ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2863/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/79/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 14 лютого 2020 року, стосовно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Даною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 - задоволено частково. Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено підозрюваному заставу в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 315300 гривень (триста п`ятнадцять тисяч триста гривень). У випадку внесення застави, вирішено покласти на ОСОБА_7 процесуальні обов`язки. Датою закінчення дії ухвали вирішено вважати 23 год. 59 хв. 08 квітня 2020 року.

Також цієї ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 , підтриманого підозрюваним ОСОБА_7 , про визнання затримання ОСОБА_7 незаконним.

В апеляційних скаргах:

- прокурор просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення яким задовольнити клопотання слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави в розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1051000 грн. Мотивуючи свої вимоги прокурор наводить зміст оскарженої ухвали слідчого судді та пред`явленої ОСОБА_7 підозри і стверджує, що для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, і забезпечення належної поведінки підозрюваного, розмір застави має бути більшим за максимально допустиму межу, що встановлена п.3 ч.5 ст.182 КПК України. Прокурор стверджує, що з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, даних про особу підозрюваного, його соціальний та економічний стан, необхідно визначити заставу в сумі 1051000 грн., оскільки такий розмір зумовлений тривалістю злочинної діяльності ОСОБА_7 , значним обсягом незаконно отриманих ним грошових коштів, особливо великим розміром психотропних речовин, які перебували в обігу у даної злочинної групи.

- захисник просить, скасувати оскаржувану ухвалу та у випадку, якщо апеляційний суд прийде до переконання про доцільність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, то визначити ОСОБА_7 заставу в розмірі 50 000 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм КПК України. Зазначає, що в ухвалі суду першої інстанції не наведено доказів того, що ОСОБА_10 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.307 КПК України. Вважає, що частина доказів, зібрана правоохоронними органами з порушенням вимог КПК України. Також звертає увагу суду на те, що суд першої інстанції не врахував позитивні характеристики з місця проживання, відомості про те, що ОСОБА_7 раніше не судимий і не притягувався до кримінальної відповідальності, прямих доказів причетності його до вчинення злочину, в якому його обвинувачують, в суді першої інстанції на час винесення ухвали не було.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду,

доводи підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав і заперечили проти апеляційної скарги сторони обвинувачення,

міркування прокурора, який просив збільшити розмір застави і відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника,

перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

13 лютого 2020 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Згідно вказаної підозри, органом досудового розслідування встановлено, що у травні 2019 року ОСОБА_7 разом з іншою особою, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, вступив в злочинну змову направлену на придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів та психотропних речовин безконтактним методом, шляхом так званих «закладок» особам схильним до їх вживання, з метою отримання незаконних доходів на постійній основі.

Незаконний збут наркотичних засобів та психотропних речовин безконтактним методом полягав у використанні мережі Інтернет, месенджера «Telegram», псевдонімів у ньому (« ОСОБА_11 » - під ніком - «оператор- ОСОБА_12 ), « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та сайті - « ІНФОРМАЦІЯ_2 », та залишенні їх в певному місці шляхом так званих «закладок». Обмін інформацією між учасниками групи, а також із замовником наркотичного засобу чи психотропної речовини, здійснювався за допомогою мережі Інтернет та месенджера «Telegram», та сайту - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у виді текстових повідомлень та графічних файлів. Зокрема, особам, які виявили бажання придбати наркотичний засіб чи психотропну речовину у месенджері «Telegram» чи на сайті - «https://alfa24.top» надсилались текстові повідомлення, у яких містилась інформація про те, що для придбання наркотичного засобу чи психотропних речовин необхідно відправити грошові кошти на заздалегідь вказані номера системи прийому платежів «EasyPay» та надавався пароль для входу після оплати. Після цього, споживачі наркотичних засобів та психотропних речовин оплативши вартість наркотичного засобу чи психотропної речовини, вводили пароль у мессенджері «Telegram» користувачам під псевдонімом « ОСОБА_11 » - під ніком - «оператор- ОСОБА_12 ), « ІНФОРМАЦІЯ_1 », та сайті - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і після цього, споживачам наркотичного засобу чи психотропної речовини, від користувачів мессенджеру «Telegram» під псевдонімами (« ОСОБА_11 » - під ніком - «оператор- ОСОБА_12 ), « ОСОБА_13 », та сайті - « ІНФОРМАЦІЯ_2 » надсилалась інформація у вигляді фотографії із місцем, де можна отримати наркотичний засіб чи психотропну речовину у вигляді «закладки» розміщались у паперовому згортку або в поліетиленовому пакеті із застібкою, обмотувалась клейкою стрічкою.

