Справа № 349/219/20
Провадження № 11-кп/4808/225/20
Категорія ч. 1 ст. 358 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2020 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_7 на ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2020 року, якою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черче Рогатинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працює, раніше несудимий,

звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі ст. 45 КК України, у зв`язку з дійовим каяттям.

Кримінальне провадження за № 0000270 від 24 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Скасовано арешт майна та вирішено питання про речові докази.

Процесуальні витрати, а саме: вартість проведення судово-почеркознавчих експертиз в розмірі 1884 грн 12 коп. та 1570 грн 10 коп., віднесені на рахунок держави.

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Мотивує свої вимоги тим, що вважає ухвалу незаконною у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що ОСОБА_8 вчинив у різний час два злочини, які мають самостійну юридичну кваліфікацію та утворюють реальну сукупність злочинів, зокрема підроблення офіційного документа, який видається підприємством, що має право видавати такий документ, і який надає права з метою використання його підроблювачем, та використав завідомо підроблений документ, відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України. Вказує, що місцевий суд прийшов до помилкового висновку, що в діях ОСОБА_8 наявна ідеальна сукупність злочинів.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 вчинив умисні дії, які виразились у підробленні офіційного документа, який видається підприємством, що має право видавати такий документ, і який надає права з метою використання його підроблювачем, та використав завідомо підроблений документ, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

23 жовтня 2019 року приблизно о 20 год. 30 хв. в м. Рогатині працівниками Рогатинського відділення поліції Тисменицького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області (далі - Рогатинське відділення поліції) при здійсненні відпрацювання з приводу попередження та виявлення незаконної рубки та перевезення лісопродукції на території обслуговування був зупинений під керуванням ОСОБА_8 транспортний засіб марки «ЗИЛ-ММЗ 554», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з навантаженою в кузові лісопродукцією - деревом породи бук.

ОСОБА_8 не надав підтверджуючих документів на лісопродукцію, яку перевозив, у зв`язку з чим вищевказаний автомобіль з лісодеревиною в кузові були вилучені працівниками Рогатинського відділення поліції.

З метою повернути тимчасово вилучене майно ОСОБА_8 в період часу з 23 жовтня по 26 жовтня 2019 року придбав при невстановлених досудових розслідуванням обставинах чистий бланк накладної, яка згідно з ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» є офіційним документом, після чого, діючи умисно, з метою використання вказаної накладної шляхом пред`явлення працівникам поліції, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вніс у бланк вказаної накладної завідомо неправдиві відомості про відпущення йому відповідальним працівником ДП «Рогатинський лісгосп» лісопродукції, а саме: власноручно записав дані про: номер документу «340»; дату складання «від 23.10.2019»; реквізити сторін « ОСОБА_8 », «ДП «Рогатинський лісгосп»; інформацію про відповідальну особу «відпустив лісничий ОСОБА_11 »; найменування та кількість відпущеної лісопродкуції «дров`яну деревину породи бук лісовий в кількості 4,7 м3»; вартість відпущеної лісопродукції «сума 2585 гривень», після чого власноручно поклав підписи у графі «прийняв» та «відпустив», підробивши у такий спосіб вказаний офіційний документ.

Після вчинення підробки накладної № 340 від 23 жовтня 2019 року, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу спрямованого на повернення вилученого працівниками поліції у нього вантажного автомобіля та лісопродукції, 26 жовтня 2019 року ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні службового кабінету Рогатинського відділення поліції, діючи умисно, достовірно знаючи, що вищевказаний офіційний документ є підробленим, надав слідчому для долучення до матеріалів кримінального провадження вказаний офіційний документ, запевнивши його у достовірності даних указаних у змісті бланку накладної, і тим самим використав завідомо підроблений офіційний документ для досягнення свого злочинного наміру.

З метою перевірки достовірності даних, висвітлених у накладній, долученій до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 , органом досудового розслідування отримано інформацію про те, що ДП «Рогатинський лісгосп» відпуск лісопродукції ОСОБА_8 не здійснювало, накладна № 340 від 23 жовтня 2019 року на його ім`я не видавалась. Крім того, досудовим слідством встановлено, що рукописні записи та підпис у графі «прийняв» у накладній № 340 від 23 жовтня 2019 року виконані ОСОБА_8 .

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, з мотивів, викладених у ній;

- обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 заперечувати проти задоволення вимог апеляційної скарги, просили ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно із приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Неухильне дотримання передбачених законом вимог є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин справи, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення.

Проте, суд першої інстанції при постановлені судового рішення знехтував вказаними вимогами закону, що призвело до істотного порушення вимог діючого кримінального законодавства.

Так, під час кримінального провадження у суді першої інстанції захисник ОСОБА_10 звернувся до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у зв`язку з дієвим каяттям.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а відповідно до приписів ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Згідно з п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» згідно зі статтями 45 - 48, частиною першою статті 97 КК однією з умов передбачених ними різновидів звільнення від кримінальної відповідальності є вчинення особою злочину відповідного ступеня тяжкості вперше. Тому особу, в діях якої вбачається повторність, реальна сукупність, рецидив злочинів або яка має непогашену чи незняту судимість за попередній, у тому числі і необережний злочин, звільняти від кримінальної відповідальності на підставі цих статей не можна. Водночас не може бути перепоною для звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статей 45 - 48, частини першої статті 97 КК вчинення одним діянням кількох злочинів відповідного ступеня тяжкості.

Суд першої інстанції, виходячи з даних в матеріалах кримінального провадження, дійшов висновку про наявність передбачених ст. 45 КК України підстав для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що злочини, які вчинив ОСОБА_8 утворюють ідеальну сукупність двох злочинів, які згідно ст. 12 КК України є злочинами невеликої тяжкості, внаслідок яких не заподіяно шкоду. ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку в нарколога чи психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно. Вину визнав повністю та висловив жаль з приводу вчиненого. Прокурор ствердив, що ОСОБА_8 під час досудового слідства активно сприяв розкриттю злочину.
В той час, зі змісту ст. 45 КК України випливає, що особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності,за наявності таких обов`язкових умов: 1) особа вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів;2) вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно, однією із обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України є вчинення злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, вперше.
При цьому особою, яка вчинила злочин вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів невеликої тяжкості, які утворюють сукупність не перешкоджає для застосування ст. 45 КК, лише за умови, що вони не складають реальної сукупності.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження та змісту ухвали ОСОБА_8 обвинувачувався, що суд першої інстанції і встановив, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у вчиненні двох злочинів.

При ідеальній сукупності винною особою однією дією вчиняються два або більше злочинів, при цьому дії винного можуть тривати певний час.

Натомість, реальна сукупність злочинів має місце у тому разі, коли особа вчиненими у різний час (окремими) діяннями скоює два або більше злочинів, які мають різні склади і кваліфікуються окремо.

Реальна сукупність має місце і в ситуації більш тісного взаємозв`язку злочинів -складових реальної сукупності, а саме, коли один злочин є умовою для вчинення іншого.

Суд апеляційної інстанції вважає, що діяння ОСОБА_8 , які йому ставляться у вину, а саме підроблення офіційного документа та використання завідомо підробленого документа, не утворюють ідеальної сукупності злочинів, оскільки, хоча вони є і пов`язаними між собою, не вчиняються однією і тією ж дією обвинуваченого, здійснені окремими самостійними діями, мають розрив у часі.

Оскільки сукупність злочинів, за обставин встановлених судом першої інстанції, є реальною, звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_8 на підставі ст. 45 КК України є безпідставним.

Суд апеляційної інстанції визнає вищенаведені порушення істотними.

Відповідно ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Оскільки наведених вище вимог не було дотримано, а в перелік підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст. 415 КПК України, не входять істотні порушення кримінального процесуального закону, передбачені ст. ст. 7, 370 КПК України, які в даному випадку були допущені судом першої інстанції, тому суд апеляційної інстанції вважає, що, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог ст. 20 КПК України, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Васильєв проти України» (заява № 11370/02) від 21 червня 2007 року «повноваження судів вищої інстанції переглядати справи повинне використовуватись для виправлення судових помилок та неправильності у здійсненні правосуддя, а не для проведення нового розгляду справи.

При цьому, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та призначення покарання. А тому, при новому розгляді місцевому суду належить з`ясувати всі обставини, які мають значення для кримінального провадження, у порядку визначеному кримінальним процесуальним законом.

При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно розглянути кримінальне провадження з суворим дотриманням норм КПК України та ухвалити законне, обґрунтоване, вмотивоване та справедливе рішення.

При новому розгляді суду першої інстанції здійснити судове провадження згідно з вимогами розділу 4 КПК України в іншому складі суду.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 10 березня 2020 року по кримінальному провадженні № 0000270 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5