/п : 1-кп/397/19/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2020 . Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Олександрівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 25.04.2017 за № 0000263 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був уродженцем с. Ясинове Олександрівського району Кіровоградської області, українцем, громадянином України, не одруженим, не працював, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України вважався таким, який раніше не судимий, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Березники Ємільчинського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта середня, який одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого - ОСОБА_11 ,

захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Так, 14.04.2017 приблизно о 16 год. 00 хв. ОСОБА_6 перебував біля крамниці, що по вул. Авдієвського в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області. У той момент останній побачив ОСОБА_10 , який підійшов до крамниці, що поряд по вул. Авдієвського, 61 вказаного населеного пункту, який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Після привітання, між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 відбулася розмова з приводу того, що останній напередодні забрав у ОСОБА_10 пакет з продуктами харчування. У той момент у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 . Скориставшись тим, що ОСОБА_10 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння та його безпорадним станом, ОСОБА_6 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно та цілеспрямовано, наніс ОСОБА_10 один удар кулаком лівої руки в область скроневої частини голови зправа. Від отриманого удару ОСОБА_10 впав правим боком на асфальтне покриття. ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , ногами наніс удари в область голови зправа. У цей момент неправомірні дії ОСОБА_6 помітив близький родич ОСОБА_7 та, маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 за відсутності з ОСОБА_6 попередньої змови, приєднався до неправомірних дій останнього. Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 підбіг до ОСОБА_10 та наніс йому удари ногою в область голови. Своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , діючи умисно та спільно, з єдиним умислом спричинили потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: перелому тім`яної кістки зправа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 37 від 06.06.2017 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння, та багатоуламкового вдавленого перелому передньої, задньобокової стінки правої верхньощелепної пазухи зі зміщенням кісткових фрагментів в порожнину пазухи з гемосинусом, перелому кісток і перетинки носа з викривленням носової перетинки вправо, уламкового вдавленого перелому зовнішньої стінки правої орбіти, лінійного перелому вилецевої дуги зправа, суглобового відростку нижньої щелепи зліва, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по довготривалості розладу здоров`я.

У судовому засіданні, яке відбулося 13.11.2017, обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та цивільний позов не визнав. Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , але його матір`ю подано клопотання про продовження розгляду кримінального провадження стосовно її сина з метою його реабілітації.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та цивільний позов не визнав і пояснив, що 14.04.2017 приблизно о 11.00 год. до нього додому прийшов потерпілий ОСОБА_10 разом із ОСОБА_6 , які принесли болгарку і яку потерпілий запропонував йому придбати, на що він відмовив. Після цього, приблизно 14.00 год. 14:30 год. він поїхав до лісу працювати та повернувся додому приблизно о 15:30 год. ОСОБА_6 у цей час вже спав у нього вдома. Побачив, що ОСОБА_6 був на підпитку та почав його будити щоб завести додому. Коли йшли додому до ОСОБА_6 , приблизно о 17.00 год. зайшли до магазину, придбали пляшку та випили її у магазині, де перебували приблизно 30 хвилин. Дружина раніше поїхала до магазину з дитиною і коли вона вийшла з магазину з пакетами, він завів її з дитиною додому, а ОСОБА_6 залишився. Потім він повернувся до ОСОБА_6 , вони взяли ще з собою випивку та пішли до ОСОБА_14 , де також випили та він залишився в неї. Під час перебування у ОСОБА_14 , ОСОБА_6 нікуди не відлучався. Після того, як потерпілий до нього вранці приходив, він його більше не бачив, що унеможливлює нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому. При ньому конфліктів між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 не було. Про побиття ОСОБА_10 дізнався коли більш як через місяць до нього приїздила слідча ОСОБА_15 , яка повідомила, що якщо він не буде свідчити з приводу побиття ОСОБА_10 піде як співучасник. За його участю слідчих дій не проводилося, а коли проводилися слідчі дії, його ніхто не повідомляв та не запрошував. Коли перебував у м. Києві на заробітках, зателефонувала дружина та повідомила, що йому прийшло повідомлення про підозру. Після цього відразу повернувся додому, а наступного дня особисто звернувся до райвідділу поліції, а саме до слідчої ОСОБА_15 , яка йому нічого не пояснила.

Потерпілий ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив, що 13.04.2017 він придбав у магазині продукти, але після спільного з ОСОБА_6 розпивання спиртного, останній забрав у нього пакет з продуктами, на що він ніяк не відреагував. 14.04.2017, після обіду, він прямував до магазину і назустріч йому йшов ОСОБА_6 . Він привітався з ним та поцікавився навіщо той забрав у нього пакет з продуктами. ОСОБА_6 без будь-яких пояснень наніс йому удар кулаком лівої руки в область скроні з правого боку, від чого він впав та втратив свідомість. Коли прийшов до тями, ОСОБА_6 продовжив наносити удари ногами в область голови та тулуба. Потім, з боку іншого магазину, вибіг ОСОБА_7 і вони вдвох почали наносити йому удари, від чого він знову втратив свідомість. Відчував, як з двох боків наносяться удари, він прикривався як міг, а тому розумів, що його б`ють дві особи, а не одна. Його били в область голови, ззаду, спереду, в область тулубу ногами, інших предметів не бачив, внаслідок чого нанесли численну кількість ударів. Те, що відбувалося біля магазину бачила ОСОБА_16 з донькою, які перебували на відстані близько 60-70 м. У цей час підійшла ОСОБА_17 та відтягнула ОСОБА_6 та ОСОБА_18 від нього, після чого він пішов додому. Дорогою продавець магазину «Конвалія» винесла йому рушник, яким він витер кров. У цей час його мати йшла з роботи повз магазин і забрала його додому. У той день вживав алкогольні напої та перебував у стані легкого алкогольного сп`яніння, але розумів, що відбувалося. Підтвердив, що ОСОБА_7 наносив йому удари, при цьому він епізодично закривав обличчя руками.

Коли прийшов додому, побачив, що вся голова була в численних гематомах, все тіло було синє. Вважав, що просто «ушиби» та все мине. 15.04.2017 вони в телефонному режимі звернулися до помічника дільничного з приводу написання заяви про його побиття, на що помічник дільничного повідомив, що повинен приїхати дільничний і вдома напишуть заяву. Пізно ввечері помічник дільничного перетелефонував йому і повідомив, що їм слід самостійно звернутися до поліції для написання заяви. З деяким часом йому ставало все гірше і він звернувся в лікарню, йому зробили знімок, томограму після чого він розпочав лікування, була проведена операція правої орбіти з видаленням уламків. Лікарям вказував, що був побитий односельчанами, імен та прізвищ не називав. Знаходячись на лікуванні в Олександрівській ЦРЛ, він просив завідуючого відділенням щоб визвали працівників поліції для складання заяви, після чого до нього приїздила начальник слідчого відділу ОСОБА_15 і він в лікарні писав заяву. До моменту звернення в поліцію в інших інцидентах участі не брав.

