Справа № 182/601/20
Провадження № 1-кс/0182/228/2020
У Х В А Л А
Іменем України
31.01.2020 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 січня 2020 року за №0000302, про застосування запобіжного заходу у вигляд і тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорськ, Донецької області, гр. України, без освіти, не заміжньої, має неповнолітнього сина 2011 року народження, не працюючої, не є особою з інвалідністю, зареєстрована та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваної ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України.
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що 28 січня 2020 року о 14 год. 07 хвил. внесені відомості до ЄРДР і розпочато кримінальне провадження №0000302 за фактом розбійного нападу з метою заволодіння майном гр. ОСОБА_7 , 1939 р.н.. під час якого одна із невстановлених осіб, ухватила за шию потерпілу, тобто застосувала насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої.

В ході досудового розслідування встановлено, що 28.01.2020 приблизно о 09.35 год. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 групою осіб, з метою відкритого викрадення чужого майна, прийшли до домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та через незачинені двері ввійшли до приміщення будинку, де знаходилась потерпіла ОСОБА_7 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 , підійшла до ОСОБА_7 схопила її за комір кофти в області шиї та за шию, таким чином застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я останньої та стала вимагати грошові кошти та цінності. Після того, як ОСОБА_7 відмовилася віддавати гроші та цінності, сказавши, що у будинку їх не має, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_8 стали самі ходити по будинку та шукати гроші і цінні речі. ОСОБА_8 на полиці шафи у кімнаті побачила гаманець, з якого відкрито викрала грошові кошти у сумі 200 грн., однією купюрою. Потім ОСОБА_8 , пройшла до іншою кімнати, де з тумби відкрито викрала цифровий телевізійний приймач «Т2», вартістю 360 грн. Після того, як ОСОБА_7 стала голосно кричати та звати на допомогу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , утримуючи при собі викрадене майно залишили вказаний будинок. Викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.

28.01.2020 р. о 16 год. 30 хвил. на території с. Дмитровка, Нікопольського району, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , оскільки потерпіла прямо вказала на неї, як особу, яка вчинила злочин стосовно неї.

29.01.2020р. постановою ст. слідчої ОСОБА_3 зазначене кримінальне правопорушення перекваліфіковано на ч.3 ст. 186 КК України.

29 січня 2020 року по вказаному кримінальному провадженню оголошено підозру ОСОБА_5 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України тобто у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіжі), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, посилаючись на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколом огляду та вилучення речей, протоколом впізнання особи за фотознімками в ході якого ОСОБА_7 вказала на ОСОБА_5 , як особу яка застосувала стосовно неї насилля та відкрито викрала її майно, а також протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . ОСОБА_5 вчинила злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким та у разі доведеності її вини, їй може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, що може спонукати останню переховуватися від слідства та суду. Також вона може вчинити інше кримінальне правопорушення з урахуванням відомостей про її особу і тієї обставини, що підозрювана офіційно не працює та не має законного стабільного джерела прибутку, не має постійного місця проживання. Тому, прокурор в судовому засіданні наполягав на обранні запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки очевидні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечували та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання і реєстрації її доньки ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому захисником надано суду копію заяви гр. ОСОБА_11 відповідно до якої остання не заперечує проти обрання стосовно її матері домашнього арешту за місцем її проживання. При цьому підозрювана не визнала обставини, викладені в підозрі, повідомивши, що на неї напав, як їй стало зрозуміло син потерпілої, яку вона навіть не бачила і до її хати не заходила. А в селі вони скуповували пух і горіхи.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_11 суду повідомила, що підозрювана її мати про що надала копію свідоцтва про народження. Вона проживає з батьком і своїм сином у віці 2 років. Вона та її тато гарантують, що ОСОБА_5 буде проживати спільно з ними, а у разі потреби вони госпіталізують її до лікарні.
Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, перевіривши підстави застосування зазначеного запобіжного заходу вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України за фактом відкритого викрадення майна у гр. ОСОБА_7 , поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло, (а.п.4). 29 січня 2020 року ОСОБА_5 оголошено підозру по вказаному кримінальному провадженню за ч.3 ст. 186 КК України (а.п.18,19). Підозра оголошена ОСОБА_5 обґрунтована наступними доказами:
Згідно протоколу затримання підозрюваної ( а.п.14,15) під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України і поміщенні її до ІТТ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області у неї нічого не вилучено від 28.01.2020 р. о 16.00 год.. Згідно протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 , 28.01.2020 року приблизно о 09:35 год. через незачинені двері до її домоволодіння зайшли дві особи жіночої статі ромської національності, які почали вимагати гроші, на що вона повідомила. що грошей немає. Жінка, яка старша, схопила її рукою за шию і кофту і почала вимагати гроші. Молодша жінка в цей час почала щось шукати на полиці з книжками де знайшла її гаманець та витягала звідти 200 гривень. Потім жінка, яка старша забігла на кухню і почала кричати, що хоче чаю, а вона схопила її за одяг і почала виштовхувати. Вона почала гучно кричати і говорити, що зараз повернеться онук з магазину. Після чого жінки злякалися і вийшли з хати. Потім вона виявила відсутність Т2 тюнера (а.п.6,7). При цьому потерпіла по фото вказала саме на ОСОБА_5 , як на особу, яка ввійшла до будинку та схопила її за шию. Свідок ОСОБА_9 , пояснив, що йому зателефонувала його бабуся та повідомила, про те, що до її хати проникли дві особи жіночної статі ромської національності, які пограбували її (а.п.9-10). Незважаючи на те, що обставини, викладені в підозрі ОСОБА_5 не визнає, вважаю, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, висловленої в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Вважаю, що прокурором доведено існування таких ризиків як можливість вчинення підозрюваною інших кримінальних правопорушень та можливість переховування від слідства та суду, оскільки ОСОБА_5 не має законного стабільного джерела доходу, не має фактично місця постійного проживання, бо з її слів вона народилася в м. Краматорську, Донецької області, а проживала в м. Барвінкове Харківської області і не може зазначити навіть адресу проживання. До того ж, їй оголошено підозру у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, який вчинено стосовно жінки похилого віку, оскільки потерпіла ОСОБА_7 1939 р.н. проживає сама у хаті, яка розташована на околиці села. Злочин вчинено групою осіб, з застосуванням насилля стосовно потерпілої, яке не було небезпечним для її життя і здоров`я і тому, у разі доведеності провини ОСОБА_5 може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років. Щодо згоди на спільне проживання з підозрюваною за адресою, де зареєстрована її донька ОСОБА_11 , то вона не може гарантувати належної процесуальної поведінки підозрюваної, оскільки власником цього житла заявниця не являється. І до того ж, підозрювана, зі слів має неповнолітнього сина. який на даний час проживає в іншому місці.
До того ж, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований до підозрюваної, оскільки вона не має місця реєстрації і місця постійного проживання. З урахуванням викладеного, вважаю, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе гарантувати належної процесуальної поведінки підозрюваної та не зможе запобігти існуванню ризиків, на які послався прокурор і які є доведеними. Тому підстави для задоволення клопотання підозрюваної і її захисника щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу відсутні.
Відповідно до ч.4 ст. 184 слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право обирати чи не обирати розмір застави, у випадку якщо злочин вчинений з застосуванням насилля або погрозою застосування.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Оскільки підозрювана є особою раніше не судимою, застосоване насилля по відношенню до потерпілої ОСОБА_7 не було небезпечним для її життя і здоров`я і у останньої відсутні тілесні ушкодження, з урахуванням того, що злочин у вчиненні якого оголошено підозру є тяжким і раніше стосовно неї не обирався запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне визначити розмір застави з урахуванням майнового стану підозрюваної, у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень, що на думку слідчого судді достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків. В разі внесення застави на підозрювану ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:
прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194, 196 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 - задовольнити.
Обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк не більше шести десяти днів тобто до 16 год. 30 хвил. 28 березня 2020 року.
Визначити заставу для підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень.
У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 ., ІНФОРМАЦІЯ_1 , з дня внесення застави вважається особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України на неї покладаються наступні обов`язки:
прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
В задоволенні клопотання підозрюваної та її захисника відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1