ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові об`єднані кримінальні провадження № 0000292 від 20.03.2019, № 0000410 від 16.04.2019, № 0000667 від 20.06.2019, № 0000160 від 05.11.2019 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишневе Києво - Святошинського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого не офіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.02.2007 Апеляційним судом Київської області за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 121, п. п. 2, 7, 12 ч. 2 ст. 115 КК України до 10 років позбавлення волі, Верховним судом України від 21.06.2007 вирок змінено з застосуванням ч. 2 ст. 121, ст. 69 КК України до 8 років позбавлення волі, звільнений 13.01.2014 по відбуттю строку покарання; 01.10.2015 Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 29.01.2016 Сквирським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, 24.11.2018 звільнений по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 186 КК України,-

встановив:

ОСОБА_6 після засудження за крадіжку, повторно вчинив крадіжки та грабіж за таких обставин.

09 березня 2019 року близько 23 год 00 хв ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу домоволодіння по АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_8 , помітив розбите вікно в будинку та в нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_6 переліз через паркан на територію вказаного подвір`я та, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, через розбите вікно проник в середину будинку, звідки таємно викрав: мікрохвильову пічку марки «Elenberg MS-2009», вартістю 809 грн 40 коп; йогуртницю марки «DEX DYM-107», вартістю 320 грн 80 коп; обігрівач марки «Scarlett»,моделі SC - 250, вартістю 250 грн. Згідно висновку експерта № 1073/19 від 26.03.2019 ринкова вартість викраденого майна становить 1380 грн 20 коп.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв майнової шкоди потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 1380 грн 20 коп, після чого з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.

14 квітня 2019 року близько 14 год 30 хв ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_9 , вирішив вчинити таємне викрадення майна з вказаного домоволодіння.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , відчинивши металевий засов хвіртки, зайшов на територію вказаного домоволодіння та, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, шляхом пошкодження вхідних дверей веранди, проник в приміщення будинку, звідки таємно викрав велосипед «ARDIS FOLD», вартість якого згідно висновку експерта №1467/19 від 26.04.2019 становить 2328 грн, який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв майнової шкоди потерпілому ОСОБА_9 на суму 2328 грн, після чого з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у житло.

17 квітня 2019 року близько 01 год 30 хв ОСОБА_6 , перебуваючи біля приміщення неврологічного відділення комунального некомерційного підприємства Фастівської районної ради «Фастівська центральна районна лікарня» по вул. Л.Толстого, 17 в м. Фастів Київської області, вирішив вчинити таємне викрадення майна з вказаного приміщення.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 через незачинену на запираючий пристрій кватирку вікна господарської кімнати проник в приміщення неврологічного відділення де, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, так як пацієнти і медичний персонал відпочивали, через незачинені двері зайшов в палату №4, де шляхом вільного доступу з поверхні тумбочки, яка стояла біля ліжка пацієнтки ОСОБА_10 , яка в цей час спала, таємно викрав мобільний телефон «Samsung - GT-C3322», вартість якого згідно висновку експерта №2189/19 від 26.06.2019 становить 550 грн, яким тимчасово користувалася ОСОБА_10 та який належить потерпілому ОСОБА_11 .

Своїми умисними діями ОСОБА_6 заподіяв майнової шкоди потерпілому ОСОБА_11 на суму 550 грн, після чого з місця події втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у інше приміщення.

05 листопада 2019 року о 16 год 03 хв ОСОБА_6 , знаходячись поряд з турнікетами на залізничному вокзалі станції «Фастів-1» за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Шевченка №30, побачив у ОСОБА_12 в правій задній кишені штанів мобільний телефон і вирішив відкрито ним заволодіти.

Відразу після цього, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, застосувавши фізичне насильство до ОСОБА_13 у вигляді утримання рук потерпілого своєю рукою, щоб обмежити останнього у супротиві, відкрито викрав з правої задньої кишені його штанів мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7» вартістю 3479 грн.

Після цього ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на суму 3479 грн.

Тому суд вважає обвинуваченого ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе в інкримінованих діяннях визнав повністю, повідомив, що дійсно проходячи по АДРЕСА_3 побачив розбите скло у вікні. Потім через розбите вікно потрапив у приміщення цього будинку де побачив мікрохвильову піч, йогуртницю та обігрівач. ОСОБА_6 також здалося, що всі ці речі вже хтось хотів до нього викрасти. Потім, ОСОБА_6 у цьому ж будинку взяв сумку в яку поклав всі ті речі. Після чого приніс викрадені речі до себе додому де сховав їх у себе в кімнаті. Наступного дня здав речі в ломбард та отримав за них 550 грн, за які придбав їжу.

ОСОБА_6 також пояснював, що в один з днів прийшов до ОСОБА_9 додому. ОСОБА_6 відчинив двері будинку, які не були замкнені на замок та покликав ОСОБА_9 , але останнього вдома не було. Потім викотив з будинку велосипед та поїхав на ньому до себе додому. Приїхавши до свого будинку ОСОБА_6 поставив велосипед поблизу сараю. Через деякий час до ОСОБА_6 прийшов ОСОБА_9 , якому він віддав велосипед. ОСОБА_6 також відомо, що потерпілий по цьому епізоду писав заяву, що претензій до нього не має.

Як пояснював ОСОБА_6 , деякий період часу він лежав в лікарні. Коли ОСОБА_6 виписали він гуляв по місту Фастову, та перебуваючи поблизу лікарні через незачинену кватирку вікна потрапив у палату одного з відділень. Пребуваючи у палаті ОСОБА_6 таємно від всіх оточуючих взяв мобільний телефон і так само вийшов через кватирку. Потім здав мобільний телефон у ломбард за який отримав 200 грн.

Крім того ОСОБА_6 пояснював, що перебуваючи на вокзалі у місті Фастові забрав телефон у чоловіка, який на той момент був п`яний. ОСОБА_6 підійшов до двох чоловіків, які сиділи і пили пиво. При цьому він помітив, що у одного з чоловіків в задній кишені лежав телефон. Один з тих чоловіків на ім`я ОСОБА_15 «підбив» ОСОБА_6 , а саме сказав: «Забери у нього, а то хтось інший забере». Потім ОСОБА_6 , відбиваючи при цьому руки потерпілого забрав телефон розвернувся та побіг в сторону підземного переходу. Потім ОСОБА_15 , який до цього сидів та пив пиво з потерпілим, наздогнав ОСОБА_6 та попросив йому повернути телефон. Коли ОСОБА_6 повернув телефон, ОСОБА_15 намагався дістати звідти сім карту, але у нього нічого не виходило. Надалі ОСОБА_15 повів ОСОБА_6 на стадіон поблизу школи де домовлявся з тренером з приводу продажу останньому викраденого мобільного телефону. Надалі вони чекали закінчення тренування, після якого ОСОБА_15 пішов звідти з тим тренером. Через деякий час ОСОБА_6 забрали співробітники поліції, протримали його 72 години, а телефон вилучили. ОСОБА_6 повідомив, що він сприяв тому, що б потерпілому телефон повернули саме при ньому. ОСОБА_6 також відомо, що потерпілий написав заяву, що претензій до нього не має.

ОСОБА_6 у скоєному розкаювався, та повідомив, що має намір відшкодувати збитки завдані своїми діями потерпілим, яким збитки ще не відшкодовані. Скоювати злочини більше не буде.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини цього злочину і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 суд визнає його щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 суд визнає рецидив злочинів.

Так ОСОБА_6 вчинив злочини, які згідно із ст. 12 КК України є тяжкими злочинами та умисними корисливими (ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України), раніше судимий, у тому числі і за умисні корисливі злочини, працюючий не офіційно, не одружений, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються негативно.

Згідно висновку досудової доповіді Фастівського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області рівень ризику вчинення поворного кримінального правопорушення є високий. Рівень ризику та небезпеки для суспільства в тому числі для окремих осіб оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високий рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, виправлення ОСОБА_6 без позбавлення на певний строк є неможливе. Рекомендовано обов`язкове застосування до ОСОБА_6 соціально виховного впливу з метою набуття позитивних емоційно-вольових навичок для зниження впливу криміногенних потреб та зміни способу життя.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також думку потерпілих, суд вважає за можливе виправлення та перевиховання ОСОБА_6 тільки в умовах ізоляції від суспільства, а відтак, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 та ч. 2 с. 186 КК України, не знаходить правових підстав для застосування правил ст.ст. 69 та 75 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду є виваженим, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ОСОБА_6 нового злочину.

Під час судового розгляду прокурор просила змінити обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час на тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Проте суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні цього клопотання, оскільки ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Катан проти України» констатував, що необґрунтоване взяття під варту на невизначений строк (навіть якщо максимальний строк встановлений законом) призвело до порушення пункту 1 статті 5 Конвенції.

Враховуючи відсутність відповідних клопотань з боку сторін провадження щодо продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту, призначений судом вид покарання, раніше обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт - належить скасувати.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України, а саме:- пластиковий корпус чорного кольору від обігрівача, а саме задню пластикову частину та половину обрамлення передньої частини обігрівача марки «Scarlett» моделі SC-250,які передано на відповідальне зберігання до кімнати збереження речових доказів Фастівського відділення поліції Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області повернути власнику;

- велосипед «ARDIS FOLD» - повернутий під розписку потерпілому ОСОБА_9 залишити у власника;

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 синього кольору, який повернутий під розписку потерпілому ОСОБА_12 залишити у власника;

- диск для лазерних систем зчитування марки «Perfeo» DVD-R 47 GB 16х з номером CMDR47G-CFMWMO5-0087, що містить доказову інформацію у відео файлах, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, ст. 1, ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначити ОСОБА_6 покарання у виді:

- за ч. 3 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки;

- за ч. 2 ст. 186 КК України позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_6 після звернення вироку до виконання.

Обраний ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт скасувати.

Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме:

- велосипед «ARDIS FOLD» - повернутий під розписку потерпілому ОСОБА_9 залишити у власника;

- мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 7» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 та ІМЕІ 2: НОМЕР_2 синього кольору, який повернутий під розписку потерпілому залишити у власника;

- диск для лазерних систем зчитування марки «Perfeo» DVD-R 47 GB 16х з номером CMDR47G-CFMWMO5-0087, що містить доказову інформацію у відео файлах, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1