ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2862/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/82/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2020 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Даною ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його негайно під варту із зали суду. Визначено підозрюваному заставу в сумі 945900 гривень. У випадку внесення застави, вирішено покласти на ОСОБА_7 процесуальні обов`язки. Датою закінчення дії ухвали вирішено вважати 23 год. 59 хв. 12 квітня 2020 року. У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі та доповненнях захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу та у випадку, якщо апеляційний суд прийде до переконання про доцільність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, то визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 50 000 гривень. Вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм КПК України. Зазначає, що в ухвалі суду першої інстанції не наведено доказів того, що ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.307 КПК України. Стверджує, що у нього як захисника є великі сумніви, що на підставі доказів на які опирається суд першої інстанції виносячи оскаржувану ухвалу і які були зібрані правоохоронними органами з порушенням вимог КПК України, буде доведена вина ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину. Також зазначає, що суд першої інстанції в ухвалі не в повній мірі вказав причину застосування такої великої застави для підозрюваного. Окрім того при визначенні величини застави суд першої інстанції не врахував позитивні характеристики з місця проживання, відомості про те, що ОСОБА_7 раніше не судимий і не притягувався до кримінальної відповідальності, прямих доказів його причетності до вчиненого злочину немає.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав,

міркування прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

13 лютого 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя визнав обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_7 підозру в тому, що він разом з іншою особою, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, вступив в злочинну змову направлену на придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів і психотропних речовин безконтактним методом, шляхом так званих «закладок» особам схильним до їх вживання, з метою отримання незаконних доходів на постійній основі. Незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин безконтактним методом полягав у використанні мережі Інтернет, месенджера «Telegram», псевдонімів у ньому (« ОСОБА_11 » - під ніком - «оператор- ОСОБА_12 ), « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та сайті - « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), та залишенні їх в певному місці шляхом так званих «закладок». Обмін інформацією між учасниками групи, а також із замовником наркотичного засобу чи психотропної речовини, здійснювався за допомогою мережі Інтернет та месенджера «Telegram», та сайту - « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у виді текстових повідомлень та графічних файлів. Зокрема, особам, які виявили бажання придбати наркотичний засіб чи психотропну речовину у месенджері «Telegram» чи на сайті - «https://alfa24.top» надсилались текстові повідомлення, у яких містилась інформація про те, що для придбання наркотичного засобу чи психотропних речовин необхідно відправити грошові кошти на заздалегідь вказані номера системи прийому платежів «EasyPay» та надавався пароль для входу після оплати. Після цього, споживачі наркотичних засобів та психотропних речовин оплативши вартість наркотичного засобу чи психотропної речовини, вводили пароль у мессенджері «Telegram» користувачам під псевдонімом « ОСОБА_11 » - під ніком - «оператор- ОСОБА_12 ), « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та сайті - « ІНФОРМАЦІЯ_3 » і після цього, споживачам наркотичного засобу чи психотропної речовини, від користувачів мессенджеру «Telegram» під псевдонімами (« ОСОБА_11 » - під ніком - «оператор- ОСОБА_12 ), « ОСОБА_13 », та сайті - « ІНФОРМАЦІЯ_3 » надсилалась інформація у вигляді фотографії із місцем, де можна отримати наркотичний засіб чи психотропну речовину у вигляді «закладки» розміщались у паперовому згортку або в поліетиленовому пакеті із застібкою, обмотувалась клейкою стрічкою. Так, ОСОБА_7 та інша особа, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, усвідомлюючи те, що свій злочинний намір, направлений на придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів та психотропних речовин безконтактним методом, шляхом так званих «закладок», самостійно реалізувати не в змозі, а також з метою не викриття їх правоохоронними органами, вирішили залучити до даної злочинної діяльності ще одну особу, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, якій запропонували доставляти із регіонів України у м.Тернопіль незаконно придбані ними наркотичні засоби та психотропні речовини, з метою подальшого їх збуту, за що отримувати грошову винагороду, на що останній погодився. 10 лютого 2020 року, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_14 та з іншою особою, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, за грошові кошти у сумі 5200 доларів США, які перечислили за допомогою електронних грошових переказів невстановленій досудовим розслідуванням особі у м.Київ, незаконно придбали з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 350,0137 грама, про що повідомили через месенджер «Telegram» попередньо залучену ними особу, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, зокрема те, що останній вказану психотропну речовину повинен доставити у м. Тернопіль 12 лютого 2020 року. Виконуючи цю вказівку, зазначена особа діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та з іншою особою, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м.Київ, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно отримав придбану останніми психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 350,0137 грама, яку почав на автомобілі «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 перевозити в м. Тернопіль. 12 лютого 2020 року, в період з 21:54 год. по 22:10 год. під час проведення огляду за адресою с. Байківці, вул. Шумська, 32 Тернопільського району Тернопільської області було вилучено вказану психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 350,0137 грама, що згідно Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, являється особливо великим розміром, яку за попередньою змовою з ОСОБА_7 та з іншою особою, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, було незаконно придбано і перевезено з метою збуту в м. Тернопіль.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що в оскарженій ухвалі слідчого судді не наведено доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є безпідставними, оскільки висновки слідчого судді в цій частині підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, зокрема даними:

протоколу про результати негласної слідчої дії від 11 лютого 2020 року, яким зафіксовано спілкування підозрюваного ОСОБА_7 . ОСОБА_15 з приводу придбання і розповсюдження наркотичних засобів та психотропних речовин на території міст Луцька, Тернополя, Ковеля, Одеси в особливо великих розмірах;

протоколом обшуку квартири АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_14 , в ході якого було виявлено і вилучено комп`ютерну техніку зі встановленим програним забезпеченням інтернет месенджера «Telegram», в якому наявне листування користувача під псевдонімом « ОСОБА_11 » придбання та перевезення психотропних речовин і наркотичних засобів, а також програмне забезпечення призначене для обліку та обігу грошових коштів, яке використовувалось для придбання і збуту наркотичних засобів і психотропних речовин;

протоколу огляду місця події від 12 лютого 2020 року, в ході якого в автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_16 з належного йому рюкзака було вилучено поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною голубого кольору та його мобільний телефон;

висновком експерта від 13 лютого 2020 року №2/1-224/20, яким встановлено, що вилучена у ОСОБА_16 кристалічна речовина блакитного кольору має масу 350,013 грама і містить PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до психотропних речовин, обіг яких заборонено;

протоколом огляду від 12 лютого 2020 року, з якого вбачається, що вилучений у ОСОБА_16 мобільний телефон містив відомості про електронне листування з абонентом ОСОБА_17 щодо придбання і перевезення з м.Київ у м.Луцьк та м.Тернопіль психотропних речовин в особливо великих розмірах.

Твердження захисника про недостатність цих доказів для вирішення питання про винуватість підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину не є підставою для відмови у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, оскільки сукупність наданих органом досудового розслідування доказів є достатньою для висновку, що на даному етапі розслідування є підстави вважати, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наведені захисником в апеляційній скарзі та підозрюваним в ході апеляційного розгляду доводи про необґрунтованість пред`явленої підозри стосуються оцінки сукупності доказів з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою у вчиненні злочину, тобто тих питань які має вирішувати не слідчий суддя, а суд при розгляді кримінального провадження по суті обвинувачення, а тому вони не можуть бути підставою для відмови у застосуванні запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник узагальнено стверджує, що на його думку частина наданих слідчому судді доказів була зібрана з порушенням вимог КПК України і тому вони є неналежними і недопустимими згідно ст.ст.84-87 КПК України. Однак, жодних мотивів з яких захисник прийшов до такого висновку в апеляційній скарзі не наведено і не вказано обставин, які його підтверджують, а також не зазначено які саме вимоги КПК України не дотримані органом досудового розслідування під час збирання доказів.

Повідомлення підозрюваного про застосування до нього психологічного та фізичного насильства працівниками орану досудового розслідування 13 лютого 2020 року, підлягають перевірці, у зв`язку з чим слідчий суддя копію ухвали надіслав прокуратурі області і доручив провести дослідження повідомлених підозрюваним фактів у встановленому законом порядку.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, слідчий суддя також обґрунтовано, з наведенням належних і достатніх мотивів, прийшов до висновку про існування в цьому випадку ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України і їх наявність в апеляційній скарзі не оспорюється.

Аналізуючи доводи апеляційних скарг захисника про наявність підстав для зменшення розміру застави колегія суддів вважає їх безпідставними.

Так, вимоги апеляційної скарги захисника про визначення розміру застави в сумі 50 тисяч гривень суперечать вимогам п.3 ч.5 ст.182 КПК України, згідно з яким щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, встановлюється в розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, як слідує зі змісту оскарженої ухвали, в даному випадку слідчий суддя крім відомостей про особу підозрюваного врахував також конкретні обставини інкримінованого злочину, який є особливо тяжким і пов`язаний з незаконним обігом психотропних речовин в особливо великих розмірах та роль підозрюваного ОСОБА_18 в групі осіб, якій інкримінується така злочинна діяльність, а тому прийшов до правильного висновку про наявність підстав визначення запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі, який перевищує 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі захисник не навів конкретних обставин, які би спростовували такий висновок слідчого судді і підтверджували непомірність такого розміру застави для підозрюваного, а тому з твердженням сторони захисту, що розмір застави відносно ОСОБА_7 повинен становити 50 тисяч гривень, є необґрунтованими.

Так, доводи сторони захисту про необхідність зменшення розміру застави ґрунтуються виключно на тому, що підозрюваний ОСОБА_18 позитивно характеризується за місцем проживання і раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Разом з тим, такі доводи не спростовують викладених в оскарженій ухвалі висновків слідчого судді. Так, зі змісту оскарженої ухвали слідує, що крім обставин, на які вказує захисник, у цьому провадженні також встановлено, що ОСОБА_19 обґрунтовано підозрюється у тому, що тривалий час здійснює збут психотропних речовин у значних обсягах, вартість останньої одноразової закупки заборонених речовин становила 5200 доларів США, він не одружений, не працює, не має постійного законного заробітку, не має утриманців, що свідчить про слабку міцність його соціальних зв`язків за місцем реєстрації проживання.

Враховуючи наведені відомості в сукупності з іншими встановленими у цьому провадженні обставинами, а також, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років і який вчинено групою осіб, беручи до уваги інкриміновану ОСОБА_18 роль у цій групі та обсяг встановлених у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів приходить до переконання, що в цьому конкретному випадку розмір застави визначений слідчим суддею правильно, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді в цій частині не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 194, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді