Справа № 199/4155/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження №0000831 від 01.06.2020, яке надійшло з Дніпровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук Полтавської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, на утриманні маючого двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який працює ФОП ОСОБА_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження № 0000831 від 01.06.2020 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

Так, ОСОБА_3 у червні 2009 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебував у невстановленому місці, при невстановлених обставинах, достовірно знав, що на території Амур-Нижньодніпровського району в м. Дніпрі, поблизу Дніпропетровського вагонно-ремонтного заводу, розташованого за адресою: вул. Універсальна, 10 в м. Дніпро, знаходиться земельна ділянка площею 0,0355 га, яка ніким не зайнята та не використовується, і у нього виник злочинний умисел, направлений на самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, з метою її подальшого використання у власних потребах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 у червні 2009 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, прибув на земельну ділянку, що знаходиться на території Амур-Нижньодніпровського району в м. Дніпрі, поблизу Дніпропетровського вагонно-ремонтного заводу, розташованого за адресою: вул. Універсальна, 10, м. Дніпро, де, діючи умисно, з корисливих мотивів, самовільно, всупереч встановленого порядку, тобто не маючи необхідних і достатніх підстав на володіння, користування чи розпорядження вказаною земельною ділянкою як власник, чи як особа, якій надано право постійно чи тимчасово користуватися нею, розуміючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій у виді спричинення її законному володільцю значної шкоди, огородив територію земельної ділянки площею 0,0355 га залізобетонним парканом, тим самим самовільно зайняв зазначену земельну ділянку.

Далі, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на самовільне будівництво будівель на самовільно зайнятій земельній ділянці, у червні 2009 року, більш точну дату та час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, ОСОБА_3 , перебуваючи на огородженій раніше залізобетонним парканом самовільно зайнятій земельній ділянці площею 0,0355 га, що знаходиться на території Амур-Нижньодніпровського району в м. Дніпрі поблизу Дніпропетровського вагонно-ремонтного заводу, розташованого за адресою: вул. Універсальна, 10, м. Дніпро, діючи умисно, ставлячи себе на місце власника, тобто розпоряджаючись ділянкою на власний розсуд, порушуючи встановлений порядок на зведення будівель і споруд, а саме ст. 29 Закону України «Про планування і забудову територій» (діючого на час вчинення відповідних дій), без отримання дозволу на виконання будівельних робіт, самовільно побудував на території вказаної ділянки одноповерхову будівлю, а саме: об`єкт нерухомого майна кафе літ. «А-1», загальною площею 96,0 м2, тобто здійснив самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Спеціалістами Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Дніпропетровській області проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки, яка розташована за адресою: м. Дніпро, пров. Універсальний, 6-А. За результатами проведеної перевірки Управлінням з контролю за використанням та охороною земель складено акт №34-ДК/34/АП/09/01/20 від 31.01.2020 та встановлено, що згідно наявної інформації земельна ділянка площею 0,0355 га використовується ОСОБА_3 по фактичному розміщенню будівель та споруд по АДРЕСА_2 за відсутністю відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність чи користування (оренду) та за відсутністю вчиненого правочину щодо вказаної земельної ділянки, а також без державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, права постійного користування і права оренди земельної ділянки та документів, що посвідчують право на земельну ділянку, що є порушенням ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України.

Таким чином, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про відсутність правовстановлюючих документів, а саме: права власності або користування (оренди) земельною ділянкою, діючи умисно, всупереч ст.14 Конституції України, ст.116, 124, 125, 211 Земельного кодексу України, для особистих потреб, самовільно зайняв земельну ділянку площею 0,0355 га та побудував на ній будівлю, а саме: об`єкт нерухомого майна кафе літ. «А-1», загальною площею 96,0 кв.м на самовільно зайнятій земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , спричинивши при цьому територіальній громаді м. Дніпро майнову шкоду на загальну суму 35 705,95 гривень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 197-1 КК України як такі, що виразились у самовільному будівництві будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, чим завдано значної шкоди законному володільцю.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав повністю клопотання свого захисника, визнавши вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні та підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті. Останній визнав, що своїми діями він спричинив Дніпровській міській раді матеріальну шкоду на загальну суму 35 705,95 гривень. Зазначену суму він повністю відшкодував потерпілій стороні.

Прокурор та представник потерпілого ОСОБА_7 не заперечували проти закриття даного кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, відповідно до клопотання його захисника. Крім того, прокурор та представник потерпілого підтвердили суду те, що ОСОБА_3 відшкодував державі спричинену шкоду в повному обсязі, у зв`язку з чим прокурор відмовилась від свого цивільного позову.

Вислухавши думки учасників підготовчого судового розгляду, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки є всі підстави, передбачені ст. 49 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Так, відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 12 КК України, оскільки передбачає покарання у виді штрафу від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Таким чином, враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину невеликої тяжкості і з моменту його вчинення пройшло більше десяти років, а для даного злочину згідно з п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, встановлено строк давності притягнення до кримінальної відповідальності три роки відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за його обвинуваченням за вищевказаною кваліфікацією закриттю на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Крім того, суд, вислухавши думку учасників процесу, приймає відмову прокурора від цивільного позову відповідно до ст. 61 КК України.

Керуючись ст. 110, п. 2) ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000831 від 01.06.2020 відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, закрити відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровській районний суд міста Дніпропетровська протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1