В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2020 р. Справа134/427/15-к

Провадження1-кп/153/64/18-к

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Ямпіль Вінницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000008 від 28 травня 2014 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , який народився у 1971 році у серпні місяці 01 числа, місце народження с.Савчине Крижопільського району Вінницької область, місце проживання АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, сімейний стан не одружений, 31.10.2010 року обраний на посаду Савчинецького сільського голови Крижопільського району Вінницької області, раніше не судимий, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

ОСОБА_4 , який народився 1953 року в квітні місяці 20 числа, місце народження с.Гарячківка Крижопільського району Вінницької область, місце проживання АДРЕСА_2 , громадянина України, сімейний стан одружений, освіта середня спеціальна, працює начальником МКСП «Шляхбуд», раніше не судимий, у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.191, ч.1 ст.366 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_3 - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :
За результатами виборів депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад та сільських, селищних, міських голів, які відбулись 31 жовтня 2010 року, ОСОБА_3 обрано Савчинським сільським головою Крижопільського району Вінницької області. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади села та відповідно до п.1, п.13 ч.6 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, та є розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою. ОСОБА_3 постійно здійснює функцію представника місцевого самоврядування, а також обіймає в органах місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто, відповідно до вимог ч.3 ст.18 КК України є службовою особою.
Між Савчинським сільським головою ОСОБА_3 та керівником малого колективного сільськогосподарського підприємства «Шляхбуд» ОСОБА_4 призначеного на посаду, згідно наказу малого колективного сільськогосподарського підприємства «Шляхбуд» №13 від 05.04.2011, укладено підрядний контракт №10 від 10.10.2013 року, за умовами якого підрядник в жовтні 2013 року зобов`язувався виконати роботи по поточному ремонту автомобільної дороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області, вартість яких складає 4153 гривні. Крім того, статтею 15.5 контракту передбачено його дію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не пізніше 31.12.2013 року.
Відповідно до розділів ІІ та ІІІ Посадової інструкції начальника МКСП «Шляхбуд», затвердженої начальником МКСП «Шляхбуд», ОСОБА_4 , як директор малого колективного сільськогосподарського підприємства «Шляхбуд» уповноважений керувати роботою підприємства з усіх видів діяльності, вирішувати питання щодо укладення договорів з партнерами про співробітництво, укладати контракти з працівниками підприємства та інші угоди, видавати накази і розпорядження по підприємству, контролювати їх виконання, має право першого підпису на фінансово-господарських документах. Таким чином ОСОБА_4 є службовою особою юридичної особи приватного права, та відповідно до п.3 ч.1 ст.4 Закону України «Про засади запобігання та протидію корупції» є суб`єктом відповідальності за вчинення корупційних правопорушень.
10 жовтня 2013 року директор МКСП «Шляхбуд» ОСОБА_8 , діючи умисно, достовірно знаючи, що роботи по поточному ремонту автомобільної дороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області, згідно п.5 ст.15 контракту №10, укладеного 10.10.2013 між МКСП «Шляхбуд» та Савчинецькою сільською радою Крижопільського району Вінницької області, не виконані, склав акт приймання виконаних будівельних робіт №10 за жовтень 2013 року, внісши до нього неправдиві відомості про виконання робіт по поточному ремонту автодороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області на суму 4153 гривні, який підписав та, скріпивши печаткою МКСП «Шляхбуд», надав ОСОБА_3 .
Цього ж дня, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що роботи по поточному ремонту автомобільної дороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області не виконані, видав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме засвідчив шляхом підписання та нанесення відбитків печатки Савчиненцької сільської ради акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року, зміст якого повністю не відповідав дійсності. ОСОБА_3 передав вказані неправдиві офіційні документи головному бухгалтеру Савчинської сільської ради ОСОБА_9 та надав їй вказівку провести розрахунок за виконані роботи з МКСП «Шляхбуд».
За вказівкою ОСОБА_3 головним бухгалтером сільської ради ОСОБА_9 підготовлено платіжне доручення №2 від 02.12.2013, яке передано в управління Державної казначейської служби України Крижопільського району Вінницької області. На підставі цього платіжного доручення з рахунку Савчинської сільської ради на рахунок МКСП «Шляхбуд» перераховано кошти місцевого бюджету у сумі 4153 гривні, які 17.12.2013 надійшли на рахунок МКСП «Шляхбуд» № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк».
Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.191 КК України, як розтрата чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.191 КК України, як привласнення чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.
Окрім цього, 10 жовтня 2013 року директор МКСП «Шляхбуд» ОСОБА_8 , діючи умисно, достовірно знаючи, що роботи по поточному ремонту автомобільної дороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області, згідно п.5 ст.15 контракту №10, укладеного 10.10.2013 між МКСП «Шляхбуд» та Савчинецькою сільською радою Крижопільського району Вінницької області, не виконані, склав акт приймання виконаних будівельних робіт №10 за жовтень 2013 року, внісши до нього неправдиві відомості про виконання робіт по поточному ремонту автодороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області на суму 4153 гривні, який підписав та, скріпивши печаткою МКСП «Шляхбуд», надав ОСОБА_3
10 жовтня 2013 року у с.Савчино Крижопільського району Вінницької області ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що роботи по поточному ремонту автомобільної дороги по вул. Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області не виконані, видав завідомо неправдивий офіційний документ, а саме засвідчив шляхом підписання та нанесення відбитків печатки Савчиненцької сільської ради акт приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року, зміст якого повністю не відповідав дійсності. Ремонтні роботи на час підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року не виконані.
Дії ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.366 КК України, як видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 366 КК України, як видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав. Пояснив, що корисливих мотивів на привласнення грошових коштів у нього не було. Вказав, що як сільський голова діяв в інтересах свого села та хотів для його жителів відремонтувати дорогу, оскільки дороги перебувають у дуже поганому стані та постійно від жителів села надходять скарги щодо їх ремонту. Також зазначив, що в серпні-вересні 2013 році в райдержадміністрації було проведено координаційну нараду, на якій голова райдержадміністрації просив всіх сільських голів укладати договори із МКСП «Шляхобуд», оскільки там самі дешевші ціни. Дане підприємство знаходиться в їхньому районі та є гарантії виконання робіт, тому всі сільські голови укладали договора із МКСП «Шляхобуд». Тому в жовтні 2013 року між ним, як сільським головою та директором МКСП «Шляхобуд» ОСОБА_4 було укладено договір по виконанню робіт, а саме ремонту дороги на загальну суму 4153 грн. 20 жовтня 2013 року було складено акт виконаних робіт. Вказав, що коли складався та підписувався даний акт, ремонт дороги проведено не було. Також вказав, що щебінь не було завезено на дорогу в зв`язку з тим, що ним не було здійснено перерахунок грошових коштів на рахунок МКСП «Шляхобуд», а платіжне доручення по перерахунку зазначених в договорі коштів було виписане лише в грудні 2013 року, тому і необхідно було скласти даний акт. Крім того наголосив, що в зв`язку з поганими погодними умовами завезти щебінь було не можливо, тому ремонт дороги фактично було проведено в червні 2014 року, коли зійшов сніг та висохло болото. Також вказав, що у нього був гарантійний лист щодо виконання вищезазначених робіт при настанні сприятливих погодніх умов. Просив виправдати його за пред`явленим обвинуваченням у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочинів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав, пояснив, що в жовтні 2013 року між МКСП «Шяхобуд» та Савчинецькою сільською радою було укладено договір по виконанню ремонту дороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області на суму 4153 грн. В організації було складне фінансове становище, оскільки не було обігових коштів і МКСП «Шляхобуд» не виконувало ніяких робіт з листопада 2013 року по травень 2014 року, а як тільки з`явилися кошти, роботи по виконню умов договору одразу були проведені. Також зазначив, що в травні 2014 року були складні погодні умови та після дощів на дорозі було болото, тому було безглуздо завозити щебінь та висипати його на дорогу.
Пояснив, що акт виконаних робіт було складено днем укладення договору, оскільки без даного документа неможливо було здійснити переказ коштів. Оскільки автогрейдер МКСП «Шляхобуд» перебував на ремонті, тому він домовився із місцевим фермером, аби той власним трактором провів вирівнювання дороги після завезення щебня. На підтвердження виконання робіт, він надав ОСОБА_3 гарантійний лист. Ремонт дороги фактично було проведено в червні 2014 року, коли висохло болото. Окрім цього, зазначив, що у нього не було умислу на привласнення чужих коштів. Просив виправдати його за пред`явленим обвинуваченням у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочинів.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 вказав, що він працював сезонно машиністом бульдозера в кар`єрі. Вказав, щоо він не пам`ятає, чи в 2013-2014 роках бульдозер перебував у справному стані, оскільки він часу ламався та потребував ремонту. Також зазначив, що в с.Савчино Крижопільського району він ніяких робіт по розгортанню каміння не виконував.
Допитана в судовому заіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що проживає АДРЕСА_1 . Зазначила, що їй відомо, що на вулицю завозили щебінь та було кілька купок впродовж 5 домоволодінь. Щебінь розгорнув односельчанин ОСОБА_12 .. Вважає, що сільський голова шкоди жителям села не завдав, так як діяв в їх інтересах, а ремонт вулиці необхідно було проводити.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила, що вона працює секретарем Савчинецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області. Договору та інших документів по ремонту дороги по вул. Кармелюка вона не готувала. Вказала, що ремонт дороги було проведено після того як приїжджали працівники поліції. Також зазначила, що була потреба ремонтувати дорогу, оскільки дане питання неодноразово висвітлювалося на зборах села. Їй невідомо, що було передбачено кошторисом.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що проживає по АДРЕСА_1 . Влітку 2014 року приїхавши додому він помітив, що на дорозі були насипані купи щебню. В цей час нижньою вулицею трактором проїжджав його сусід ОСОБА_12 , який ковшем розгорнув купу щебня. Даний щебінь той розгорнув з власної ініціативи, оскільки йому необхідно було проїхати до брата, грошей за розгортання щебня він не отримував. Будь-які роботи по розгортанню щебня не здійснювалися. Решту куп жителі вулиці розгорнули власноручно. Зазначив, що працівники поліції приїхали після того, як щебінь був привезений та висипаний на дорогу.
Вважає, що сільський голова діяв в інтересах територіально громади, оскільки на зборах села завжди підіймалося питання щодо ремонту доріг. Також зазначив, що раніше завезти щебінь не дозволяли погодні умови, оскільки йшли дощі.
Свідок ОСОБА_15 зазначила, що вона проживає по АДРЕСА_1 . Зазначила, що їй відомо, що на вулицю завозили щебінь. Декілька купок було розгорнуто односельчанином, оскільки йому потрібно було завезти сіно до брата. Кошти за розгортання щебеню вони не платили.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснив, що він проживає по АДРЕСА_1 та чув як влітку 2014 року в обідню пору доби по вулиці проїхав вантажний автомобіль та зсипав щось з кузова. Через який час, вийшовши на вулицю він помітив на дорозі 5-6 куп щебня. Під вечір привозячи з братом сіно до його домогосподарства, брат трактором розгорнув одну з куп даного щебня, оскільки та була насипана перед самим заїздом, чим перешкоджала руху. Решту куп розгорнули інші жителі вулиці. Вважає, що сільський голова діяв в інтересах жителів села, оскільки дорога потребувала ремонту.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні вказала, що вона працювала агрометеорологом в Крижопільському районі та спостерігала за погодніми умовами. До неї звертались ОСОБА_3 за довідкою про погодні умови. Зазначила, що весною 2014 року опадів випало більше норми відповідно до довідки про метеорологічні дані по АМП Крижопіль 2014 р.
Свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що працює головним бухгалтером в Савчинецькій сільській раді Крижопільського району Вінницької області. В 2013 році ОСОБА_3 , який на той час був головою сільської ради приніс їй договір на ремонт дороги по вул. Кармелюка в с. Савчино та акт виконаних робіт. На підставі даних документів вона зробила платіжне доручення, після чого занесла його в казначейство. Однак, дане платіжне доручення так і не було проплачено та через місяць втратило свою юридичну силу. Згодом в грудні 2013 року ОСОБА_3 представив їй гарантійний лист в якому голова МКСП «Шляхобуд» зобов`язався виконати роботи по ремонту вулиці. Тоді вона зробила платіжне доручення та занесла його в казначейство. Вказала, що в акті виконаних робіт було зазначено, що роботи по ремонту дороги виконані, хоча фактично були проведені пізніше черезе несприятливі погодні умови.
Вважає, що своїми діями ОСОБА_3 , не порушив інтереси територіальної громади, оскільки навпаки ремонтом дороги хотів покращити благоустрій села.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що влітку 2014 року належним йому трактором привозив сіно своєму братові ОСОБА_16 . Однак приїхавши до будинку, де проживає останній вони помітили, що на дорозі було насипано декілька куп щебня. Тоді він ковшом трактора розгорнув декілька куп, оскільки вони заважали проїхати. Дані купи щебня він розгорнув з власної ініціативи, а не виконуючись чиїсь вказівки. Зазначив, що дорога по вул. Кармелюка перебуває у дуже поганому стані, тому необхідно було проводити роботи по її ремонту.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що в травні 2014 року до нього зателефонував керівник підприємства ОСОБА_4 та повідомив аби він завіз одну машину щебня в с.Савчино Крижопільського району. Виконуючи вказівку керівника, він поїхав в кар`єр та здійснив погрузку щебня, який перевіз в с.Савчино Крижопільського району та висипав його на одній із вулиць вказаного села.
Свідок ОСОБА_19 вказав, що він в травня 2014 року завантажував щебінь на автомобіль ОСОБА_18 для ремонту доріг в с.Савчино.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що він працював водієм автомобіля «Камаз» в МКСП «Шляхобуд». До нього зателефонував ОСОБА_4 та повідомив, що потрібно завезти щебінь. Свідок поїхав до карєру, де здійснив одну погрузку щебня, який вподальшому висипав в ями на дорозі на одній із вулиць с. Савчино Крижопільського району Вінницької області.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні пояснив, що в травні 2014 року він виписав мандрівки на щебінь. Щебінь було завантажено два автомобілі «Камаз» під керуванням ОСОБА_20 та ОСОБА_18 . Як йому тоді повідомили, даний щебінь мав використовуватися для ремонту дороги в с. Савчино Крижопільського району Вінницької області.
Також судом були дослідженні інші матеріали надані сторонами кримінального провадження, зокрема:
- підрядний контракт № 10 від 10 жовтня 2013 року, згідно якого Савчинецька сільська рада, в особі сільського голови ОСОБА_3 та МКСП «Шляхобуд», в особі директора ОСОБА_4 уклали контракт на виконання робіт по поточному ремонту автодороги по вул. Кармелюка в с.Савчино в жовтні 2013 року. Згідно п. 5 ст.15.5 зазначеного контракту на МКСП «Шляхобуд» покладено обов`язок виконати вказані роботи, вартість яких складає 4153 грн протягом жовтня 2013 року але не пізніше 31 грудня 2013 року (т. 2 а.с. 72-74);
- акт № 10 приймання виконаних будівельних робіт від 10 жовтн 2013 рокута відомість ресурсів до акта прийняття № 10 за жовтень 2013 року з яких встановлено, що роботи по ремонту автодороги по вул.Кармелюка в с.Савчино в джовтні 2013 року виконані (т. 2 а.с. 75-76);
- довідка про вартість виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року від 10 жовтня 2013 року, згідно якої вартість виконаних робіт складає 4153 грн (т. 2 а.с. 77);
- дефектний акт на поточний ремонт автодороги по вул.Кармелюка в с.Савчино від 10 жовтня 2013 року, згідно якого мали проводитись роботи щодо виправлення профілю щебеневої основи з добавленням нового матеріалу (т.2 а.с.78);
- локальний кошторис № 10 на поточний ремонт автодороги по вул.Кармелюка в с. Савчино та зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва №10 затверджений на загальну кошторисну вартість 4153 грн (т. 2 а.с.79- 80);
- договірна ціна на поточний ремонт автодороги по вул.Кармелюка в с.Савчино, що здійснюється в 2013 році становила 4153 грн (т. 2 а.с. 81);
- лист МКСП «Шляхбуд» від 16.12.2013 року, в якому зазначено: МКСП «Шляхбуд» в зв`язку з погодними умовами не вивезли щебінь Савчинецькій сільраді. Щебінь знаходиться на збереженні в МКСП «Шляхбуд» (Т.2 а.с.82).
- посадову інструкцію сільського голови з якої встановлено, що сільський голова несе відповідальність за неналежне виконання службових обов`язків (т.2 а.с.83-87);
- рапорт старшого прокурора прокуратури Крижопільського району ОСОБА_22 , у якому зазначено, що перевіркою встановлено, станом на 28.05.2014 рік будівельні роботи автомобільної дороги по вул.Кармелюка с.Савчино не виконані, тому акт № 10 приймання виконаних будівельних робіт підписаний неправомірно (т. 2 а.с. 88);
- протокол огляду місця події від 04 червня 2014 року, згідно якого оглянуто дорогу по вул. Кармелюка в с. Савчино Крижопільського району Вінницької області та встановлено, що ремонтні роботи даної дороги не проводились (т. 2 а.с. 90-91);
- платіжне доручення від 17 грудня 2013 року на суму 4153 грн, згідно якого були сплачені кошти Савчинською сільською радою на рахунок МКСП «Шляхобуд» у сумі 4153 грн,(т. 2 а.с. 92);
- протокол огляду місця події від 13 червня 2014 року та фототаблицю до протоколу огляду місця події, згідно яких оглянуто дорогу по вул. Кармелюка в с. Савчино Крижопільського району Вінницької області та встановлено, що на відрізку дороги між домогосподарствами №12 та №13 розкидано вапняковий щебінь світлого кольору. Також встановлено, що біля домогосподарства №36 висипано на купи у кількості 4 шт вапняковий щебінь світлого кольору, який як пояснив ОСОБА_3 , завезло 05-06 червня 2014 року МКСП «Шляхобуд» (т. 2 а.с. 93-95);
-довідку перевірки дотримання чинного законодавства при використанні бюджетних коштів на поточний ремонт доріг у с.Савчино Крижопільського району, згідно якої, підрядником МКСБ «Шляхбуд» внесено недостовірні дані щодо обсягу виконаних ремонтно-будівельних робіт по поточному ремонту дороги по вул.Кармелюка с.Савчино (т.2 а.с.96-98).
- звіт про надходження і використання інших надходжень спеціального фонду за 2013 рік (т. 2 а.с. 99-101);
- товаро-транспортні накладні від 05 червня та 06 чернвя 2014 року з яких встановлено, що МКСП «Шляхобуд» відпустило щебінь на Савчинецьку сільську раду в кількості 12.7 т та 12.8 т (т. 2 а.с. 102-103);
- з копії платіжного доручення №2 від 02 грудня 2013 року встановлено, що Савчинецька сільська рада перевела кошти в сумі 4153 грн. на користь МКСП «Шляхбуд» (т.2 а.с.118).
- акт позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діляності Савчинецької сільської ради встановлено, що за період з 10 жовтня 2013 року по 10 червня 2014 року було проведено позапланову перевірку Савчинецької сільської ради (т. 2 а.с. 126-129).
- акт обстеження автодороги по вул.Кармелюка від 17.02.2015 року, затверджений членами комісі: секретарем сільради, землевпорядником, спеціалістом філії «Томашпільський райавтодор», якими встановлено, що щебінь влаштовано на двох ділянках по вул. Кармелюка (т. 2 а.с. 147);
- довідку ДФІ у Вінницькій області Бершадської МДФІ від 18.02.2015 року, у якій вказано, що кошти, які поступили від Савчинецької сільської ради в сумі 4153 грн 17.12.2013 року використано на сплату єдиного внеску за листопад 2013 року (т.2 а.с.148-149);
- довідку про метеорологічні дані по АМП Крижопіль за березень, квітень, травень 2014 рік з якої встановлено, що в даний період на території Крижопільського району випадали опади, набілльше опадів випало у травні місяці (т. 2 а.с. 150);
- положення та посадова інструкція керівника підприємства МКСП "Шляхбуд" встановлено, що начальник підприємства зобов`язаний вирішувати питання щодо укладання договорів з партнерами про співробітництво та має право першого підпису на фінансово-господарських документах.(т. 2 а.с. 155-158).
З досліджених письмових доказів встановлено, що вони є належними та допустимими оскільки вони відповідають вимогам ст.ст.85 та 86 КПК України. Відсутні підстави передбачені ст.87 КПК України для визнання цих доказів недопустимим.

Вказані докази не суперечать між собою щодо фактичних обставин і повністю доводять ту обставину, що10 жовтня 2013 року ОСОБА_3 будучи службовою особою: сільським головою Савчинської сільської ради Крижопільського району Вінницької області та ОСОБА_4 , як службова особа юридичної особи приватного права, уклали підрядний контракт №10, за умовами якого підрядник МКСП «Шляхбуд» в жовтні 2013 року зобов`язувався виконати роботи по поточному ремонту автомобільної дороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області, вартість яких складає 4153 гривні. Статтею 15.5 контракту передбачено його дію до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не пізніше 31.12.2013 року.
10 жовтня 2013 року директор МКСП «Шляхбуд» ОСОБА_8 , діючи умисно, достовірно знаючи, що роботи по поточному ремонту автомобільної дороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області, не виконані, склав акт приймання виконаних будівельних робіт №10 за жовтень 2013 року, внісши до нього неправдиві відомості про виконання робіт по поточному ремонту автодороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області на суму 4153 гривні, який підписав та скріпив печаткою МКСП «Шляхбуд».
ОСОБА_3 достовірно знаючи, що роботи по поточному ремонту автомобільної дороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області не виконані, засвідчив дані відомості в акті приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року, шляхом підписання та нанесення відбитків печатки Савчинської сільської ради. Ремонтні роботи на час підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за жовтень 2013 року не були виконані.
За вказівкою ОСОБА_3 головним бухгалтером сільської ради ОСОБА_9 підготовлено платіжне доручення №2 від 02.12.2013, яке передано в управління Державної казначейської служби України Крижопільського району Вінницької області. На підставі платіжного доручення з рахунку Савчинської сільської ради на рахунок МКСП «Шляхбуд» перераховано кошти місцевого бюджету у сумі 4153 гривні, які 17.12.2013 року надійшли на рахунок МКСП «Шляхбуд» № НОМЕР_1 , відкритий у ПАТ КБ «Приватбанк».

У статті 191 КК України передбачено відповідальність за три форми вчинення злочину - привласнення, розтрату або заволодіння майном шляхом зловживання службовим становищем. Вони характеризуються умисним протиправним і безоплатним оберненням чужого майна на свою користь чи на користь іншої особи.
Суб`єктивною стороною злочинів, відповідальність за які передбачена зазначеною нормою Закону, є прямий умисел, корисливі мотиви та мета.
Відповідно до Постанови ВСУ від 28.02.2019 у справі № 456/1181/15-кобов`язковими суб`єктивними ознаками розтрати майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем є корисливий мотив - спонукання до незаконного збагачення за рахунок чужого майна, та корислива мета - збагатитися самому або незаконно збагатити інших осіб, в долі яких зацікавлений винний.
Розтрата передбачає незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні.
В результаті розтрати винний поліпшує майнове становище інших осіб шляхом безпосереднього споживання ними незаконно вилученого майна, позбавлення їх за рахунок витрачання такого майна певних матеріальних витрат, збільшення доходів інших осіб.
Привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром в подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб. В результаті привласнення чужого майна винний починає незаконно володіти і користуватись вилученим майном, поліпшуючи безпосередньо за рахунок викраденого своє матеріальне становище.
Досліджені судом докази, надані стороною обвинувачення на підтвердження скоєння ОСОБА_3 та ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, не доводять їх злочинних дій.
Судом встановлено, що в діях обвинуваченого ОСОБА_3 були відсутні прямий умисел на розтрату чужого майна, корисливий мотив та мета, тобто суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України .
В діях обвинуваченого ОСОБА_4 були відсутні прямий умисел на привласнення чужого майна, а також корисливий мотив та мета, тобто суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України.
Наявні у матеріалах справи докази та надані в судомому засіданні пояснення свідків підтверджують ту обставину, що бюджетні кошти були спрямовані виключно на виконання будівельних робіт по ремонту дороги на вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області, які були проведені в червні 2014 року. Таким чином в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутній склад зазначеного злочину, а саме суб`єктивна сторона злочину передбачено ч.2 ст. 191 КК України.
Згідно із положеннями ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно з положеннями ч.4 ст.17 КПК України та ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до положень ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України (обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні) цього Кодексу, покладається на слідчого і прокурора.

Положеннями п.1 ч.1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно з положеннями ч.ч.1 і 3 ст.370 та ч.3 ст.373 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, своє рішення суд вправі обґрунтовувати виключно тими доказами, які були безпосередньо досліджені судом під час судового розгляду.
За таких обставин, виходячи із загальних засад кримінального судочинства, а саме, верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, суд вважає, що встановлені під час судового розгляду фактичні обставини не містять даних про наявність в діях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 191 КК України.
Згідно з положеннями п.3 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.7 ст.284 КПК України - якщо обставини, передбачені п.п.1, 2 частини 1 цієї статті (встановлена відсутність події або складу кримінального правопорушення) виявляються під час судового розгляду, суд зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок.
Таким чином, оскільки стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом вина обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину передбаченого ч.2 ст.191 КК України, тому їх слід виправдати за відсутністю складу злочину.
Щодо обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.366 КК України як видачу службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу та щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч.1 ст. 366 КК України, як складання службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу, суд зазначає наступне:

Диспозицією ч.1 ст.366 КК України визначена відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивого офіційного документу.

Службове підроблення характеризується прямим умислом, про що свідчить вказівка законодавця на за відомість неправдивих відомостей і документів. Суб`єктом службового підроблення може бути лише службова особа.

В своєму узагальненні «Практика розгляду кримінальних справ про злочини, склад яких передбачено ст. 366 Кримінального кодексу України (службове підроблення)» від 19.10.2009 року Верховний Суд України зазначив, що обов`язковою ознакою службового підроблення є його предмет офіційні документи.

Примітка ст.358 КК України передбачає, що під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Відповідно до положень ч.2 ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Таким чином, кримінальна відповідальність за вчинення такого злочину наступає, коли службова особа усвідомлює суспільно небезпечний характер та протиправний характер своєї поведінки та повинна знати, що відомості, які вона вносить до офіційного документа, є завідомо неправдивими, та бажає діяти саме таким чином, тобто діє з прямим умислом.

Об`єктивна сторона службового підроблення полягає у перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища. Цей злочин виявляється тільки в активній поведінці службової особи і може бути вчинений однією з декількох альтернативно передбачених в ч.2 ст.366 КК дій: а) внесення до документів неправдивих відомостей; б) інше підроблення документів; в) складання неправдивих документів; г) видача неправдивих документів.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності, до справжнього офіційного документа. При цьому форма документа та всі його реквізити відповідають необхідним вимогам.

Складання неправдивих документів - це повне виготовлення документа, який містить інформацію, що не відповідає дійсності. При цьому форма та реквізити документа відповідають необхідним вимогам.

Видача неправдивих документів означає надання фізичним або юридичним особам такого документа, зміст якого повністю або частково не відповідає дійсності та який був складений або службовою особою, яка його видала, або іншою службовою особою.

Видача неправдивого документа матиме місце й у тому випадку, якщо документ був складений приватною особою, але потім був засвідчений службовою особою і виданий нею іншим фізичним чи юридичним особам від імені тієї організації, яку представляє службова особа, що видала цей документ.

На підставі викладеного вище, суд приходить висновку про те, що ОСОБА_4 будучи службовою особою юридичної особи приватного права достовірно знаючи, що роботи по поточному ремонту дороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області, не виконані, склав акт приймання виконаних будівельних робіт №10, який відповідно до вимог Приміткист.358 КК України є офіційним документом, внісши до нього неправдиві відомості, який підписав та скріпивши печаткою МКСП «Шляхбуд», а тому в його діях наявний склад злочину передбачений ч.1 ст.366 КК України.
ОСОБА_3 будучи службовою особою достовірно знаючи, що роботи по поточному ремонту дороги по вул.Кармелюка в с.Савчино Крижопільського району Вінницької області не виконані, тобто знаючи про неправдиві відомості, які містились в даному документі, підписав акт приймання виконаних будівельних робіт №10, який відповідно до вимог Приміткист.358 КК України є офіційним документом та скріпив печаткою Савчиненцької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, тому в його діях наявний склад злочину передбачений ч.1 ст.366 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особи обвинувачуваних, та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, загально-соціальні дані обвинуваченого: його вік, сімейний стан, а саме наявність у нього на утриманні неповнолітнього сина, позитивну характеристику за місцем проживання, раніше не судимого, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, і зваживши на всі фактори в їх сукупності, приходить до переконання про необхідність призначення йому покарання в межах санкції ч.1 ст.366 КК України України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади пов`язані зі службою в органах місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, загально-соціальні дані обвинуваченого який є пенсіонером, працює начальником МКСП «Шляхбул», його стан здоров`я, сімейний стан, раніше не судимого, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, зміст досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, приходить до переконання про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати посади пов`язані із сільськогосподарською діяльністю строком на 2 (два) роки.
Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.
Разом з цим судом є встановленим, що на час постановлення вироку, сплинув строк давності за злочином, передбаченим ч.1 ст.366 КК України. Даний злочин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було вчинено в жовтні 2013 року.
Санкцією ч.1 ст.366 КК України передбачене покарання у вигляді штрафу до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.
Злочин, передбачений.1 ст.366 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Одночасно суд враховує, що у відповідності до п.2 ч.1 ст.49КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули, зокрема, такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі. За змістом ст.49 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків даності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст.49КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч.1 ст.49цього Кодексу строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Враховуючи той факт, що з моменту вчинення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 злочину передбаченого ч.1 ст. 366 КК України минуло 6 років. Перебіг давності не переривався. Провадження по справі не закрито, оскільки згоди на закриття кримінального провадження за вказаною обставиною обвинувачені не надали. У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне звільнити останніх від призначеного покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України.
Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, який у кримінальних провадженнях №463/5277/16-к, №729/1480/13-к, №440/193/13-к вказав, що для звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК необхідна згода обвинуваченого на це, а за відсутності такої згоди суд вправі звільнити лише від покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України.
Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 368, 370-374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.191 КК України, і виправдати у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Призначити покарання ОСОБА_3 за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 1700 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з службою органах місцевого самоврядування строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом за ч.1 ст.366 КК України основного та додаткового покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.191 КК України, і виправдати у зв`язку із відсутністю в його діях складу злочину.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.366 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.366 КК України у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 1700 грн. з позбавленням права обіймати посади пов`язані із сільськогосподарською діяльністю строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом за ч.1 ст.366 КК України основного та додаткового покарання, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнімв судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1