Під час повторного допиту у судовому засіданні 28.05.2019 потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що він лежав вдома, нікуди не виходив до того, як їздив в лікарню. До лікарні відразу після події не звертався, оскільки були свята, а після свят відразу звернувся в лікарню. У лікарню їздив двічі в м. Кропивницький та один раз в район, дати не пам`ятає. 17 числа він поїхав в трампункт, звідки був направлений в обласну лікарню, зробили томограму, поздавав усі аналізи. Потім приїхав за результатами та з цим був направлений на стаціонарне лікування, проте він відмовився та поступив в районну лікарню. Коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наносили йому удари, з сторонніх осіб були продавець ОСОБА_17 та ОСОБА_16 з донькою.

Цивільний позов потерпілий ОСОБА_10 підтримав повністю та у його обгрунтування пояснив, що отримав травму, ускладнення, втратив працездатність, мав плани, а тому отримав матеріальну та моральну шкоду. Ліки, чеки на які долучені до матеріалів провадження, придбавав за призначенням. Моральна шкода полягає також у тому, що його сім`я понесла хвилювання та переживання, все змінилося, у тому числі і плани щодо отримання хорошої роботи. За період перебування на лікуванні зі сторони обвинувачених, крім погроз, матеріальної підтримки не отримував. Він є інвалідом, що підтверджується відповідним посвідченням, яке має по загальному захворюванню внутрішніх органів і яке не пов`язано з подією.

Міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 просив призначити відповідно до закону.

Свідок ОСОБА_19 суду пояснила, що потерпілий є її сином. Обвинувачених знає. 14.04.2017 приїхала з м. Кіровограда до с. Підлісне приблизно о 16 год. 45 хв. та зайшла до магазину «Конвалія» щоб скупитися. Її гукнув син, який плакав, держався за голову та повідомив, що його побили ОСОБА_20 з Вадимом, на них кажуть у селі Радченки та щоб вона викликала поліцію, йому погано. Вона посадила його на східці, а сама пішла до магазину скупитися, оскільки не думала що все так буде. Потім до магазину зайшла ОСОБА_16 з донькою та сказала до неї щоб вона викликала поліцію, тому що ОСОБА_20 видирав велосипед у її доньки та вона бачила, як він побив її сина. Також, ОСОБА_16 казала, що побив ОСОБА_21 з ОСОБА_22 ногами. Після чого взяла сина та сказала йти помаленьку додому, а також зателефонувала його жінці, щоб вона вийшла і допомогла довести його додому, оскільки сама не могла його довести, йому було погано, кров йшла носом. Згодом, а саме 15.04.2017, у ОСОБА_17 намагалася дізнатися що сталося, зайшовши до магазину де вона працює, на що вона повідомила, що побили ОСОБА_23 і якби вона не вийшла, не розборонила, то вони б його вбили.

Пояснила, що син не мав конфліктних стосунків з вказаними вище особами і про таке не розповідав. Вона мала намір повідомити дільничного, але його помічник повідомив, що останній буде чергувати 16.04.2017 і вони під`їдуть та тоді напишуть заяву, але так ніхто і не приїздив, а дільничний зателефонував їй та сказав, що вони таким не займаються та що потрібно звертатися в смт. Олександрівка. Син на той час не вставав з ліжка. Згодом вони поїхали в четверту лікарню, звідки їх направили на обласну. В обласній лікарні зробили знімки та встановили, що є перелом і там же пропонували лягти на лікування в них або за місцем проживання, на що вирішили проходити лікування в смт. Олександрівці, оскільки було ближче.

Також пояснила, що син проходив томографію, ліки купував він, вона допомагала, витратили більше 6000 грн. Після події вони понесли матеріальний збиток. На лікуванні син перебував двічі. В обласній лікарні пропонували сину операцію, але в них не було коштів.

Крім того, після побиття, наступного дня, ходила до матері ОСОБА_6 та просила повернути кошти за краску та запитувала чому ОСОБА_20 побив її сина, на що остання повідомила, що коштів не має та, що ОСОБА_20 може вийти і попросити вибачення.

Свідок ОСОБА_24 суду пояснила, що з потерпілим ніяких стосунків не має, обвинувачений ОСОБА_7 є її чоловіком, а ОСОБА_6 її брат. 14.04.2017, перед Великднем, вранці вона пішла до матері по муку, яка їй сказала, що прийшов ОСОБА_25 і кликав її сина, а вона казала щоб він не йшов нікуди. Коли йшла від матері, зустріла дорогою ОСОБА_6 з ОСОБА_10 , а коли прийшла додому, чоловік ОСОБА_7 розповів, що приходили ОСОБА_6 з ОСОБА_10 і пропонували йому купити болгарку саморобну, але він відмовився. О 13.00 год. до чоловіка приїхав ОСОБА_26 з ОСОБА_27 і вони поїхали разом до лісу. Приблизно о 14.00 год. прийшов її брат, який був трохи випивший та попросився трохи поспати в неї. Вона його погодувала та він в кухні ліг спати. Приблизно о 16.00 год. приїхав чоловік з лісу, ОСОБА_21 прокинувся, а вона у цей час давала ОСОБА_22 їсти після роботи. Потім, вона разом з середньою донькою поїхали велосипедом до магазину. З магазину подзвонила чоловікові щоб той прийшов допоміг їй забрати пакет з продуктами. Це було приблизно 17.00 год., магазин вже мав закриватися. Прийшли ОСОБА_22 та ОСОБА_21 , ОСОБА_22 забрав її та дитину з магазину додому на початку 18.00 год., а потім сказав що вип`є з Вовою по 100 грам та повернувся до нього. Вова залишився сам біля магазину. Біля магазину ще було багато людей, оскільки це було перед Великднем, кожний приходив скупитися. Потім ОСОБА_22 подзвонив та повідомив, що підуть до знайомої ОСОБА_28 , яка проживає неподалік її матері, вип`ють та повернеться. Вона залишилася вдома. Згодом ОСОБА_22 зателефонував та сказав, що не прийде додому, оскільки трохи перебрав, вранці прийде. Вранці він прийшов додому, все було нормально. Ні бруду, ні крові не було, як і не було розмови, що він міг когось побити. Її чоловік на мав неприязних відносин з ОСОБА_10 станом на 14.04.2017, він його лише двічі бачив. Наступного дня, 15.04.2017 ОСОБА_10 скуплявся в магазині у ОСОБА_17 , у нього не було синяків, про його побиття їй стало відомо коли в червні до них приїхали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_29 у судовому засіданні пояснила, що з потерпілим стосунки неприязні, ОСОБА_6 її син, а ОСОБА_7 зять.

14.04.2017 приблизно о 10.00 год. прийшов ОСОБА_10 та почав гукати її сина. Вона просила ОСОБА_10 вийти з хати, але він не слухав та продовжував гукати сина, який вийшов та вони разом пішли. Приблизно о 15.30 16.00 год. подзвонила донька та повідомила, що ОСОБА_21 спить у неї п`яний. Син повернувся додому приблизно о 21-22 год. 14.04.2017. 16.06.2017 від працівників поліції дізналася, що її син та зять побили ОСОБА_10 , які привезли їй якесь клопотання, а син був на роботі в м. Києві на заробітках. Ні до неї, ні до інших членів родини ні ОСОБА_10 , ні його родичі не приходили та не казали, що його побили. У неї був борг перед сім`єю ОСОБА_10 за краску. 14.04.2017, коли ОСОБА_10 приходив до них, вона на ньому синяків не бачила і він не був побитий. Мати ОСОБА_10 вимагала 3000 доларів США 16.06.2017, коли розмовляла з нею по телефону, кошти вимагала за те, що син та зять побили її сина.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що працює продавцем в магазині «Продукти» в с. Підлісному. З потерпілим ОСОБА_10 , обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_18 знайома, вони жителі села, неприязних стосунків з ними не має.

14.04.2017 вона прийшла на роботу до магазину «Продукти» приблизно 13.00 год. Через півгодини, вона вийшла прибирати біля магазину, під час чого почула, що хтось голосно розмовляє. Біля магазину удвох сиділи ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , про що вини розмовляли вона не чула, до неї до магазину вони не заходили. У той день вона працювала до 20.00 год. Про подію їй розповіла мати ОСОБА_10 та повідомила, що ОСОБА_6 побив її сина. Напередодні події, коли ОСОБА_10 скуплявся в неї в магазині та пішов, хвилин через 10 він повернувся та повідомив, що ОСОБА_6 відібрав у нього пакет з продуктами та ще придбав пачку сигарет, питав номер телефону голови сільської ради чи дільничного. Будь-якої допомоги в день події вона не надавала, рушників не виносила, нічого не бачила і після того, як бачила ОСОБА_10 та ОСОБА_6 приблизно о 13.00 год., більше того дня їх не бачила, у тому числі і бійки між ними. Їй знайома ОСОБА_16 , яка є її сусідкою, але чи приходила вона того дня до магазину не бачила. Крові на обличчях ОСОБА_10 та ОСОБА_6 14.04.2017 вона не бачила. Після 14.04.2017 ОСОБА_10 у магазині не бачила. Також, 14.04.2017 біля магазину та в магазині ОСОБА_7 не бачила, а бачила його із дружиною як вони приблизно 16.00 год. з велосипедом йшли до свого дому.

Свідок ОСОБА_16 у судовому засіданні пояснила, що неприязних стосунків з потерпілим та обвинуваченими не має. 14 числа 2017, перед Великднем, вона з донькою їхали до магазину в центрі села та дорогою зустріли ОСОБА_30 та ОСОБА_10 . Коли були вже біля магазину, побачили ОСОБА_6 , який сидів на квітнику біля магазину і була ще хазяйка магазину ОСОБА_17 . ОСОБА_6 почав чіплятися до її дитини ОСОБА_31 щоб та дала велосипед, на що вона відмовила і він почав висловлюватися в її адресу нецензурними словами. Перебуваючи в магазині, вони почули крики та вийшли на вулицю де побачили, що билися ОСОБА_6 та ОСОБА_10 : ОСОБА_6 бив ОСОБА_10 , останній лежав, був п`яний. ОСОБА_6 бив ОСОБА_10 руками та ногами. Біля магазину було багато людей, вони бачили бійку. Бійка тривала приблизно 15 хвилин. Початок бійки вона не бачила. ОСОБА_17 ходила розбороняти ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Потім ОСОБА_6 зайшов у магазин з ОСОБА_32 та сказав «який я модний». Донька ОСОБА_31 також все бачила. Чи був присутній ОСОБА_7 не пам`ятає. ОСОБА_10 був сильно п`яний, не тримався на ногах, його забрала мати, яка казала, що балакала з ОСОБА_17 і вона їй казала, що якби не вона, то у неї не було б сина, його вбили б. Тілесних ушкоджень на ОСОБА_10 не бачила, так як до нього не підходила.

Під час повторного допиту у судовому засіданні 23.10.2018 свідок ОСОБА_16 пояснила, що вона з дитиною їхали на двох велосипедах до магазину скупитися. Велосипеди залишили біля магазину, де торгує ОСОБА_17 . Біля магазину бачили ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_33 , ОСОБА_7 з дружиною та ще одну жінку, яка була із потерпілим - ОСОБА_34 . ОСОБА_6 почав чіплятися до її дитини, щоб та дала велосипеда покататися, вона відмовила. Він почав висловлюватися нецензурними словами, казав їй, що навчить як жити. Коли зайшли до магазину, почули крики та разом з дитиною вийшли. У цей час ОСОБА_6 бив ОСОБА_10 , ОСОБА_7 двічі вдарив ОСОБА_10 ногами та руками, а потім його жінка на велосипеді забрала його додому. Після цього вони зайшли до магазину, до якого зайшов також ОСОБА_6 разом з ОСОБА_32 . ОСОБА_7 не було, його забрала жінка і вони поїхали. Кількість нанесених ОСОБА_10 ударів не знає, не рахувала, ОСОБА_6 був по один бік ОСОБА_10 , а ОСОБА_7 по інший.

Пояснила, що при попередньому її допиті вказувала, що ОСОБА_7 не бачила, так як останній погрожував її дитині у магазині, внаслідок чого вона викликала наряд. Покази не змінювала, лише згадала що ОСОБА_7 був і жінка його забирала на велосипеді, а ОСОБА_10 лежав на землі, на якому бачила кров на обличчі (на голові, на губах), синяки під очима. Коли ОСОБА_10 піднімала та забирала мати, то вона його ледь довела додому.

Наполягала на своїх показах щодо того, що бачила, як ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_10 , тілесні ушкодження на останньому бачила в день побиття, коли мати забирала його, була кров, синяки під оком.

Свідок ОСОБА_35 у судовому засіданні пояснила, що з потерпілим та обвинуваченими неприязних відносин не має. 14.04.2017 вона з ОСОБА_10 йшли до магазину, приблизно в обід. Махно пішов до магазину, а вона до магазину не заходила, біля магазину нікого не бачила та пішла за магазин, де знаходиться закинута «чайхана» та почула голоси. Підійшовши, побачила ОСОБА_6 з дівчатами, серед яких була ОСОБА_14 . Вона підійшла до них і сиділи розмовляли. ОСОБА_6 та дівчата сказали, що збираються в гості з Вадимом, який поїхав проводжати ОСОБА_36 . Інша дівчина, з якою сиділи ОСОБА_6 та ОСОБА_14 пішла. Хвилин через 20 ОСОБА_6 разом з ОСОБА_14 пішли до магазину, а вона залишилася. Відстань від «чайхани» до магазину близько 30-40 метрів. З того місця від «чайхани», де вони сиділи, до магазину нічого не видно. Через деякий час ОСОБА_6 (на якому не було видимих ушкоджень) з ОСОБА_14 повернулися разом з ОСОБА_7 та пішли. ОСОБА_7 в той день біля магазину не бачила.

Після того, як ОСОБА_10 пішов до магазину, вона його не бачила, як і не бачила будь-яку бійку, тілесних ушкоджень на ОСОБА_10 до того, як він пішов до магазину, не було. Через тиждень після події, ОСОБА_10 розповів, що його побили, але хто він не пам`ятає, тілесних ушкоджень на ньому не бачила. Протокол допиту на досудовому розслідуванні не читала, а лише підписала.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні пояснила, що щодо нанесення тілесних ушкоджень потерпілому їй нічого не відомо. 14.04.2017 або 15.04.2017, точної дати не пам`ятає, приблизно 16.00 год. вона йшла з роботи по хліб до магазину. З нею були її сестра та сестра чоловіка, які залишилися чекати її біля хреста на перехресті. Дорогою розміщене розвалене колишнє кафе, а за ним Возниківський магазин. Між ними розташована плита. На цій плиті сидів куняв, як їй здалося (стверджувати не може) ОСОБА_10 з накинутим капюшоном, обличчя якого вона не бачила. Вона дійшла до магазину звідки вийшов ОСОБА_6 з бутилкою води. Потім вони разом зайшли до магазину, де були також ОСОБА_16 та її донька, придбали продукти харчування і пішли в сторону дому. Тоді вже ОСОБА_10 на плиті не було, а сиділа ОСОБА_34 , прізвище якої не пам`ятає. Перебуваючи у неї вдома (прийшли приблизно о 16.10 год.), вони усі разом сіли вечеряти, після чого (через 10 хвилин) під`їхав велосипедом ОСОБА_7 . Потім ОСОБА_6 пішов до себе додому, а ОСОБА_7 залишився з ними ще дивитися телевізор. По селу казали, що ОСОБА_10 побили ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Протокол допиту на досудовому розслідуванні не читала, а лише підписала. ОСОБА_7 у той день біля магазину і взагалі не бачила. Тілесних ушкоджень на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , крові на руках не було.

Неповнолітня свідок ОСОБА_37 , допитана у судовому засіданні в присутності законного представника - матері ОСОБА_16 та психолога ОСОБА_38 , суду пояснила, що стосунки з потерпілим та обвинуваченими нейтральні. Подія відбувалася 14 числа, перед Великднем, місяць та час не пам`ятає, після обіду. Вона з матір`ю поїхали до магазину по паски. Коли вони під`їжджали до магазину бачила ОСОБА_6 на підквітнику, який причепився до неї щоб дала покататися на велосипеді, на що вона відповіла ні. ОСОБА_6 сказав що навчить її життю. Коли вони зайшли до магазину, почули крики, вибігли з магазину та побачили як ОСОБА_6 з ОСОБА_22 (прізвища ОСОБА_22 вона не знає) били ОСОБА_10 , удари наносили ногами обидва, їх кількість не пам`ятає. На місці події була також продавець ОСОБА_17 , яка бачила подію, оскільки розбороняла учасників бійки. ОСОБА_10 знаходився біля магазину, лежав на землі. Приїхала жінка ОСОБА_22 на велосипеді, яка була напідпитку, забрала ОСОБА_22 додому і вони поїхали. Після цього вони з матір`ю розвернулися та поїхали додому, не бачили, що відбувалося далі.

Також додала, що бачила як після бійки ОСОБА_6 з жінкою зайшли до магазину. Синяків та крові на ОСОБА_6 не бачила, він бив з ноги. Через тиждень бачила ОСОБА_10 як він збирався їхати в місто, чи були на ньому тілесні ушкодження не звертала уваги. Був випадок, коли першого числа (01.04.2018) ОСОБА_22 зі своєю жінкою біля магазину їй погрожували, з приводу чого вони телефонували до поліції, після чого до них приїздили працівники поліції та вони писали заяву з цього приводу.

Свідок ОСОБА_39 у судовому засіданні пояснила, що є лікарем-невропатологом, працює в Олександрівській ЦРЛ завідуючою неврологічного відділення. В картці стаціонарного хворого на ОСОБА_10 цифра не є виправленою, є наведення. В процесі роботи можливо черкнула слабо, а потім навела. Наведена цифра 4. Роботи багато, хворих багато, могла просто навести. Обставин складання картки стаціонарного хворого не пам`ятає, минуло 2 роки. Іноді допускається вносити виправлення, якщо внесено не вірно, зазначаються вірні дані. Цифра 4 просто наведена, цифра 8 виправлена на 9. В загальній документації в них на такі виправлення не звертається увага, а в судовому випадку не мала таких випадків.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні пояснила, що працює начальником слідчого відділу Олександрівського ВП Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області. У даному кримінальному провадженні проводилися слідчі експерименти за участю потерпілого та свідків, коли саме дати не пам`ятає. Протокол слідчого експерименту від 06.06.2017 біля магазину в с. Підлісне, де були нанесені тілесні ушкодження потерпілому, вела вона. Були залучені поняті для проведення даної слідчої дії, в кількості двох осіб, яким роз`яснювала права. Свідок ОСОБА_16 зазначала, що подія була біля магазину, потерпілого били ногами ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , деталей не пам`ятає. З боку працівників поліції тиск на свідка не чинився, остання добровільно все показувала та розказувала. Також свідку роз`яснювалася її відповідальність за дачу неправдивих свідчень, вона підписувала протокол. Як вона пам`ятає, потерпілий не відразу звернувся до правоохоронних органів, спочатку лікувався. Вона відбирала у потерпілого заяву в лікарні в смт. Олександрівка. До села вони виїздили вже для пошуку свідків та проведення слідчих експериментів. Потерпілий від початку вказував, що йому нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Пам`ятає, що один раз вона приїздила до ОСОБА_7 додому, але з якого приводу не пам`ятає, тиску на нього не чинила.

Вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення підтверджується також зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами:

-даними витягу з Єдиного Реєстру досудових розслідувань, згідно якого до ЄРДР 25.04.2017 за № 0000263 внесено відомості про кримінальне правопорушення, яке попередньо кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме: 14.04.2017 близько 16:00 год. ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , перебуваючи по вул. Авдієвського в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, групою осіб спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_10 у вигляді перелому тім`яної кістки справа, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 37 від 06.06.2017 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння (а.к.п. 1);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.04.2017, згідно якої потерпілий ОСОБА_10 повідомив, що 14.04.2017 близько 16.00 год. ОСОБА_42 разом з невідомою особою, перебуваючи по вул. Леніна в с. Підлісне спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді перелому щелепи. У вчиненні кримінального правопорушення підозрює ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ; очевидцем є ОСОБА_43 (а.к.п. 10);

-даними рішення четвертої сесії сьомого скликання Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області від 29.01.2016 № 41 «Про перейменування назв вулиць та провулків», згідно якого вирішено перейменувати вул. Леніна на вул. Авдієвського, вул. Жовтневої Революції на вул. Лесі Українки (а.к.п. 12);

-даними протоколу огляду місця події від 25.04.2017, згідно якого було оглянуто перехрестя вул. Авдієвського та вул. Л. Українки в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області, де розташовані нежитлове напівзруйноване приміщення та приміщення продовольчого магазину, між якими лежить бетонний блок, а далі від оглянутого магазину приміщення іншого продовольчого магазину (а.к.п. 14-16);

-даними висновку експерта № 37 від 06.06.2017, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи по медичній карті стаціонарного хворого № 1370/164 Олександрівської ЦРЛ у ОСОБА_10 мають місце тілесні ушкодження у вигляді сумісної черепно-мозкової травми: забою головного мозку І ступеня, багато уламкового вдавленого перелому передньої, задньобокової стінки правої верхньощелепної пазухи зі зміщенням кісткових фрагментів в порожнину пазухи, гемосинусу, перелому кісток і перетинки носа з викривленням носової перетинки вправо, уламкового вдавленого перелому зовнішньої стінки правої орбіти, лінійного перелому вилецевої дуги справа, тім`яної кістки справа, суглобового відростка нижньої щелепи зліва, які утворились від дії тупих предметів; можуть відповідати часу вказаному у фабулі постанови. Тілесні ушкодження у ОСОБА_10 , а саме перелом тім`яної кістки справа відноситься до категорії тяжкого ступеню тяжкості, як небезпечний для життя в момент заподіяння згідно з п. 2.1.3.а «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995. Багатоуламковий вдавлений перелом передньої, задньобокової стінки правої верхньощелепної пазухи зі зміщенням кісткових фрагментів в породжнину пазухи з гемосинусом, перелом кісток і перетинки носа з викривленням носової перетинки вправо, уламковий вдавлений перелом зовнішньої стінки правої орбіти, лінійний перелом вилецевої дуги справа, суглобового відростка нижньої щелепи зліва відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості по довго тривалості розладу здоров`я, так як кістки зростаються на протязі не менш 21 день, з п. 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995. Вищевказані тілесні ушкодження утворилися від не менше 4-х травматичних дій тупих предметів та не характерні для утворення при падінні з положення стоячи на землю (підлогу, виступаючі предмети) (а.к.п. 33-34);

-даними протоколу слідчого експерименту від 06.06.2017 за участю свідка ОСОБА_16 , згідно якого остання розказала та показала яким чином були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_10 : 14.04.2017 приблизно 16.00 год. вона разом з донькою їхала на велосипедах по вул. Л. Українки зі сторони сільської ради в напрямку магазину, що по вул. Авдієвського. По дорозі вони обігнали ОСОБА_10 , який йшов з жінкою на ім`я ОСОБА_34 . З вулиці Л. Українка вони звернули по стежці та виїхали на вул. Авдієвського. Вони під`їхали до магазину, де працює ОСОБА_17 . Біля входу у магазин сидів ОСОБА_6 . Останній почав зачіпати її доньку та намагався забрати у неї велосипед. Вона захистилася за доньку. Вони чекали поки ОСОБА_17 прибере біля магазину та разом з нею зайшли до приміщення. Через декілька хвилин вони почули крик на вулиці. Вона разом з ОСОБА_17 відразу вибігли, вона залишилася біля входу, а ОСОБА_17 побігла до сусіднього магазину, де в той час ОСОБА_10 лежав на землі а ОСОБА_6 бив його ногою по голові. В якийсь момент до ОСОБА_6 підбіг його зять на ім`я ОСОБА_44 та наніс декілька ударів ногою по ОСОБА_10 . Бив, як їй здалося, по голові. Вадим наніс лише 2 удари та підбігла його дружина ОСОБА_45 та вітягла його. Після того всі заспокоїлись та вони повернулися до магазину. За ними відразу зайшов ОСОБА_6 та почав хвалитися як він побив ОСОБА_10 (а.к.п. 42-47);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2017 та довідкою до протоколу впізнання особи від 12.06.2017, згідно яких свідок ОСОБА_16 впізнала особу за № 3 ( ОСОБА_7 ) як ту, що спільно з ОСОБА_6 наносила тілесні ушкодження ОСОБА_10 за формами обличчя овальна, губи повні, волосся коротке світле, брови широкі руді, очі великі світлі (а.к.п. 56-58);

-даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.06.2017 та довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2017, згідно яких свідок ОСОБА_37 впізнала особу на фото під № 1 ( ОСОБА_7 ) за рисами обличчя коротке світле волосся, великі світлі очі, брови широкі руді, губи товсті «бантиком» (а.к.п. 66-68);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 14.06.2017, згідно якого неповнолітній свідок ОСОБА_37 розказала та показала яким чином були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_10 : 14.04.2017 приблизно 16.00 год. вона разом з матір`ю їхала по вул. Л. Українки в напрямку крамниць, що по вул. Авдієвського в с. Підлісне Олександрівського району Кіровоградської області. Вона помітила ОСОБА_10 , який йшов разом з жінкою на ім`я ОСОБА_34 по стежці з вул. Л. Українки до вул. Авдієвського. Вони їх обігнали та під`їхали до крамниці, де працює ОСОБА_17 . Там же біля крамниці сидів ОСОБА_6 . Останній почав її зачіпати. ОСОБА_10 в цей час разом зі ОСОБА_46 стояв біля крамниці, яку в селі всі називають «вагончик». Вона разом з матір`ю та ОСОБА_17 зайшли до крамниці. Через декілька хвилин вони почули крик. Вона з матір`ю вибігли на вулицю, за ними відразу вибігла ОСОБА_17 . Остання побігла до крамниці «вагончик», біля якого ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_10 . Останній лежав правим боком на землі, а ОСОБА_6 стояв біля його голови та ногами наносив удари. Крім того удари були спрямовані в область обличчя ОСОБА_10 . У цей момент з-за вказаної крамниці «вагончик» вибіг ОСОБА_7 та будучи праворуч від ОСОБА_6 наніс декілька ударів ОСОБА_10 в область обличчя. За ним відразу підбігла дружина ОСОБА_45 та повела ОСОБА_7 додому. ОСОБА_6 також заспокоївся та вони пішли до крамниці. За ними зайшов ОСОБА_6 та почав вихвалятися тим, як він побив ОСОБА_10 (а.к.п. 69-74);

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 15.06.2017, згідно якого потерпілий ОСОБА_10 розказав та показав яким чином йому були нанесені тілесні ушкодження: 14.04.2017 приблизно 16.00 год. він разом з ОСОБА_47 знаходились біля крамниці, яку жителі села називають «вагончик». Вказана крамниця розташована по вул. Авдієвського с. Підлісне. Того дня він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Біля сусідньої крамниці, яка знаходиться поруч, біля входу сидів ОСОБА_6 . Останній підійшов до нього та рукостисканням привітався з ним. У цей момент ОСОБА_6 з незрозумілих для нього причин наніс один удар у скроневу частину голови зліва. Удар був боковий, замашистий, Від удару він впав та на мить втратив свідомість. Коли отямився, то він лежав на правому боці на землі. ОСОБА_6 знаходився біля його голови та ногами наносив йому удари по голові. Переважна частина ударів була спрямована у вилицеву частину, скроневу голови. В цей момент до ОСОБА_6 приєднався його родич ОСОБА_7 . Останній знаходився праворуч від ОСОБА_6 та ногами наніс йому декілька ударів в обличчя. Те, що саме ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наносили йому тілесні ушкодження він впевнений, адже під час ударів останні це супроводжували нецензурними словами та він їх впізнав по голосу (а.к.п. 75-81);

-даними висновку експерта № 48 від 20.06.2017, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді сумісної черепно-мозкової травми: забою головного мозку І ступеня, багато уламкового вдавленого перелому передньої, задньобокової стінки правої верхньощелепної пазухи зі зміщенням кісткових фрагментів в порожнину пазухи, гемосинусу, перелому кісток і перетинки носа з викривленням носової перетинки вправо, уламкового вдавленого перелому зовнішньої стінки правої орбіти, лінійного перелому вилецевої дуги справа, тім`яної кістки справа, суглобового відростка нижньої щелепи зліва, які утворились від дії тупих предметів, і могли утворитися за обставин зазначених у протоколі проведення слідчого експерименту від 15.06.2017 за участю потерпілого ОСОБА_10 . Вище вказані тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_10 могли утворитися за обставин зазначених у протоколах проведення слідчого експерименту від 06.06.2017 за участю свідка ОСОБА_16 та від 14.06.2017 за участю свідка ОСОБА_48 . Тілесні ушкодження, які мали місце у ОСОБА_10 утворились від дії тупих предметів, які відображені загальні властивості тупих предметів, індивідуальні властивості не відображені і тому розмежовувати тілесні ушкодження з причиненими ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 не дає можливості (а.к.п. 83-84);

-даними виписного епікризу № 1370/164 та медичної карти стаціонарного хворого № 1370/164, згідно яких ОСОБА_10 знаходився на стаціонарному лікуванні н/в Олександрівської ЦРЛ з 20.04.2017 по 28.04.2017, діагноз: сумісна закрита ЧМТ, забій головного мозку І ст., лінійний перелом тім`яної кістки зправа з переходом на потиличну кістку. Уламковий перелом правої орбіти. Перелом верхньої щелеп. пазухи. Си-м стійкої краніалгії. Астено-вегетативний синдром. Поступив зі скаргами на головний біль, періодичну нудоту. А. хвороби: зі слів хворого 14.04.2017 побили відомі йому люди після удару по голові втратив свідомість, потім були ще удари. Прийшов додому, 3 дні не звертався. 19.04.2017 звернувся в КОЛ до нейрохірурга, провед. МСКТ. Хворому надано заключ. В рекомендації лік-ня в н/в ЦРЛ. Проведено обстеження та лікування. 28.04.2017 хворий виписується з покращенням. Рек-но: мільгама 1т х 2 р/д, піроцетам 1тх3р/д, гліцисед 1тх3р/д. (том 2 а.с.п. 66-68, 104-114);

-даними висновку експерта за результатами проведення технічної експертизи документів від 04.06.2019 № 1815/19-27, згідно яких на 3-му аркуші медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 № 1370/164 від 20.04.2017, рукописний запис «14(17)/IV-17р» змінам, у вигляді підчистки, не підлягав. На 3-му аркуші медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 № 1370/164 від 20.04.2017, рукописний запис «14(17)/IV-17р» піддавався змінам первинно було виконано рукописний запис «14/IV-17р», змінений на теперішній «17/IV-17р», шляхом наведення основного (вертикального) штриха першої цифри «1» та дописування до нього початкового та горизонтального штрихів, а також виправленням цифри «4» на цифру «7», шляхом наведення цифри «4» та дописування до неї горизонтального штриха (том 3 а.с.п. 60-63).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази, а саме: показання потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_37 , висновок експерта № 37 від 06.06.2017, протоколу слідчого експерименту від 06.06.2017 за участю свідка ОСОБА_16 , протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.06.2017 та від 14.06.2017 за участю свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_37 , протокол проведення слідчого експерименту від 14.06.2017 за участю свідка ОСОБА_37 , протокол проведення слідчого експерименту від 15.06.2017 за участю потерпілого ОСОБА_10 , висновок експерта № 48 від 20.06.2017 - взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, що підлягають доказуванню, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання перелічених вище доказів недопустимими відсутні. Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.
Зокрема, оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_10 , надані останнім в судовому засіданні, суд враховує, що показання потерпілого про подію, що з ним трапилася, а саме його побиття ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є чіткими, логічними, послідовними та узгодженими між собою. Посилання на те, що потерпілий ОСОБА_10 веде аморальний спосіб життя, не виправдовує обвинувачених, тобто не є обставиною, яка спростовує їх вину.
За змістом кримінально-процесуального закону до предмета показань свідка належать обставини, що мають пряме чи опосередковане відношення до події кримінального правопорушення, форми вини, наслідків кримінального правопорушення, даних, що належать до показань інших свідків, експертів, їх висновків, понятих і інших учасників процесу, відомості про факти, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та взаємовідносини свідка з ними і з потерпілим.
Суд вважає, що показання, надані свідками ОСОБА_16 та ОСОБА_37 є логічними, послідовними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи, встановленими судом, а також узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_10 .

Так, свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_37 підтвердили, що того дня 14.04.2017 бачили як ОСОБА_6 та ОСОБА_7 наносили тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 . Також вказали, що дану подію бачила ОСОБА_17 та остання розтягувала обвинувачених від потерпілого.

Будь-яких обставин, які ставили під сумнів показання зазначених свідків та потерпілого ОСОБА_10 або наявності у них підстав обмовити обвинувачених, заінтересованості у притягненні обвинувачених до кримінальної відповідальності, - судом не встановлено. Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 , що свідок ОСОБА_16 перебувала з обвинуваченим ОСОБА_6 у неприязних відносинах, а тому могла його обмовити, не підтверджені належними доказами.

Посилання сторони захисту на те, що свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_37 не бачили на ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, суд не приймає до уваги, оскільки такі посилання спростовуються їх показами наданими суду, а також враховується той факт, що вказані свідки підтвердили, що бачили факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому обвинуваченими.

Разом з тим, свідки ОСОБА_35 та ОСОБА_14 вказували, що самої події не бачили, але ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не перебували постійно в полі їх зору.

Так, свідок ОСОБА_35 пояснила, що того дня ходила до магазину разом з ОСОБА_10 та останній пішов до магазину. Вона в цей час зайшла за магазин та почула голоси. Підійшовши до «чайхани», вона побачила ОСОБА_6 з ОСОБА_14 та ще однією дівчиною, яка потім пішла. ОСОБА_6 з ОСОБА_14 відлучалися до магазину, а потім повернулися. З того місця від де вони сиділи до магазину нічого не видно. Тобто, у момент коли ОСОБА_6 відлучався до магазину і протягом деякого часу свідок ОСОБА_35 не бачила де він у той час перебував і чим займався, так само як і ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_14 вказала, що того дня бачила ОСОБА_10 , який сидів на плиті між розваленим колишнім кафе та Возниківським магазином. Біля магазину вона зустрілася з ОСОБА_6 . Тобто свідок, до того як підійшла до магазину і зустріла ОСОБА_6 , до цього часу його не бачила, як і ОСОБА_7 .

Зазначені свідки однаково не зазначили у судовому засіданні точного часу коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували постійно в полі їх зору.

Свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні заперечувала, що бачила побиття ОСОБА_10 та, що вона розтягувала обвинувачених від потерпілого. Лише зазначила, що того дня бачила ОСОБА_6 з ОСОБА_10 біля магазину, які розмовляли, а потім пішли, а також ОСОБА_7 з дружиною, які з велосипедом йшли додому.

Разом з тим, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_17 у цій частині, оскільки такі показання спростовуються показаннями свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_37 , безпосередньо допитаних у судовому засіданні, а також потерпілого ОСОБА_10 . Крім того, даний свідок стверджує лише, що не бачила побиття ОСОБА_10 обвинуваченими та те, що вона їх розтягувала, але не стверджує того факту, що обвинуваченими взагалі у той день не було сутички з потерпілим, під час якої вони нанесли йому тілесні ушкодження.

Також, судом не беруться до уваги показання свідків ОСОБА_29 та ОСОБА_24 в частині доведеності винуватості обвинувачених в інкримінованому їм злочині чи спростування їх вини, оскільки вони не підтвердили жодну із обставин кримінального провадження, яка підлягає доказуванню.

Разом з тим, свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та ОСОБА_35 підтвердили факт того, що 14.04.2017 обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували в місці, де відбулася подія.

Окрім того, сторона захисту ставила під сумнів показання потерпілого щодо дати вчинення стосовно нього кримінального правопорушення, а саме, що не доведено, а потерпілий не підтвердив, що саме 14.04.2017 останньому були спричинені тілесні ушкодження, що також підтверджується виправленнями, які містяться у медичній картці потерпілого, а також тим, що потерпілий протягом тривалого часу не звертався до медичного закладу, а перебував удома.

Проте, такі доводи сторони захисту не спростовують самого факту нанесення потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченими, а дата вчинення кримінального правопорушення підтверджується показаннями свідків та матеріалами кримінального провадження.

Протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 12.06.2017 та від 14.06.2017 за участю свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_37 , які захисник ОСОБА_13 просив визнати недопустимими доказами, суд визнає допустимим доказом, так як вони складені та такі слідчі дії проведені відповідно до норм КПК України.
Окрім того, сторона захисту вказувала на те, що протоколи проведення слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_37 не підтверджують вини обвинувачених, оскільки у судовому засіданні не допитувалися поняті, які були присутні при слідчих експериментах.

Суд звертає увагу на те, що зазначені докази є доказами сторони обвинувачення і під час судового розгляду прокурор спочатку клопотав про виклик і допит понятих, а у подальшому відмовився від свого клопотання, що є правом сторони обвинувачення. Натомість, сторона захисту, вважаючи зазначені вище протоколи неналежними та недопустимими доказами щодо доведеності вини обвинувачених, не наполягала та не клопотала про виклик і допит понятих в якості свідків, а також не заявляла обгрунтованого клопотання про визнання вищевказаних доказів неналежними та недопустимими.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 не визнав нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому. Поряд з тим, із встановлених судом фактичних обставин провадження вбачається, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_37 , які не є заінтересованими у вказаному провадженні, а також потерпілий ОСОБА_10 підтвердили дані обставини та навели конкретні факти.
Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не завдавав потерпілому тілесних ушкоджень, оскільки, крім його показань, вони будь-якими іншими доказами не підтверджені, та є на думку суду, способом захисту останнього від пред`явленого обвинувачення задля можливості уникнення покарання за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення. Такі показання обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються наведеними вище доказами у провадженні. Зокрема, як зазначалося вище, сторона захисту не заявляла клопотання про визнання неналежними та недопустимими в якості доказів протоколи проведення слідчих експериментів з потерпілим ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_16 та ОСОБА_37 , які розказали та показали обставини нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , висновки експертів № 37 від 06.06.2017 та № 48 від 20.06.2017.

Відомостей про те, що виявлені у ОСОБА_10 тілесні ушкодження могли бути ним отримані у будь-якому іншому місці, у будь-яких інший час, за будь-яких інших обставин, які б мали суттєве значення, внаслідок діянь будь-якої іншої особи, ніж це передбачено обвинуваченням, жодним учасником судового розгляду суду не повідомлено.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені у судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст. 85, 94 КПК України, вказані вище всі докази, надані сторонами кримінального провадження, в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та прийшов до висновку, що обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 умисно нанесено ОСОБА_10 тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Такий висновок судом зроблений поза розумним сумнівом.

А отже, враховуючи зазначене вище, вина обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повністю доведена в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні, а тому суд кваліфікує їх дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб.

Разом з тим, згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Підлісненської сільської ради Олександрівського району Кіровоградської області 19.12.2019, ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 33-ох років в с. Івано-Благодатне Кропивницького району Кіровоградської області (том 3 а.с.п. 159).

Матір обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_29 клопотала про продовження кримінального провадження відносно її сина для його реабілітації та прийняття рішення в тому числі про звільнення його від кримінальної відповідальності по реабілітуючим обставинам та відсутністю в його діях вини.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі: встановлення відскутності події кримінального правопорушення; встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Пункт 5 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі смерті підозрюваного, обвинуваченого, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного й неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, тому смерть особи позбавляє сенсу подальше провадження щодо можливо вчиненого нею кримінального правопорушення. Померла особа не може бути суб`єктом кримінального правопорушення, тому смерть особи, яка підозрюється, обвинувачується в учиненні кримінального правопорушення, виключає постановку питання про її кримінальну відповідальність. Це відповідає вимогам ст. 61 Конституції України, згідно з якою юридична відповідальність особи має індивідуальний (особистий) характер. Єдиним винятком із такої ситуації є випадок, коли провадження необхідне для реабілітації померлого.

З позиції КПК України, реабілітація померлого - це можливість доведення невинуватості померлого в учиненні кримінального правопорушення шляхом продовження кримінального провадження щодо нього після його смерті, що здійснюється за ініціативи інших осіб.

Закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України належить до нереабілітуючих підстав, тобто означає, що відносно особи зібрано достатньо доказів, які підтверджують учинення нею діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, однак в силу певних обставин подальше провадження виключається. Враховуючи цю обставину, можливість продовження кримінального провадження щодо померлого є позитивним явищем, оскільки дає шанс на встановлення істини в провадженні - винуватості або невинуватості цієї особи.

Таким чином, враховуючи, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена під час судового розгляду, підстави для реабілітації померлого ОСОБА_6 , що передбачають ухвалення відносно нього виправдувального вироку, - відсутні.

Однак, смерть обвинуваченого ОСОБА_6 є підставою для закриття кримінального провадження, передбаченою п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_7 вчинив злочин, який віднесено до категорії тяжкого злочину.

Як особа, обвинувачений ОСОБА_7 не працює, має постійне місце проживання, за яким компрометуючими матеріалами відносно нього сільська рада не володіє, одружений, має на утриманні 3-ох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом?якшують або обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 121 КК України, у виді позбавлення волі, яке буде справедливим та необхідним у даному випадку, а також відповідатиме меті покарання та запобігатиме вчиненню обвинуваченим та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, або звільнення від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, оскільки ст. 69 КК України вимагає наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання, однак у даному кримінальному обставин, які пом?якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. Окрім цього, з урахуванням того, що санкція ч. 2 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, застосування положень ст. 75 КК України є неможливим.
Представником потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 до обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної та моральної шкоди, який, у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_6 , було змінено і згідно змінених позовних вимог представник потерпілого просив стягнути з ОСОБА_7 6183,79 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди на користь ОСОБА_10 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», при розгляді кримінальної справи суд зобов`язаний на основі всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи з`ясувати характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної злочином, наявність причинного зв`язку між вчиненим і шкодою, що настала, роль і ступінь участі кожного з підсудних в її заподіянні, а також, чи відшкодовано її повністю або частково до судового розгляду справи, і у вироку дати належну оцінку зазначеним обставинам.

18.04.2017 ОСОБА_10 проведено мультизрізову комп`ютерну томографію та видано заключення: МСКТ ознак осередкової патології і об`ємного процесу в головному мозку і в структурах пірамід скроневих кісток не виявлено. Перелом правої тім`яної кістки з поширенням лінії перелому на потиличну кістку, осколковий перелом зовнішньої стінки правої орбіти, стінок правої верхньощелепної пазухи з наявністю гемосінуса, кісток носа зі зміщенням (том 2 а.с.п. 65, 233).

Згідно консультативного висновку спеціаліста Кіровоградської обласної лікарні від 18.04.2017, у ОСОБА_10 наявний перелом скулової кістки справа (том 2 а.с.п. 61-62, 234).

Згідно консультативного висновку спеціаліста Кіровоградської обласної лікарні від 19.04.2017, ОСОБА_10 встановлено діагноз сумісна закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку І ст., лінійний перелом тім`яної кістки зправа з переходом на потиличну кістку. Уламковий перелом правої орбіти. Перелом верхньої щелепної пазухи. Си-м стійкої краніалгії. Астено-вегетативний синдром. Рекомендоване лікування в н.в. ЦРЛ та призначено лікування (том 2 а.с.п. 63-64, 235).

Згідно виписного епікризу № 1370/164, ОСОБА_10 знаходився на стаціонарного лікуванні н/в Олександрівської ЦРЛ з 20.04.2017 по 28.04.2017, діагноз: сумісна закрита ЧМТ, забій головного мозку І ст., лінійний перелом тім`яної кістки зправа з переходом на потиличну кістку. Уламковий перелом правої орбіти. Перелом верхньої щелеп. пазухи. Си-м стійкої краніалгії. Астено-вегетативний синдром. Поступив зі скаргами на головний біль, періодичну нудоту. А. хвороби: зі слів хворого 14.04.2017 побили відомі йому люди після удару по голові втратив свідомість, потім були ще удари. Прийшов додому, 3 дні не звертався. 19.04.2017 звернувся в КОЛ до нейрохірурга, провед. МСКТ. Хворому надано заключ. В рекомендації лік-ня в н/в ЦРЛ. Проведено обстеження та лікування. 28.04.2017 хворий виписується з покращенням. Рек-но: мільгама 1т х 2 р/д, піроцетам 1тх3р/д, гліцисед 1тх3р/д. (том 2 а.с.п. 66-68, 236).

Вищевказане лікування ОСОБА_10 у неврологічному відділенні ЦРЛ в період з 20.04.2017 по 28.04.2017 підтверджується медичною картою стаціонарного хворого № 1370/164 (том 2 а.с.п. 104-114).

Згідно довідки поліклінічного відділення Центральної районної лікарні Олександрівського району Кіровоградської області від 19.10.2017 № 224, ОСОБА_10 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні з 10.10.2017 по 19.10.2017 з діагнозом: наслідки перенесеної черепно мозкової травми, забій головного мозку, перелом кісток черепа (том 2 а.с.п. 59, 238).

Згідно виписного епікризу поліклінічного відділення Центральної районної лікарні Олександрівського району Кіровоградської області 3482/426, ОСОБА_10 знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні Олександрівської ЦРЛ з 10.10.3017 по 19.10.2017 з діагнозом: наслідки перенесеної закритої черепно мозкової травми, забій головного мозку, астено-вегето-судинний синдром, цефалгія. Поступив на відновлююче лікування зі скаргами на головний біль. шум в голові, дратівливість. А. хвороби: 14.04.2017 переніс ЧМТ, обстежувався в КОЛ, оглянутий нейрохірургом, пройшов МРТ, призначено лікування, в н.в ЦРЛ лікувався з 20.04. по 28.04.2017, інв. ІІІ гр.. Було проведено огляд та призначене лікування. 19.10.2017 пройшов курс лікування, стан хворого трохи кращий, наполягає на виписці додому. Виписаний та рек-но: вінкоцетін 1т х 3р/д. тіоцетам 1 т х 3 р/д, дексалгін при болях (том 2 а.с.п. 60, 237).

Фіскальними чеками від 18.04.2017, 19.04.2017, 20.04.2017, 21.04.2017, 22.04.2017, 23.04.2017, 24.04.2017, 25.04.2017, 26.04.2017, 10.10.2017, 11.10.2017, 12.10.2017, 13.10.2017, 14.10.2017, 16.10.2017 та 17.10.2017 підтверджується придбання медичних препаратів на загальну суму 6467,56 грн. (том 1 а.с.п. 113-123).

Таким чином, судом встановлено причинний зв`язок між вчиненим ОСОБА_7 кримінальним правопорушенням та спричиненням внаслідок цього матеріальної шкоди позивачу, що є обов`язковою умовою для застосування ст. 1166 ЦК України.

Отже, вирішуючи питання щодо відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що вона підлягає задоволенню в заявленому розмірі у сумі 6183,79 грн.

Вказані кошти підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що у результаті його протиправних дій, позивач зазнав ушкодження здоров`я, для відновлення якого ним понесені витрати для придбання медичних препаратів і безпосереднього лікування.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

Так, представник потерпілого просить стягнути на користь ОСОБА_10 у рахунок відшкодування моральної шкоди 50000,00 грн. посилаючись на обставини, викладені у позові (йому та його сім`ї спричинені моральні, душевні страждання; в зв`язку з хворобою змінився його спосіб життя, порушились плани на влаштування на роботу, відпочинок,; тривалий час з квітня 2017 по цей час щоденно він відчуває глибокі моральні, фізичні страждання від ушкодження здоров`я, майбутньої операції по усуненню наслідків травм; у зв`язку з травмами, отриманими від злочину погіршився стан його здоров`я) та про які він зазначив у судовому засіданні.
Суд погоджується з твердженнями потерпілого, що внаслідок вчиненого обвинуваченим злочину, останній переніс моральні та фізичні страждання, порушився звичний для нього уклад життя.

Тому, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди слід стягнути частково, у сумі 30000,00 грн. На думку суду, така сума моральної шкоди відповідає характеру та обсягу перенесених потерпілим моральних страждань внаслідок вчиненого злочину, а також відповідає критеріям розумності та справедливості.

Таким чином, цивільний позов підлягає задоволенню частково.

Під час судового слідства у даному кримінальному провадженні проведено судово-технічну експертизу вартість якої складає 2512 грн. 00 коп., а тому дані процесуальні витрати необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_49 на користь держави (том 3 а.с.п. 64).
Речові докази у проваджені відсутні.

З метою виконання вироку та дотримання обвинуваченим процесуальних обов?язків, враховуючи особистість останнього, суд дійшов до висновку про необхідність застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Строк дії даного запобіжного заходу необхідно рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з моменту фактичного взяття обвинуваченого під варту в залі суду, та до вступу вироку в законну силу.
Керуючись ст.ст. 124, 284, 368-371, 373-374, 376, 394-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а кримінальне провадження № 0000263 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в частині висунутого обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із смертю обвинуваченого ОСОБА_6 .

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

До набрання вироком законної сили, застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання обчислювати з 16.07.2020, тобто з моменту проголошення вироку та взяття під варту.

Цивільний позов представника ОСОБА_11 , який діє в інтересах потерпілого ОСОБА_10 - задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6183 (шість тисяч сто вісімдесят три) гривні 79 (сімдесят дев`ять) копійок та в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000,00 (тридцять тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні у розмірі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) гривень 00 (нуль) копійок.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому, а іншим учасникам процесу роз`яснити, що вони мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Рішення станом на «___»_____________20___ року набрало законної сили.

Оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи №397/1087/17.

Суддя олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

Копію засвідчено «___»_____________20___ року.