ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/177/20 Справа № 932/49/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування №0000056 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах третіх осіб, щодо яких вирішується питання про арешт майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2020 року про задоволення клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 та накладення арешту на тимчасово вилучене майно, -

ВСТАНОВИВ:
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2020 року, задоволено клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 погоджене із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_12 та накладено арешт на тимчасово вилучене 25 грудня 2019 року про проведенні обшуку у домоволодінні АДРЕСА_1 майно у вигляді:

1. грошових коштів у сумі 56 000 гривень, купюрами номіналом 500 гривень у кількості 50 шт.; купюрами номіналом 200 гривень у кількості 110 шт.; купюрами номіналом 1000 гривень у кількості 9 шт., власниками яких є подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;
2. грошових коштів у сумі 45 300 гривень, купюрами номіналом 500 гривень у кількості 44 шт.; купюрами номіналом 200 гривень у кількості 78 шт.; купюрами номіналом 100 гривень у кількості 66 шт.; купюрами номіналом 50 гривень у кількості 22 шт., власниками яких є подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ;
3. 12 упаковок із написом «Boldebolin 1 ml: 200 mg» з ампулами у кількості 5 штук у кожній упаковці;
4. 6 упаковок із написом «Letrozol 2,5 mg», з 3 блістерами по 20 таблеток у кожному блістері;
5. 1 блістер з написом «Letrozol» з 20 таблетками;
6. 11 упаковок з написом «Testosterone Depo» з ампулами в кількості 5 штук у кожній упаковці;
7. 1 упаковка з написом «Sustanon» з 4 ампулами;
8. 9 упаковок з написом «Sustanon» з 5 ампулами у кожній упаковці;
9. 24 упаковки з написом «Propandrol» з ампулами в кількості 10 у кожній упаковці;
10. 1 упаковка з написом «Propandrol» з ампулами у кількості 9 штук;
11. 20 упаковок з написом «Sustandrol» з ампулами в кількості 10 штук у кожній упаковці;
12. 5 ампул з написом «Sustandrol»;
13. 15 упаковок з написом «Enandrol» по 10 ампул у кожній упаковці;
14. 10 упаковок з написом «Aquatest» по 10 ампул у кожній упаковці;
15. 4 упаковки з написом «Cipandrol» по 10 ампул у кожній упаковці;
16. 9 упаковок з написом «Strombaject» по 10 ампул у кожній упаковці;
17. 1 упаковка з написом «Strombaject» з 6 ампулами;
18. 11 упаковок з написом «Parabolan» по 10 ампул у кожній упаковці;
19. 11 упаковок з написом «Primobol» по 10 ампул у кожній упаковці;
20. 5 упаковок з написом «Masteron» по 10 ампул у кожній упаковці;
21. 6 упаковок з написом «Trenbolone 75» по 10 ампул у кожній упаковці;
22. 8 упаковок з написом «Eqvipoise» по 10 ампул у кожній упаковці;
23. 20 ампул з написом «Eqvipoise»;
24. 5 упаковок з написом «Oxymetholone» з 4 блістерами по 25 таблеток;
25. 2 блістери з написом «ZPHC» по 25 таблеток у кожному;
26. 5 упаковок з написом «Turhoged» з 2 блістерами по 50 таблеток у кожній (всього 100 таблеток);
27. 4 упаковки з написом «Strombaject» з 2 блістерами по 50 таблеток у кожній;
28. 2 блістери з написом «Strombaject» по 50 таблеток;
29. 1 упаковка з написом «Oxandrolon» з 4 блістерами по 25 таблеток;
30. 3 упаковки з написом «Test-prop» по 5 ампул у кожній упаковці;
31. 1 упаковка з написом «Test-prop» з 1 ампулою;
32. 1 упаковка з написом «Turinabol» з 4 блістерами по 25 таблеток;
33. 2 блістери з написом «ZPHC» з 23 таб. та 10 таб.;
34. 1 упаковка з написом «Stanozolol» з 1 блістером з 2 таблетками;
35. 1 упаковка з написом «Oxandrolonе» з 2 блістерами по 25 таблеток;
36. 2 упаковки з написом «Stanozolol» з 4 блістерами по 25 таблеток;
37. 1 упаковка з написом «Stanozolol» з 3 блістерами по 25 таблеток;
38. 1 упаковка з написом «Exedrol» з 4 блістерами по 25 таблеток;
39. 2 блістери з написом «Exedrol» по 25 таблеток;
40. 4 упаковки з написом «Citomed» з 3 блістерами по 20 таблеток;
41. 3 блістери з написом «Citomed» по 20 таблеток;
42. 168 блістерів з написом «Strombafort» по 25 таблеток;
43. 87 блістерів з написом «Anapolon» по 20 таблеток;
44. 146 блістерів з написом «Tamoximed» по 20 таблеток;
45. 46 блістерів з написом «Turanabol» по 25 таблеток;
46. 30 блістерів з написом «Provimed» по 20 таблеток;
47. 136 блістерів з написом «Clenbuterol» по 25 таблеток;
48. 72 блістери з написом «Oxandrolon» по 25 таблеток;
49. 14 блістерів з написом «Clomed» по 20 таблеток;
50. 26 упаковок з написом «SP Gonadotropin» по 1 флакону з речовиною у кожній упаковці;
51. 7 упаковок з написом «Testosterone Mix» по 1 флакону з речовиною у кожній упаковці;
52. 5 упаковок з написом «Testosterone Cypionate» по 1 флакону з речовиною у кожній упаковці;
53. 4 упаковки з написом «Stanozolol Water Suspension» по 1 флакону з речовиною у кожній упаковці;
54. 3 упаковки з написом «Testoged C» по 1 флакону з речовиною у кожній упаковці;
55. 1 упаковка з написом «Testoged E» з 1 флаконом з речовиною;
56. 2 упаковки з написом «Trenoged» по 1 флакону з речовиною у кожній упаковці;
57. 2 упаковки з написом «Boldoged» по 1 флакону з речовиною у кожній упаковці;
58. 2 упаковки з написом «Mastoged» по 1 флакону з речовиною у кожній упаковці;
59. 5 пластикових ємностей з написом «Turanabol Tablets», в якій згідно з написом знаходиться 100 таблеток у кожній упаковці;
60. 3 пластикові ємності з написом «Stanabol Tablets», в якій згідно з написом знаходиться 100 таблеток у кожній упаковці;
61. 2 пластикові ємності з написом «Stanabol Tablets», в якій згідно з написом знаходиться 200 таблеток у кожній упаковці;
62. 3 блістери з написом «Anastrozol» по 25 таблеток;
63. 1 упаковка з написом «Halotest» з 4 блістерами по 25 таблеток;
64. 1 блістер з написом «Halotest» з 25 таблетками;
65. 1 упаковка з написом «Boldebolin» з 5 флаконами з речовиною;
66. 20 флаконів з написом «Strombaject Aqua» з речовиною;
67. 10 флаконів з написом «Trenbolone Forte 200» з речовиною;
68. 7 флаконів з написом «Primobol» з речовиною;
69. 5 флаконів з написом «SP Super Tren» з речовиною;
70. 25 флаконів з написом «Equipoise» з речовиною;
71. 6 флаконів з написом «Trenbolone Enanthate» з речовиною;
72. 24 флакони з написом «SP Stanoject» з речовиною;
73. 22 флакони з написом «SP Propionate» з речовиною;
74. 4 флакони з написом «Boldenone Depot» з речовиною;
75. 12 флаконів з написом «SP Enanthate» з речовиною;
76. 4 флакони з написом «Drostanol» з речовиною;
77. 25 флаконів з написом «SP Sustanon» з речовиною;
78. 6 флаконів з написом «Trenbolone 75» з речовиною;
79. 11 флаконів з написом «SP Sustanon Forte» з речовиною;
80. 11 флаконів з написом «SP Enanthate Forte» з речовиною;
81. 9 флаконів з написом «Equipoise» з речовиною;
82. 4 флакони з написом «SP Parabolan» з речовиною;
83. 5 флаконів з написом «Testosterone Depot» з речовиною;
84. 14 флаконів з написом «Supertest 450» з речовиною;
85. 1 упаковка з написом «Enandrol» з 1 флаконом з речовиною;
86. 1 флакон з написом «Parabolan» з речовиною;
87. 1 флакон з написом «Trenbolone 100» з речовиною;
88. 1 упаковка з написом «SP Cypionate» з 1 флаконом з речовиною;
89. упаковка з написом «Sustandrol» з 1 флаконом з речовиною;
90. 1 флакон з написом «Boldebolin» з речовиною;
91. 1 флакон з написом «Test-Prop» з речовиною;
92. 1 флакон з написом «Testosterone Depo» з речовиною;
93. 1 флакон з написом «SP Gonadotropin» з речовиною;
94. 1 флакон з написом «Trenoged -E» з речовиною;
95. 2 ампули з написом «Parabolan» з речовиною;
96. 2 ампули з написом «Aquatest» з речовиною;
97. 2 ампули з написом «Primabol» з речовиною;
98. 2 ампули з написом «Trenbolone» з речовиною;
99. 2 ампули з написом «Enandrol» з речовиною;
100. 2 ампули з написом «Boldenon Undeculenate» з речовиною;
101. 2 ампули з написом «Cipandrol» з речовиною;
102. 3 ампули з написом «Equipoise» з речовиною;
103. 3 ампули з написом «Sustandrol» з речовиною;
104. 1 ампула з написом «Testosterona» з речовиною;
105. 4 ампули з написом «Testosterona E» з речовиною;
106. 5 ампул з написом «Cipandrol» з речовиною;
107. картонні коробки, що виготовлені заводським способом із назвами лікарських засобів, інформацією про виробника, дозування, власником яких є ОСОБА_9 , шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування ними.

Рішення суду обґрунтовано тим, що на даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити те, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно. На цей час експертиза змісту вилучених за місцем мешкання ОСОБА_9 пігулок та речовин, що містяться у ампулах та флаконах, не проведена, а відтак достовірно стверджувати про те, що ці засоби містять у своєму складі сильнодіючі чи отруйні речовини не можна. Через це, вважати, що ухвалою слідчого судді від 19 грудня 2019 року слідчим надано дозвіл на їх вилучення, не можливо. Отже, це майно, що вилучене у ОСОБА_9 , має всі ознаки тимчасово вилученого. Із урахуванням встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення, за попередньою змовою групою осіб, злочину, що виразився у переміщенні на територію Дніпропетровської області, із приховуванням від митного контролю, засобів, які містять у своєму складі сильнодіючі речовини, вважаю, що слідчим правомірно визнано тимчасово вилучене майно речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки воно може бути предметом кримінального правопорушення та має ознаки речових доказів. З метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати, використання, перетворення, передачі, відчуження речових доказів по кримінальному провадженню, яким є тимчасово вилучене під час обшуку у будинку ОСОБА_9 майно в вигляді блістерів з пігулками, ампул та флаконів із речовинами, вважаю за можливе накласти на нього арешт, у вигляді заборони на відчуження, користування та розпорядження, оскільки однієї заборони на відчуження буде недостатньо для збереження вказаних речей у незмінному вигляді та не забезпечить можливості проведення експертних досліджень у майбутньому. В цій частині арешт на майно накладаю на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства.

В апеляційній скарзі:

- апелянт просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Вказує, що ухвала є незаконною та необгрунтованою і такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що суд першої інстанції провів неповно судовий розгляд, що полягає у не дослідженні обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обгрунтованого та справедливого судового рішення.
Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі, відсутні належні висновки слідчого судді щодо необхідності накладення арешту на майно та наявності правових підстав для такого арешту, за винятком формально перенесених з клопотання слідчого відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та висновків слідчого, ухвала не містить будь-яких інших встановлених суддею обставин щодо вчинення злочину, з посиланням на докази, інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує своє клопотання, не проведено будь-якої оцінки доказів та не наведено мотивів прийнятого рішення.
Як на підставу проведення обшуку та вилучення вказаних речей, грошових коштів, слідчий ОСОБА_13 посилався на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.12.2019 року. Однак, відповідно до вищезазначеної ухвали слідчого судді, дозвіл на проведення обшуку в житловому будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 було надано старшому слідчому СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_11 та слідчим слідчої групи СВ УСБУ у Дніпропетровській області у кримінальному провадженні № 0000056.
Проте обшук зазначеного в ухвалі слідчого судді житлового будинку, відповідно до протоколу обшуку від 25 грудня 2019 року, було проведено старшим слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБ України у Дніпропетровській обл., майором юстиції ОСОБА_13 , повноваження якого не передбачені ні ухвалою про проведення обшуку слідчого судді, ані постановою про створення групи слідчих.
Крім того, апелянт зазначив, що клопотання про арешт майна, вилученого 25.12.2019 р. в ході обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було подано слідчим ОСОБА_11 до суду засобами поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», шляхом направлення його цінним листом з описом вкладення (штриховий кодовий ідентифікатор поштового відправлення № 120 міститься на поштовому конверті, а.с. 93).
У відповідності до відомостей сервісу відстеження поштових відправлень ПАТ «Укрпошта» вбачається, що клопотання здано відправником до відділення поштового зв`язку 27 грудня 2019 року та вручено адресату 03 січня 2020 року.
Разом з тим, як вбачається з відмітки вхідної реєстрації суду на клопотанні слідчого, подане слідчим ОСОБА_11 клопотання про арешт майна, незважаючи на дату фактичного його одержання судом, 03.01.2020 р., було зареєстроване канцелярією Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська лише 08 січня 2020 р. за вх. № 168.
Вважає, що судове рішення підлягає скасуванню, оскільки ухвала слідчого судді ухвалено незаконним складом суду, з порушенням Положення про автоматизовану систему документообігу та з пропуском строку розгляду клопотання про арешт майна встановленого КПК України, а відтак, ухвала була постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Крім того, апелянт зазначив, що вилучені відповідно до протоколу обшуку від 25 грудня 2019 року речі (предмети), грошові кошти, не можуть бути визнані речовими доказами, використовуватись як доказ фактів, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.
Так, слідчий під час проведення обшуку вилучив грошові кошти які не містять відомості про кримінальне правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 201 КК України, та щодо яких не було прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі слідчого судді.
В порушення вимог КПК України слідчим не доведено, що відносно тимчасово вилученого, під час проведення 25.12.2019 року обшуку, майна, в тому числі грошових коштів, були достатні підстави вважати, що останні підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено. Зокрема, в протоколі обшуку не було визначено ознак, що вилучені грошові кошти є предметом злочину та стосуються кримінального провадження. Не зазначено, яким саме чином вилучені грошові кошти та речі стосуються вказаного кримінального провадження та чи містять відомості про незаконну діяльність.
Так, вилучені в ході обшуку грошові кошти є доходом ОСОБА_10 від ведення нею підприємницької діяльності в якості фізичної особи-підприємця за основним видом діяльності «торгівля хутряними виробами». Звертає увагу, що ОСОБА_14 є фізичною особою підприємцем з 20.08.2015 р., тобто за довго до одруження з ОСОБА_9 , таким чином, серед вилучених грошових коштів є й ті, що одержані нею від ведення підприємницької діяльності до одруження з ОСОБА_9 .
Вважає, що арешт майна, в тому числі грошових коштів вилучених у ОСОБА_10 в ході обшуку 25.12.2019 р., є недопустимим, так як даний запобіжний захід обмежує права ОСОБА_10 щодо права приватної власності.
Крім того, у вказаному кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України, жодній особі не повідомлено про наявність підозри у вчиненні злочину, що ставить під сумнів взагалі факт існування кримінально протиправного діяння, тим паче, вчинення такого групою осіб, до складу якої входив би ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката ОСОБА_15 , яка підтримала доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , просила її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги адвоката, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Надаючи оцінку правильності висновків слідчого судді, колегія суддів зазначає наступне.
Так, розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно з ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, наведені в клопотанні слідчого доводи про накладення арешту на майно, перевірялись слідчим суддею, при цьому були досліджені матеріали судового провадження та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя встановив, що є достатні підстави вважати, що тимчасово вилучене майно, на яке слідчий просив накласти арешт в рамках даного кримінального провадження, може бути використано, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто може виступати речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, при цьому врахував завдання арешту майна.
Згідно наданих матеріалів, Слідчим відділом Управління СБ України в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000056 від 03.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України.

Відповідно до наданих до клопотання матеріалів, з 2018 року по теперішній час на території Дніпропетровської області мешканці м. Кривого Рогу - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою із ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а також іншими невстановленими особами, організували переміщення сильнодіючої речовини «метандієнон» та «нандролон» через державний кордон України з приховуванням від митного контролю з території Китайської Народної Республіки на територію Дніпропетровської області. Метою зазначеної протиправної діяльності є ввезення, переробка, виготовлення та збут на території Дніпропетровської області та за кордоном України фальсифікованих лікарських засобів, які у своєму складі містять речовини «метандієнон» та «нандролон», які відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України за № 490 від 17.08.2007 року віднесені до категорії сильнодіючих речовин. Встановлено, що ОСОБА_16 , використовуючи з одного боку налагодженні зв`язки у середовищі спортсменів, тренерів та інструкторів України та країн Європейського Союзу, які спеціалізуються на дрібному та оптовому розповсюдженні лікарських засобів, а також анаболічних стероїдів, що містять у своєму складі сильнодіючі та отруйні речовини, а з іншого - невстановлених іноземних громадян країн Азії, які здійснюють виготовлення та розповсюдження сильнодіючих речовин, за допомогою вищевказаних осіб організував контрабандне ввезення на митну територію України сильнодіючих речовин, шляхом використання міжнародних поштових операторів, з метою подальшої реалізації їх на території України та за кордоном у складі препаратів (анаболічних стероїдів). Зокрема, ОСОБА_16 , використовуючи наявні зв`язки у Китайській Народній Республіці, отримує міжнародні поштові відправлення, що містять хімічні речовини, у тому числі сильнодіючі (метандієнон та нандролон), обіг яких на території України заборонений, а також фальсифіковані лікарські та медичні препарати із приховуванням від митного контролю, шляхом зазначення у супровідних документах невірних даних щодо вмісту посилок та фактичних отримувачів. З метою власного збагачення ОСОБА_16 та ОСОБА_17 виготовляють та реалізовують хімічні препарати власного виробництва під вигаданою торгівельною маркою « ІНФОРМАЦІЯ_7 » та « ІНФОРМАЦІЯ_8 », які офіційно не зареєстровані у МОЗ України та не проходили відповідні лабораторні дослідження на предмет безпечності для організму людини. Крім того, зазначені особи виготовляють підроблені лікарські засоби відомих фармацевтичних торгових марок таких як: « ІНФОРМАЦІЯ_9 », « ІНФОРМАЦІЯ_10 », « ІНФОРМАЦІЯ_11 » та « ІНФОРМАЦІЯ_12 ». Крім цього, ОСОБА_16 , із залученням свого батька ОСОБА_17 , налагодили виготовлення та реалізацію на території України та за її межами, фармакологічних препаратів, що у своєму складі містять сильнодіючі речовини, із використанням власностворених сайтів у мережі Інтернет, а саме: «www.gymstyle.site», «www.tech2.had.su», сторінки у соціальній мережі Інтернет з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_13 » та інших, де розміщує оголошення про продаж різних видів спортивної фармакології, лікарських засобів та медичних препаратів у тому числі заборонених до обігу на території України, та які містять у своєму складі заборонені до обігу в Україні сильнодіючі речовини метандієнон та нандролон. Доставка замовленої продукції по території України та за її межами здійснюється за допомогою поштових та міжнародних поштових відправлень ТОВ «Нова Пошта» або із використанням поштового каналу ПАТ «Укрпошта», а також інколи за допомогою залізничного або автомобільного транспорту за сприянням невстановлених на даний час осіб, поза митним контролем та з приховуванням від митного контролю. До вчинення протиправної діяльності, зокрема до оптової і роздрібної реалізації (на території України та за її межами) сильнодіючих речовин та фальсифікованих лікарських засобів, ОСОБА_16 залучив майстра спорту міжнародного класу ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які за грошову винагороду допомагають адмініструвати створені ОСОБА_16 інтернет-сайт ІНФОРМАЦІЯ_14 . Крім цього, ОСОБА_16 має бізнес-відносини із ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які з використанням інтернет-сайту www.steroid-farma.com.ua, здійснюють реалізацію фармакологічних препаратів, у тому числі отриманих від ОСОБА_16 . Допитаний як свідок ОСОБА_22 показав, що в 2019 році на інтернет-сайті «www.gymstyle.site», з метою підвищення фізичних можливостей та набору ваги тіла, вирішив придбати німецькі препарати «Тестатерон Энантат» та «Данабол» торгівельної марки «BIOTECH PHARMACI». Вивчивши склад зазначених препаратів за допомогою мережі Інтернет, ОСОБА_22 встановлено, що «Данабол» містить в собі сильнодіючу речовину «метандієнон», вільний обіг якого заборонений на території України. Враховуючи дану інформацію, ОСОБА_22 , в ході допиту як свідка, надав органу досудового розслідування вищезазначені препарати для дослідження. Відповідно до висновку УНДІСТСЕ №171/5, складеного за результатом проведення експертного дослідження, капсули, які містились у пляшці, на якій знаходилась етикетка з написом «…Bio Tech Pharmaci Danabol…», у своєму складі мають метандієнон (metandienone). Метандієнон (metandienone) є сильнодіючим лікарським засобом. Крім цього, рідина, яка містилась у флаконі, що знаходився в коробці з написами «…Bio Tech Pharmaci TEST ENAN 250…», яка була заклеєна наклейками, зовні схожими на голографічні, на яких присутній напис «…Bio Tech Pharmaci», у своєму складі містить нандролон деканоат, що є складним ефіром нандролону (nandrolone). Нандролон (nandrolone) є сильнодіючим лікарським засобом.
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду ОСОБА_23 від 19 грудня 2019 року йому надано дозвіл на проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_9 , у домоволодінні по АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення: фальсифікованих лікарських засобів, які у своєму складі містять речовини «метандієнон» та «нандролон»; анаболічних стероїдів, що містять у своєму складі сильнодіючі та отруйні речовини; робочої та поточної документації, особистих записів, які можуть містити відомості щодо переміщення сильнодіючих речовин «метандієнон» та «нандролон» через державний кордон України з приховуванням від митного контролю на територію Дніпропетровської області, а також стосовно ввозу, переробки, виготовлення та збуту на території Дніпропетровської області та за кордоном України фальсифікованих лікарських засобів та анаболічних стероїдів; обладнання, що використовується для переробки та виготовлення фальсифікованих лікарських засобів та анаболічних стероїдів, що містять у своєму складі сильнодіючі та отруйні речовини; товарно-транспортних накладних та іншої документації, що складалась операторами поштового зв`язку для переміщення сильнодіючих речовин «метандієнон» та «нандролон» через державний кордон України; а також стосовно ввозу, збуту на території Дніпропетровської області та за кордоном України фальсифікованих лікарських засобів та анаболічних стероїдів; пакувальних матеріалів, засобів зважування, наліпок, що використовувались для фасування та зважування фальсифікованих лікарських засобів та анаболічних стероїдів; комп`ютерної техніки (системних блоків), флеш-носіїв інформації, мобільних телефонів, інших електронних носіїв інформації; банківських карток та банківські документи щодо руху грошових коштів.
26.12.2019 постановою старшого слідчого СВ УСБУ у Дніпропетровській області ОСОБА_11 , вилучене під час проведення обшуку 25.12.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Вилучені речі оглянуті слідчим 26.12.2019, в ході якого встановлено наявність інформації, що має значення для досудового розслідування та свідчить про використання предметів і документів у протиправній діяльність, є всі підстави вважати, що вилучене майно відповідає ст. 98 КПК України, може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.
Згідно із ст. 201 КК України, предметом контрабанди є, зокрема, отруйні, сильнодіючі речовини.
Згідно із вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як вбачається з матеріалів наданих до клопотання, постановою старшого слідчого СВ Управління СБ України у Дніпропетровській області ОСОБА_11 від 28.01.2020 року призначено у вказаному кримінальному провадженні судово-хімічну експертизу.
На цей час експертиза змісту вилучених за місцем мешкання ОСОБА_9 пігулок та речовин, що містяться у ампулах та флаконах, не проведена, а відтак достовірно стверджувати про те, що ці засоби містять у своєму складі сильнодіючі чи отруйні речовини не можна.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді стосовно того, що із урахуванням встановлених органом досудового розслідування обставин вчинення, за попередньою змовою групою осіб, злочину, що виразився у переміщенні на територію Дніпропетровської області, із приховуванням від митного контролю, засобів, які містять у своєму складі сильнодіючі речовини, та вилучене майно правомірно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки воно може бути предметом кримінального правопорушення та має ознаки речових доказів.