Так, ОСОБА_7 та з інша особа, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, усвідомлюючи те, що свій злочинний намір, направлений на придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів та психотропних речовин безконтактним методом, шляхом так званих «закладок», самостійно реалізувати не в змозі, а також з метою не викриття їх правоохоронними органами, вирішили залучити до даної злочинної діяльності ще одну особу, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадження, якій запропонували доставляти із регіонів України у м. Тернопіль незаконно придбані ними наркотичні засоби та психотропні речовини, з метою подальшого їх збуту, за що отримувати грошову винагороду, на що останній погодився.

Так, 10 лютого 2020 року, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 та з іншою особою, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, за грошові кошти у сумі 5200 доларів США, які перечислили за допомогою електронних грошових переказів невстановленій досудовим розслідуванням особі у м. Київ, незаконно придбали з метою подальшого збуту психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 350,0137 грама, про що повідомили через месенджер «Telegram» попередньо залучену ними особу, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, зокрема те, що останній вказану психотропну речовину повинен доставити у м. Тернопіль 12 лютого 2020 року.

Виконуючи цю вказівку, зазначена особа діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та з іншою особою, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, у невстановленому досудовим розслідуванням місці у м. Київ, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно отримав придбану останніми психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP - (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 350,0137 грама, яку почав на автомобілі «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 перевозити в м. Тернопіль.

Однак, 12 лютого 2020 року, в період з 21:54 год. по 22:10 год. під час проведення огляду за адресою с. Байківці, вул. Шумська, 32 Тернопільського району Тернопільської області було вилучено вказану психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 350,0137 грама, що згідно Таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, являється особливо великим розміром, яку за попередньою змовою з ОСОБА_7 та з іншою особою, відносно якої здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, було незаконно придбано і перевезено з метою збуту в м. Тернопіль.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя визнав пред`явлену ОСОБА_7 підозру обґрунтованою.

При вирішенні питання щодо вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази на даному етапі розслідування дають достатні підстави вважати, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Колегія суддів з таким висновком погоджується, оскільки він підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема даними:

протоколу огляду місця події від 12 лютого 2020 року, в ході якого в автомобілі д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_14 з належного йому рюкзака було вилучено поліетиленовий пакет з кристалічною речовиною голубого кольору та його мобільний телефон;

висновком експерта від 13 лютого 2020 року №2/1-224/20, яким встановлено, що вилучена у ОСОБА_14 кристалічна речовина блакитного кольору має масу 350,013 грама і містить PVP(1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до психотропних речовин, обіг яких заборонено;

протоколом огляду від 12 лютого 2020 року, з якого вбачається, що вилучений у ОСОБА_14 мобільний телефон містив відомості про електронне листування з абонентом ОСОБА_15 щодо придбання і перевезення з м.Київ у м.Луцьк та м.Тернопіль психотропних речовин в особливо великих розмірах;

протоколом обшуку квартири АДРЕСА_1 , тобто за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 , в ході якого було виявлено і вилучено комп`ютерну техніку зі встановленим програним забезпеченням інтернет месенджера «Telegram», в якому наявне листування користувача під псевдонімом « ОСОБА_11 » придбання та перевезення психотропних речовин і наркотичних засобів, а також програмне забезпечення призначене для обліку та обігу грошових коштів, яке використовувалось для придбання і збуту наркотичних засобів і психотропних речовин;

протоколу про результати негласної слідчої дії від 11 лютого 2020 року, яким зафіксовано спілкування підозрюваного ОСОБА_7 з ОСОБА_16 з приводу придбання і розповсюдження наркотичних засобів та психотропних речовин на території міст Луцька, Тернополя, Ковеля, Одеси в особливо великих розмірах.

