Провадження №11-кп/801/249/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ямпіль Вінницької області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, освіта середня, до засудження не працюючого, раніше судимого:

- 05.03.1981 року - Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст.81, 46-1 КК УРСР до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік

- 04.08.1981 року - Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 81, ч.2 ст. 06, 42,43 КК УРСР до 5 років позбавлення волі;

- 30.01.1985 року- Кежемським районним судом Красноярського краю за ч. 1 ст.188, ст. 41 КК УРСР до 3 років позбавлення волі;

- 23.02.1989 року - Липовецьким районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 140, ст. 17 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 28.04.1992 року по відбутті строку покарання;

-08.09.1993 року - Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 140 ч. 3 ст. 41 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі;

-13.04.1994 року - Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 140, ч.3 ст. 42 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-22.10.1996 року - Томашпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 42 КК України до 7 років позбавлення волі. Постановою Вінницького обласного суду від 26.06.1997 року - строк покарання скорочений на . Звільнений : 05.12.1998 року по відбутті строку покарання;

-09.06.1999 року - Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 26 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

-13.10.1999 року - Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 140 ч. 1 ст. 22 ч. 3 ст.42, ч. 1 ст. 42 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 13.11.2001 року дії кваліфіковано за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ст. 42 КК України до 6 років позбавлення волі. Звільнений 27.04.2005 року по відбутті строку покарання.

-23.11.2005 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 395, ст. 70 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі;

-22.06.2006 року Ямпільським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі;

-14.03.2008 року Пирятинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 ч. ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 19.02.2009 року умовно-достроково на 1р. 5 міс. 30 днів.

-06.10.2009 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст.185, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі. Постановою Староміського районного суду м. Вінниця від 23.05.2012 року не відбуту частину позбавлення волі, згідно ст. 182 КК України замінено на 1 рік 1 місяць 13 днів обмеження волі. Звільнений 29.10.2012 року умовно-достроково на 8 місяців 2 дні;

04.12.2014 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ст. 75, ч. 5 ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

по даній справі засуджений 07.09.2016 року Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі.

за участі сторін провадження:

прокурора : ОСОБА_8

захисника : ОСОБА_6

засудженого : ОСОБА_7

встановив :

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.1212019 року клопотання захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишено без задоволення.

Непогоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2019 року про залишення без задоволення клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 та винести нову ухвалу, якою задоволити клопотання та звільнити умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування покарання на невідбутий строк покарання, який становить 1 рік 2 місяці 28 дні.

Вимоги апеляційної скарги захисника мотивовані тим, що висновки суду зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому ухвала суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

За період відбування покарання засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, дисциплінарних стягнень не має, дотримується правил поведінки та розпорядку дня, по відношенню до засуджених неконфліктний, вину у скоєному злочині усвідомив.

Крім того, судом не звернуто уваги на той факт, що ОСОБА_7 на виробництві установи не працює саме за станом здоров`я, приймає участь в програмі диференційного виховного впливу « Підготовка до звільнення», в самодіяльних організаціях, підтримує соціально корисні зв`язки з рідними.

Вважає, що суд не надав належної уваги усім вищеперерахованим характеристикам ОСОБА_7 , що стало підставою ухвалення необґрунтованого рішення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , зазначив, що ухвала Вінницького міського суду Вінницької області є законною та обґрунтованою, просив відмовити в задоволені апеляційної скарги захисника, захисника ОСОБА_6 , яка просила задоволити її апеляційну скаргу, скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2019 року про залишення без задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , винести нову ухвалу, якою задоволити клопотання та звільнити умовно-достроково ОСОБА_7 від відбування покарання на невідбутий строк покарання, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений та відбуває покарання згідно вироку Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.09.2016 року за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 10.11.2016 року вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 07.09.2019 року залишено без змін.
Згідно розпорядження вирок набрав законної сили 10.11.2016.
Початок строку: 27.05.2016 року, кінець строку: 13.04.2021 року.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення.
Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_6 , ретельно перевірив формально- юридичні та оціночні підстави умовно -дострокового звільнення від відбування покарання.
Суд апеляційної інстанції, вважає висновки суду першої інстанції належним чином умотивованими.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , що засуджений став на шлях виправлення, позитивно характеризується, дисциплінарних стягнень не має довів своє виправлення не відповідають матеріалам провадження.
Згідно характеристики, виданої ДУ «Вінницька виправна колонія № 86» від 12.11.2019 року засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, не працевлаштований за станом здоров`я, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, має одне заохочення, 16.09.2019 року комісією державної установи «Стрижавська виправна колонія № 81» ОСОБА_7 було відмовлено у застосуванні ст. 81 КК України як особі, яка не довела своє виправлення.
При вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення відповідно ч.2 ст.81 КК України враховується сумлінна поведінка і ставлення до праці під час всього строку відбування покарання, оцінюються всі факти, які можуть свідчити про виправлення засудженого.
З матеріалів провадження убачається, що за період відбування покарання ОСОБА_7 мав лише одне заохочення наказ від № 268/ОД від 01.10.2019 року за виконання покладених обовязків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці оголошено подяку, має одне дисциплінарне стягнення 14.05.2019 року за зберігання заборонних предметів - оголошено догану, яка непогашена у встановленому законом порядку.
Суд першої інстанції, перевіряючи всі обставини, які мають значення для прийняття рішення щодо умовно-дострокового звільнення також врахував, що ОСОБА_7 неодноразово раніше судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, незважаючи на умовно-дострокові звільнення, продовжував вчиняти злочини.
Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання та його особу свідчать, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженого ОСОБА_7 умовно- дострокове звільнення відповідно до вимог ст. 81 КК України.
Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України , суд апеляційної інстанції,-
П О С Т А Н О В И В :
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 17.12.2019 року про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4