Справа № 308/2913/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

03.06.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників
адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/300/20, за апеляційною скаргою, яку подали захисники ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,
В С Т А Н О В И В :
ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 травня 2020 року частково задоволено погоджене прокурором відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_9 (далі прокурор) клопотання слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_10 (далі слідчий) й продовжено щодо підозрюваного у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Негрово Іршавського району, мешканця АДРЕСА_1 , гр. України, тимчасово не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 03.07.2020 включно.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 05 травня 2020 року до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло погоджене прокурором клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 .. У клопотанні вказується на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення, - у вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим ОСОБА_11 , обмеженні його прав і свобод (вимаганні), вчиненому за попередньою змовою з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , за підозрою в скоєнні якого затриманий 19.03.2020. Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема, заявою гр. ОСОБА_11 про вчинення злочину; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами проведення впізнання особи за фотознімками з потерпілим ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 19.03.2020 у будинку АДРЕСА_2 , протоколом затримання; матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження. Слідчий вказує, що наявність обґрунтованої підозри, повідомленої стороною обвинувачення ОСОБА_6 , підтверджується наступними зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення громадянина ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , протоколами проведення впізнання особи по фотознімкам із потерпілим ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 19.03.2020 року в будинку АДРЕСА_2 , протоколом затримання; матеріалами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження. Як зазначає слідчий, під час досудового розслідування були встановлені та підтверджені ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, якими обґрунтовувалася необхідність у застосуванні щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. 21 березня 2020 року ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 травня 2020 року без визначення розміру застави. Слідчий вважає, що на даний час, враховуючи те, що строк застосованого до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу закінчується 13 травня 2020 року, є необхідність у його продовженні ще на два місяці, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання його спробам переховуватися від органів досудового розслідування чи/та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи/та вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, санкція за вчинення якого, згідно ч. 2 ст. 189 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, тому існують ризики, що він не буде виконувати покладені на нього обов`язки та може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним. Крім того, у клопотанні зазначено, що в межах досудового розслідування кримінального провадження, враховуючи його особливу складність, а також те, що в ході досудового розслідування, з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, правоохоронцями було підготовлено та подано до суду клопотання про продовження строків досудового розслідування до чотирьох місяців. Беручи до уваги наведене, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, підтверджені вищевказаною ухвалою слідчого судді, існують і на даний час, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 до чотирьох місяців, а саме до 13 липня 2020 року.
В ухвалі слідчого судді вказується на те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та існування наведених у клопотанні передбачених ст. 177 КПК України ризиків. Зазначається, що обґрунтована підозра ОСОБА_6 підтверджується доданими до клопотання доказами, зокрема, заявою гр. ОСОБА_11 про вчинення злочину; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами проведення впізнання особи за фотознімками із потерпілим ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 19.03.2020 у будинку АДРЕСА_2 , протоколом затримання; а існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду ; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста, понятих у кримінальному провадженні ; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється тяжкістю інкримінованого ОСОБА_6 злочину та покарання, яке передбачено за його вчинення; тим, що підозрюваний знайомий з потерпілим та свідком, які встановлені під час досудового розслідування; даними про особу підозрюваного, зокрема тим, що ОСОБА_6 офіційно не працює, потрапляв у поле зору правоохоронних органів, що підтверджується довідкою про судимість з УІЗ ГУНП в Закарпатській області, йому повідомлено про підозру в учиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України й на даний час у місцевому суді на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням його у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України злочину. В ухвалі також вказується на те, що досудове розслідування не завершено, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести великий обсяг слідчих (розшукових) дій, пов`язаних із встановленням місцезнаходження та вилучення відповідних речей та документів, які мають доказове значення для кримінального провадження; обставинами вчинення кримінального правопорушення. Стороною обвинувачення підтверджена необхідність виконання органом досудового розслідування ряду слідчих та процесуальних дій. Зокрема, постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_10 від 17.04.2020 року в кримінальному провадженні призначено експертизу матеріалів і засобів відео звукозапису (фоноскопічну експертизу), для проведення якої залучено експертів Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, яким направлена постанова з листом від 17.04.2020 року № 2167/106/7-2020 і на час внесення клопотання не завершена. Окрім того, у клопотанні міститься посилання на ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.04.2020 року, відповідно до яких, групі слідчих, які здійснюють досудове розслідування кримінального правопорушення, надано тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю та знаходяться у володінні оператора стільникового зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», а також вказується на те, що досудовим слідством не отримано необхідну інформацію від ПрАТ «ВФ Україна», що після отримання результатів експертизи та тимчасового доступу до документів, у залежності від відображених у них даних, може виникнути необхідність провести ще ряд слідчих та процесуальних дій. Твердженняпідозрюваного та його захисників про наявність у підозрюваного дружини та дитини, постійного місця роботи та проживання, письмового зобов`язання гр. ОСОБА_15 взяти ОСОБА_6 на поруки, позитивної характеристики, відсутність судимості, як підстави відмови у продовженні строку тримання під вартою та застосування щодо ОСОБА_6 особистого зобов`язання, слідчим суддею, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, визнані такими, що не спростовують доводи органа досудового розслідування і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому клопотання про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи іншого більш м`якого ніж тримання під вартою визнано таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, в ухвалі вказується на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05.05.2020 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до чотирьох місяців, а саме до 20 липня 2020 року. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя прийшов до переконання, що стороною обвинувачення доведено обгрунтованість підозри, а також те, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися та існують об`єктивні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою, що виправдовує подальше його тримання під вартою. Разом з тим, слідчий суддя встановив, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 продовженню лише до 03 липня 2020 року, а не до 13 липня, як просить слідчий, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

В апеляційній скарзі захисники підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вказують на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята без урахування всіх фактичних обставин кримінального провадження. Посилаються на те, що зібрані в ході досудового розслідування та досліджені слідчим суддею докази не є достатніми для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Стверджують, що слідчий суддя прийняв до уваги тільки докази сторони обвинувачення, а відкинув наведені стороною захисту докази. Зазначають, що додані стороною обвинувачення до клопотання докази жодним чином не підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину. Вказують на те, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, є особою молодого віку, має на утриманні малолітню дитину, не перешкоджав кримінальному провадженню. Також посилаються на те, що підозрюваний не переховувався від органів досудового розслідування та/або суду, не знищував, не переховував, не спотворював будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не впливав на інших учасників кримінального провадження, не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, не вчиняв інших кримінальних правопорушень, що в свою чергу свідчить про те, що доводи сторони обвинувачення про наявність зазначених у клопотанні ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях. Просять ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою подано до слідчого судді в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184, 199 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.
З журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що участь у розгляді клопотання приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисники адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог, передбачених ст. 193 КПК України.
Колегія суддів обґрунтованим вважає і висновок слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема, заявою гр. ОСОБА_11 про вчинення злочину, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами проведення впізнання особи за фотознімками із потерпілим ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події від 19.03.2020 у будинку АДРЕСА_2 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , протоком допиту свідка ОСОБА_16 , та іншими матеріалами кримінального провадження, на підставі яких 20.03.2020 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру в учиненні передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний причетний до вказаного кримінального правопорушення. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що додані стороною обвинувачення до клопотання докази жодним чином не підтверджують наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.
Обґрунтованим колегія суддів вважає і висновок слідчого судді про існування передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які, на даний час, не відпали, не зменшились і продовжують існувати. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів прийшла до суджень, що слідчим суддею обґрунтовано враховано: наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 ; тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину та покарання, яке передбачено за його вчинення (позбавлення волі на строк від 3 до 7 років); те, що досудове розслідування передбачає проведення великого обсягу слідчих (розшукових) дій, пов`язаних із встановленням місцезнаходження та вилучення відповідних речей та документів, які мають доказове значення для кримінального провадження; обставини вчинення кримінального правопорушення; те, що підозрюваному відомі дані про потерпілого та свідків, які встановлені під час досудового розслідування; дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 (офіційно не працює, потрапляв у поле зору правоохоронних органів, що підтверджується довідкою про судимість з УІЗ ГУНП в Закарпатській області, йому також повідомлено про підозру в учиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і на даний час у суді на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням його у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України злочину).
Тому, колегія суддів також вважає, що передбачені ст. 177 КПК України ризики (переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста, понятих у кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється), які стали підставою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились і продовжують існувати, у зв`язку з чим, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим з огляду на те, що такі будуть недостатніми для запобігання вищевказаних ризиків та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного. У зв`язку з цим, як такі, що не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що твердження сторони обвинувачення про наявність зазначених у клопотанні ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях. Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_6 не перешкоджав кримінальному провадженню, не переховувався від органів досудового розслідування та/або суду, не знищував, не переховував, не спотворював будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, не впливав на інших учасників кримінального провадження, не перешкоджав кримінальному провадженню іншим чином, не вчиняв інших кримінальних правопорушень, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують наявності вищезгаданих ризиків.
Колегія суддів також вважає, що зазначеним вище обставинам слідчий суддя при розгляді клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою дав належну оцінку, при цьому, належним чином умотивувавши свій висновок.
Зі змісту клопотання слідчого вбачається, що в такому містяться посилання на вищенаведені обставини, у тому числі, викладені обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились і виправдовують подальше тримання особи під вартою, а також викладено обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання ОСОБА_6 під вартою, а із судового рішення що слідчим суддею таким дана належна оцінка.
Під час розгляду апеляційної скарги не встановлено обставин, у тому числі, й даних про особу підозрюваного, які б свідчили про незаконність та необґрунтованість указаного висновку.
Доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, раніше не судимий, є особою молодого віку, має на утриманні малолітню дитину, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє як такі, що не впливають на висновки слідчого судді про необхідність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
При цьому, апеляційний суд враховує і те, що в матеріалах судового провадження відсутні й стороною захисту не надано доказів про неможливість тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.
З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що передбачені ст. 177 КПК України ризики не доведені, а зібрані в ході досудового розслідування та досліджені слідчим суддею докази не є достатніми для продовження строку дії щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - апеляційний суд відхиляє як такі, що також не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.
Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя прийняв до уваги тільки докази сторони обвинувачення, а відкинув наведені стороною захисту докази, зокрема, про те, що ОСОБА_6 не вчиняв дій, які підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 189 КК України, та про перекваліфікацію його дій, - апеляційний суд вважає такими, що не спростовують висновків слідчого судді про доведеність передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а також про те, що запобіганню їх настання достатнім буде лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При оцінці доводів апеляційної скарги колегія суддів також зазначає, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини чи кваліфікації дій обвинуваченого, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті, і вважає, що в доданих до клопотання про продовження дії запобіжного заходу матеріалах наявні докази, які вказують на вчинення ОСОБА_6 кримінально-карних діянь.
Із вищенаведених підстав, апеляційний суд не приймає до уваги й відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, достатнім буде застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Тому, апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання сторони захисту про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи іншого більш м`якого, ніж тримання під вартою.
При оцінці доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні й не має на меті ухилятися від слідства та суду, впливати на потерпілого та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити будь-які інші злочини або продовжити те, в якому підозрюється, однак, обставини, за яких вчинене кримінальне правопорушення, його тяжкість, дані про особу підозрюваного та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
На які-небудь інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується.
З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя належним чином врахував необхідність здійснення органом досудового розслідування ряду слідчих дій, на які вказується у клопотанні слідчого, те, що ухвалою слідчого судді від 05.05.2020 продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження до 20.07.2020, а також вимоги ч. 1 ст. 197 КПК України, і обґрунтовано продовжив підозрюваному ОСОБА_6 строк тримання під вартою саме до 03.07.2020 включно, частково задовольнивши клопотання слідчого.
Разом із тим, колегія суддів вважає, що, прийшовши до висновку про необхідність продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд першої інстанції обґрунтовано не визначив йому розмір застави. Погоджуючись із указаним висновком, апеляційний суд враховує вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження і є необґрунтованими та безпідставними, задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що жодних доказів, які б свідчили про незаконність ухвали слідчого судді, до апеляційної скарги не додано, й на такі під час її розгляду сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ :
апеляційну скаргу, яку подали захисники підозрюваного ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 травня 2020 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 189 КК України ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 липня 2020 року, залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: