Справа № 159/13/20
Провадження № 1-кп/159/140/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0002130 від 18.11.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ковалівка Миколаївського району Миколаївської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, офіційно не одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину не працюючого, раніше судимого 31.01.2013 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом, обвинувачений ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за корисливий злочин, переслідуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, 17.11.2019 року, близько 03 год. 00 хв., перебуваючи неподалік супермаркету "Слайга", що по вул. Петра Могили в м. Ковелі Волинської області, з кишені чоловічої куртки чорного кольору, виготовленої з тканини, належної ОСОБА_4 , повторно таємно викрав грошові кошти у сумі 3400 польських злотих, які, згідно офіційного курсу НБУ станом на 17.11.2019 року, коштували 21114 гривень, чим завдав останньому майнової шкоди на вказану суму.
Таким чином ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив крадіжку, вчинивши тим самим кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Після закінчення досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 20 грудня 2019 року було укладено угоду про примирення, за змістом якої останній заявляє про повне визнання своєї вини в скоєному. Потерпілий ОСОБА_4 заявляє, що майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням відшкодована в повному обсязі та інших претензій майнового чи морального характеру потерпілий до підозрюваного не має. Сторони угоди дають добровільну згоду на призначення покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців із звільненням від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК України. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення (злочину) органами досудового розслідування здійснено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом також встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 під час досудового розслідування не застосовувався. Підстав для застосування такого заходу щодо обвинуваченого до набрання вироком законної сили судом не вбачається, виходячи із даних про особу обвинуваченого та його належної поведінки.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільного позову не заявлено.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді від 19.11.2019 року, підлягає скасуванню з подальшим визначенням долі цих речових доказів у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити Угоду про примирення від 20 грудня 2019 року у кримінальному провадженні № 0002130, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 19.11.2019 року на речові докази, - скасувати.

Речові докази: куртку синього кольору,шапку чорного кольору, сім - карту мобільного оператора "Київстар", які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , - залишити у користуванні останнього.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1