Провадження № 1-кп/760/2153/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 року Солом`янський районний суд м. Києва
в складі: головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, у кримінальному провадженні, що зареєстроване в ЄРДР 18.07.2019 року за № 0007181 за фактом вчинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,-
за участю прокурора: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:
31.07.2019 року від Київської місцевої прокуратури №9 міста Києва надійшов обвинувальний акт від 29.07.2019 року, який затвердив прокурор прокуратури ОСОБА_6 та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що зареєстроване в ЄРДР 18.07.2019 року за № 0007181 за фактом вчинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.
Так як судове слідство триває, судом в порядку ст.331 КПК України поставлено питання про доцільність продовження строків тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор просив продовжити дію запобіжного заходу на 60 днів , так як не відпали ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Захисник та обвинувачений заперечували. Вважають, що ризики на які послався прокурор відсутні і може бути застосований інший запобіжний захід.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Так, на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування обвинуваченому запобіжного заходу не зменшилися, крім того, враховуючи ступінь тяжкості пред`явленого обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину, та те, що обвинувачений знаходячись на іспитовому строку за попереднім вироком знову вчинив кримінальне правопорушення, при цьому маючи не зняті та не погашені в установленому законом порядку судимості, обвинувачений, не перебуваючи під вартою матиме можливість переховуватись від суду, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, обвинувачений не має засобів для існування, так як не працює та міцних соціальних зв`язків, тому інший запобіжний захід не бути сприяти належній процесуальній поведінці обвинуваченого а тому продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою на 60 днів не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Керуючись ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19.03.2020 року включно.
Строк дії ухвали до 19.03.2020 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом семи днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1