Доводи апеляційної скарги захисника про неналежність зібраних органом досудового розслідування доказів і непричетність підозрюваного ОСОБА_7 до незаконного обігу вилученої 12 лютого 2020 року психотропної речовини колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зафіксовані в результаті негласний слідчих дій відомості за предметом обговорення та хронологією подій узгоджуються з даними, які наявні у вилученому при огляді місця події 12 лютого 2020 року мобільному телефоні та вилученій за місцем проживання підозрюваного комп`ютерній техніці.

Наведені захисником в апеляційній скарзі та підозрюваним в ході апеляційного розгляду доводи про необґрунтованість пред`явленої підозри стосуються оцінки сукупності доказів з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою у вчиненні злочину, тобто тих питань які має вирішувати не слідчий суддя, а суд при розгляді кримінального провадження по суті обвинувачення, а тому вони не можуть бути підставою для відмови у застосуванні запобіжного заходу.

В апеляційній скарзі захисник узагальнено стверджує, що на його думку частина наданих слідчому судді доказів була зібрана з порушенням вимог КПК України і тому вони є неналежними і недопустимими згідно ст.ст.84-87 КПК України. Однак, жодних мотивів з яких захисник прийшов до такого висновку в апеляційній скарзі не наведено і не вказано обставин, які його підтверджують, а також не зазначено які саме вимоги КПК України не дотримані органом досудового розслідування під час збирання доказів.

Висловлені в ході апеляційного розгляду доводи захисника про недопустимість результатів негласних слідчих дій у зв`язку з тим, що вони оформлені проміжним протоколом складання якого не передбачено КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони є формальними і стосуються лише найменування складеного уповноваженого особою процесуального документу, зміст якого по суті відповідає вимогам ст.ст. 104, 252 КПК України.

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали, слідчий суддя також обґрунтовано, з наведенням належних і достатніх мотивів, прийшов до висновку про існування в цьому випадку ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Так, ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтований тим, що йому пред`явлено підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна. З метою уникнення такого покарання підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, на даному етапі досудового розслідування наявні відомості про те, що злочинна діяльність підозрюваного є багатоепізодною і до неї причетні інші не встановленні на даний час особи, а тому перебуваючи на волі підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речові докази, які не відшукані на даний час, та незаконно впливати на свідків та інших осіб, які причетні до його злочинної діяльності, які ще не допитані органом досудового розслідування, але особи яких відомі підозрюваному.

Оцінюючи застосування слідчим суддею найбільш суворого запобіжного заходу, колегія суддів вважає таке рішення обґрунтованим, оскільки слідчий суддя крім даних про особу підозрюваного обґрунтовано врахував доводи клопотання слідчого про конкретні обставини і характер інкримінованого злочину, який є особливо тяжким і вчинений за попередньою змовою групою осіб, частина з яких на даний час органом досудового розслідування не встановлена.

Враховуючи наведені обставини, а також наявні відомості про особу підозрюваного, зокрема те, що він не одружений, не працює і не має постійного законного заробітку, що свідчить про слабку міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, слідчий суддя прийшов до переконання про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, для запобігання встановленим у цьому випадку ризикам, які передбачені ст.177 КПК України.

На переконання колегії суддів, рішення слідчого судді в даному випадку відповідає вимогам кримінального процесуального закону і не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, оскільки особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення. За встановлених у цьому провадженні обставин слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що застосування до підозрюваного тримання під вартою відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий запобіжний захід є необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

Аналізуючи доводи апеляційних скарг захисника про наявність підстав для зменшення розміру застави колегія суддів вважає їх безпідставними.

Так, вимоги апеляційної скарги захисника про визначення розміру застави в сумі 50 тисяч гривень суперечать вимогам п.3 ч.5 ст.182 КПК України, згідно з яким щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, встановлюється в розмірі від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, як слідує зі змісту оскарженої ухвали, в даному випадку слідчий суддя крім відомостей про особу підозрюваного врахував також конкретні обставини інкримінованого злочину, який є особливо тяжким і пов`язаний з незаконним обігом психотропних речовин в особливо великих розмірах, а тому прийшов до правильного висновку про неможливість визначення запобіжного заходу у вигляді застави в мінімальному розмірі.

Аналізуючи доводи прокурора про наявність підстав для збільшення розміру застави колегія суддів погоджується з ними частково.

Так, зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що за результатами розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурор не довів того, що застава в межах згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України не здатна забезпечити належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі прокурор не навів конкретних обставин, які би спростовували такий висновок слідчого судді і вказували на виключність цього випадку, а тому з твердженням сторони обвинувачення, що розмір застави відносно ОСОБА_7 повинен становити більше одного мільйона гривень, колегія суддів погодитись не може з огляду на вимоги ч.1 ст.404 КПК України.

Разом з тим, аналізуючи наведені в оскарженій ухвалі висновки слідчого судді щодо визначення розміру застави в межах згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, колегія суддів приходить до переконання, що в цій частині судове рішення постановлено без належного врахування усіх обставин справи.

Так, визнаючи пред`явлену ОСОБА_7 підозру обґрунтованою слідчий суддя взяв до уваги протоколи від 11 лютого 2020 року, складені за результатами негласних слідчих дій. Разом з тим, поза увагою слідчого судді залишилось те, що цими протоколами зафіксовано відомості про характер вчинення за попередньою змовою групою осіб інкримінованого особливо тяжкого злочину і обсяг психотропних речовин та грошових коштів, які перебували в розпорядження цієї групи осіб. Зокрема, з цих протоколів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_7 з іншими особами, відносно яких здійснюється досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні, обговорює факти збуту цією групою психотропних речовин речовин по 2000 гривень за 5 грам та необхідність придбання психотропних речовин в особливо великих розмірах, вартість одного кілограма яких становить десятки тисяч гривень. В подальшому, зафіксовано придбання 1700 грам речовини з метою її збуту. Також, стверджується про факти придбання нерухомого майна за отримані незаконним шляхом кошти, а також про отримання від злочинної діяльності в м.Тернополі близько 15 тисяч гривень в день, значні надходження коштів від злочинної діяльності в містах Луцьку і Ковелі, вказується на необхідність поширення діяльності групи на інші міста України.

Враховуючи наведені відомості в сукупності з іншими встановленими у цьому провадженні обставинами, а також, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років і який вчинено групою осіб, беручи до уваги обсяг встановлених у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів приходить до переконання, що в цьому конкретному випадку розмір застави необхідно визначити максимальному розмірі згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 194, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 14 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_7 в частині застосування запобіжного заходу з визначенням розміру застави скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Датою закінчення строку дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 08 квітня 2020 року.

Одночасно, визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 630 600 (шістсот тридцять тисяч шістсот) гривень, яка може бути внесена на депозитний рахунок Тернопільського апеляційного суду (р/р UA0082849, МФО 820172, код ЄДРПОУ отримувача 42261572, банк отримувача: ДКСУ у м.Київ, отримувач Тернопільський апеляційний суд, призначення платежу - застава за ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0001365 за ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 03 березня 2020 року)

У випадку внесення застави покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні обов`язки:

з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду залежно від стадії кримінального провадження;

не відлучатися з м.Тернополя, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

утриматися від спілкування іншими підозрюваними та свідками в цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_7 що якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 .

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді