справа № 462/7816/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0002929 від 24 вересня 2019 р. разом з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.357 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 24.09.2019 року о 02.45 год., рухаючись на автомобілі марки «Citroen», модель «С4», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Виговського, 100 у м. Львові був зупинений працівниками УПП у Львівській області ДПП, яким при перевірці документів надав посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке відповідно до ст. 1 ЗУ «Про інформацію» та постанови КМУ №340 від 08.05.1993 року є офіційним документом, яке він знайшов на початку 2019 року перебуваючи на вул. Виговського у м. Львові і залишив собі для використання в особистих інтересах.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному заволодінні будь-яким способом іншим важливим особистим документом, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.3 ст. 357 КК України, визнав повністю, не заперечив фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті та пояснив, що дійсно на початку 2019 року перебуваючи на вул. Виговського у м. Львові знайшов посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », після чого у нього виник умисел не повертати вказане посвідчення і залишив його собі для використання. А 24.09.2019 року о 02.45 год., рухаючись на автомобілі марки «Citroen», модель «С4», реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Виговського, 100 у м. Львові був зупинений працівниками УПП у Львівській області ДПП, при перевірці документів надав їм посвідчення водія серії НОМЕР_2 на « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Щиро розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.
Враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорювались фактичні обставини кримінального провадження, з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності такої їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, провів судовий розгляд у порядку, передбаченому даною нормою.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у незаконному заволодінні будь-яким способом іншим важливим особистим документом, доведена повністю і його дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч.3 ст.357 КК України.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, а обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, вчинений умисно, особу винного, який раніше не судимий (матеріали кримінального провадження, арк. 56), на обліках в наркологічному і психоневрологічному диспансерах не перебуває (матеріали кримінального провадження, арк. 58, 59).

Виходячи з наведеного, беручи до уваги думку прокурора, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід обрати покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, в межах санкції ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу,оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

На підставі ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Крім того, з обвинуваченого слід стягнути в користь Державного бюджету України витрати на залучення експерта на проведення технічної експертизи документів.

Підстав, передбачених ст. ст. 176, 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого запобіжних заходів суд не вбачає.
Керуючись ст.368-371, 373-375 КПК України, суд
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України витрати на залучення експерта на проведення технічної експертизи документів в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) грн. 06 грн.

Речовий доказ посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 » знищити; DVD-диск з відеозаписом з нагрудних камер поліцейських УПП у Львівській області залишити при справі.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.
Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1