На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.
На думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
При цьому слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права власника майна з потребами кримінального провадження.
З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке слідчий просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч. 11 ст. 170 КПК України.
Отже, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про те, що обшук проводився неповноважною особою, є безпідставними та спростовуються наявними матеріалами клопотання.
Так, постановою начальника СВ Управління СБУ у Дніпропетровській області про призначення групи слідчих від 17.12.2019 року, старший слідчий в ОВС СВ Управління майор юстиції ОСОБА_13 призначений до складу групи слідчих у кримінальному провадженні №0000056 від 03.07.2019 року.
Стосовно доводів апелянта про вилучення власних грошових коштів ОСОБА_10 , колегія суддів вважає їх необгрунтованими. Так, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 перебувають у шлюбі з 29 вересня 2017 року, а отже набуте ними майно, в тому числі, від підприємницької діяльності, є предметом спільної сумісної власності подружжя, а не особистою власністю кожного із них окремо. ОСОБА_10 не надано безперечних доказів того, що грошові кошти є її особистою власністю, що вони отримані нею у дар чи спадок, внаслідок продажу того майна, яке є особистою приватною власністю. Санкція ч. 2 ст. 201 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на до дванадцяти років із конфіскацією майна. Слідчий, подаючи це клопотання до суду, визначив правовою підставою для накладення арешту на грошові кошти можливість їх конфіскації, як майна та виду покарання, а також необхідність їх збереження, як речових доказів по кримінальному провадженню. Так, п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання. Частиною 5 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті (арешт з метою забезпечення конфіскації майна), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
В межах цього кримінального провадження ОСОБА_9 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 201 КК України, не повідомлено, тому підстави для арешту майна з метою забезпечення майбутньої конфіскації майна, як виду покарання, відсутні. Надані до клопотання слідчого докази та пояснення у судовому засіданні суду першої інстанції, доводять факт, що ОСОБА_9 може бути причетний до протиправної діяльності у вигляді розповсюдження на території України препаратів, які містять у своєму складі сильнодіючі речовини, що ввезені на територію Держави із приховуванням від митного контролю, та що вчинено за попередньою змовою групою осіб з метою незаконного збагачення. Відтак, ці грошові кошти можуть бути такими, що набуті протиправним шляхом внаслідок вчинення злочину, і відповідають вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України, а тому підлягають арешту на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України.
Доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 про пропуск слідчим суддею строку розгляду клопотання слідчого, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються наданими матеріалами.
Як вбачається з матеріалів, клопотання передано слідчим до поштового відділення ДП «Укрпошта» 27 грудня 2019 року, тобто із дотриманням строку, встановленого абзацом 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.
Клопотання слідчого надійшло до суду 08 січня 2020 року, однак у зв`язку із нестачею слідчих суддів, за поданням в.о. голови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_24 скеровано до Дніпровського апеляційного суду для визначенні іншого суду з його розгляду по суті.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 січня 2020 року подання в.о. голови Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_24 про визначення підсудності залишено без задоволення.
15 січня 2020 року вказане клопотання було повернуто до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.
16 січня 2020 року клопотання, в порядку автоматичного визначення слідчого судді, передано судді доповідачу ОСОБА_25 , про що свідчить відповідний протокол у матеріалах справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 173 КПК України, встановлений строк розгляду клопотання слідчим суддею не пропущений.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказане спростовує доводи апеляційної скарги щодо відсутності правової підстави накладення арешту на зазначене у клопотанні слідчого майно та відсутності причетності даного майна до кримінального правопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді є непереконливими, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла остаточного висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, слідчий суддя суду першої інстанції правомірно наклав арешт на зазначене в клопотанні детектива майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст. 131,132,170-173,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах третіх осіб, щодо яких вирішується питання про арешт майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2020 року про задоволення клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Дніпропетровській області ОСОБА_11 та накладення арешту на тимчасово вилучене майно залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4