Справа № 472/1102/18
Провадження №1-в/472/16/20
УХВАЛА
про відмову в задоволенні подання
17 березня 2020 року смт. Веселинове
Миколаївської області
Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
представника органу пробації - ОСОБА_3 ,
прокурора - ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №3 смт. Веселинове подання начальника Веселинівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березнеговате Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, дітей на утриманні не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , засудженого 25.04.2019 року Веселинівським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 199 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців,
27 січня 2020 року до Веселинівського районного суду Миколаївської області від начальника Веселинівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" ОСОБА_6 надійшло подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням громадянину ОСОБА_5 , якого вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 25.04.2019 року засуджено за ч. 1 ст. 199 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.
Подання обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 не виконує покладений на нього судом обов`язок з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та систематично вчиняє адміністративні правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
В судовому засіданні представник органу з питань пробації ОСОБА_3 подання підтримала та просила його задовольнити з підстав, вказаних в поданні.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 висловив думку, що подання не є актуальним, оскільки після неявки на реєстрацію засуджений чотири рази з`являвся, хоча допускав вчинення адміністративних правопорушень, тому висловив думку про вирішення подання на розсуд суду.
В судовому засіданні ОСОБА_5 просив у задоволенні подання органу пробації відмовити. Пояснив, що не мав злого умислу чи наміру ухилитися від відбування покарання. Щодо неприбуття на реєстрацію, то вказав, що не прибував на реєстрацію з поважних причин, у зв`язку з хворобою та сімейними обставинами. Адміністративні правопорушення вчиняв, однак ці правопорушення не призвели до грубого порушення правопорядку чи прав громадян.
Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали подання, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
Положеннями, закріпленими у ст. 166 КВК України, передбачено наступне, так, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
З матеріалів справи вбачається, що вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 25 квітня 2019 року на засудженого ОСОБА_5 на підставі ст. 76 КК України були покладені обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
06.06.2019 року засуджений ОСОБА_5 ознайомлений з призначеними йому днями явки на реєстрацію до Веселинівського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області.
Зі змісту подання та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації 22.08.2019 року та 26.09.2019 року.
Тобто засуджений ОСОБА_5 двічі без поважних причин не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
Однак, незважаючи на неявку у встановлені органом пробації дні, засуджений після кожної неявки з`являвся до уповноваженого органу з питань пробації та пояснював причини, з яких він не прибував на реєстрацію.
Зі змісту листка реєстрації вбачається, що ОСОБА_5 після проведеної з ним профілактичної бесіди щодо наслідків неявки на реєстрацію реагував на винесені йому попередження і з`являвся в призначений йому день на реєстрацію в подальшому. Після другої неявки на реєстрацію засуджений ОСОБА_7 прибував на реєстрацію: 24.10.2019 р., 28.11.2019 р., 26.12.2019 р., 23.01.2020 р., що вказує на те, що в засудженого не було наміру злісно ухилятися від виконання покладеного на нього судом обов`язку періодично з`являтися для реєстрації.
Крім того, начальник Веселинівського районного сектору філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області посилається, як на підставу скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням на те, що ОСОБА_5 тричі притягувався до адміністративної відповідальності та на нього Веселинівським ВП Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області накладено адміністративні стягнення, а саме: 08.10.2019 року за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП - накладено адміністративне стягнення у виді попередження; 08.10.2019 року за ч. 1 ст. 127 КУпАП - накладено адміністративне стягнення у виді попередження; 10.10.2019 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП - накладено адміністративне стягнення у виді попередження.
Однак, суд вважає, що ці правопорушення не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, а тому не можуть бути підставою для направлення ОСОБА_5 для відбування покарання в місця позбавлення волі.
Судом встановлено, і таке підтверджується матеріалами особової справи, що засуджений не змінював місця свого проживання без погодження з органом пробації, протягом іспитового строку не вчинив нового злочину, відповідно до даних, наявних у матеріалах особової справи: характеристик старости Токарівського старостинського округу Веселинівської селищної ради за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується посередньо, скарг та заяв від жителів селища відносно поведінки ОСОБА_5 до виконкому селищної ради не надходило, поведінка його на засіданні адмінкомісії не розглядалася. Відповідно до довідок дільничного офіцера поліції засуджений ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за 2,3 квартали 2019 року не притягувався -(а.с. 26, 36, 50, 54)
При цьому, суд врахував фактичні обставини справи, особу засудженого, його поведінку під час розгляду даного подання та вчинені ним адміністративні правопорушення, які носять малозначний характер, та не мають стійкого системного характеру, оскільки були вчинені в одному місяці -08 та 10 жовтня 2019 року, і дійшов висновку про необґрунтованість подання та вважає, що підстави для його задоволення відсутні.
Аналізуючи досліджені судом письмові докази, надані органом пробації, суд не знаходить достатніх підстав для направлення засудженого для відбування покарання в місця позбавлення волі.
Органом пробації хоча й надано докази на підтвердження факту неявки засудженого на реєстрацію, однак злісного ухилення або нереагування на застереження інспектора органу пробації судом не встановлено, а також доказів про небажання ОСОБА_5 стати на шлях виправлення не надано.
Притягнення засудженого до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178, ч.1 ст.175-1, ч.1 ст.127 КУпАП з урахуванням характеру правопорушень, обставин їх вчинення, проміжок часу, за який вони були вчинені, не свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, оскільки ці правопорушення носять малозначний характер, про що вказує і саме накладення стягнення - по всім провопорушенням накладено попередження.
Враховуючи те, що органом пробації не доведений факт небажання засудженого стати на шлях виправлення, що являється обов`язковим елементом вимог ч.2 ст. 78 КК України і ст. 166 КВК України, суд вважає, що відсутні підстави для направлення засудженого для відбування покарання, а тому в поданні необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК, суд -
В задоволенні подання начальника Веселинівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 , - відмовити.
Матеріали особової справи стосовно засудженого ОСОБА_5 повернути до Веселинівського районного сектору філії Державної установи "Центр пробації" для подальшого виконання.
Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Веселинівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня винесення ухвали.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області ОСОБА_1