ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/883/20 Справа № 216/3135/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_8 (приймає участь в

режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2020 року щодо
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не містить жодного підтвердження та обгрунтування наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, крім того сторона обвинувачення в ході судового засідання також не привела жодного підтвердження наявності таких ризиків.
Вказує на те, що обгрунтування ризиків, на які посилається слідчий суддя у своїй ухвалі, не відповідає фактичним обставинам провадження, оскільки судовий розгляд щодо клопотання слідчого також містить відомості про те, що особа раніше не судима, має матір пенсійного віку, яка страждає на хронічні хвороби, проживає із дружиною та дітьми, має позитивні характеристики.
Крім того, підозрюваний після спливу строку затримання самостійно прийшов до суду, що спростовує ризики, на які посилається сторона обвинувачення та слідчий суддя.
Зазначає, що дії ОСОБА_8 невірно кваліфіковано за ч.2 ст.189 КК України, оскільки органом досудового розслідування встановлено те, що рідний брат потерпілого ОСОБА_9 повинен був згідно розписки грошові кошти ОСОБА_10 , про що він зазначав в протоколах допиту в якості потерпілого. Слідчим в ході проведення обшуків вилучений оригінал розписки укладений між рідним братом потерпілого та самим ОСОБА_10 . Кожний із них окремо не заперечували вказаний факт цивільно-правових зобов`язань, а тому дії підозрюваного необхідно було кваліфікувати за ст.355 КК України.
Таким чином, невірна кваліфікація дій підозрюваного свідчить про необгрунтовану підозру.
Посилається на те, що в ході розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу було допитано потерпілого ОСОБА_9 , який зазначав, що йому не відомо хто підпалював йому двері та клав вінки, він не може зазначити, що це був саме ОСОБА_8 . Вказував на те, що, він двічі зустрічався з підозрюваним, спілкувався з ним, при цьому ОСОБА_8 йому не погрожував та тілесних ушкоджень не спричиняв.
Інші дії щодо погроз можливого спричинення тілесних ушкоджень нічим не підтверджуються, окрім первинних пояснень потерпілого.
Докази, зазначені в підозрі, не доводять суті пред`явленої підозри та можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2020 року було задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 серпня 2020 року включно, без визначення розміру застави.
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що зібрані стороною обвинувачення докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, який є тяжким, існують ризики переховування ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, також враховано дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, а тому дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим ризикам та виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги захисника підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Так, з наданих матеріалів вбачається, що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.
Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Як вбачається з наданих до клопотання матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні, зокрема: - протоколом допиту та додаткового допиту потерпілого ОСОБА_9 ; - протоколами допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 ; - протоколами огляду мобільних телефонів; - протоколом огляду предмету від 15.05.2020 року; - протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; - протоколами обшуків, а також іншими матеріалами клопотання у їх сукупності.
Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_8 правопорушення є доведеною.
При цьому колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.
Посилання захисника на те, що дії ОСОБА_8 не правильно кваліфіковані органом досудового розслідування не може бути взято до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, слідчим суддею правильно встановлена наявність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення із погрозою насильства, не працює, при цьому потерпілий підтримав подане клопотання.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні слідчого та встановлені в ухвалі слідчого судді.
Посилання захисника на те, що потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначав про те, що підозрюваний йому не погрожував та тілесних ушкоджень не спричиняв, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки потерпілим ОСОБА_9 в судовому засіданні було підтримано клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_8 .
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше не судимий, не працює, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, та обґрунтовано дійшов висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним, з чим погоджується колегія суддів.
Суд апеляційної інстанції за результатами апеляційного розгляду вважає, що слідчим суддею правильно встановлено, що інший, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України і тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

Згідно із рішенням ЄСПЛ Осипенко проти України, тяжкість обвинувачення та необхідність забезпечення виконання процесуальних рішень могло виправдовувати взяття заявника під варту.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Згідно із ч.2 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.
Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_8 , в порядку ст.208 КПК України, був затриманий 16.06.2020 року о 13.25 годин, тобто строк тримання під вартою підозрюваного з урахуванням строку затримання закінчується 14.08.2020 року, однак слідчий суддя, в порушення вимог кримінального процесуального закону, перевищив цей строк, зазначивши строк тримання під вартою останнього до 17.08.2020 року включно, що є підставою для скасування судового рішення.
За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання ст. слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 14 серпня 2020 року.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2020 року задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 червня 2020 року щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання ст. слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вигляді тримання під вартою до 14 серпня 2020 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді :

_____________ _________ _________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4