Справа № 495/8870/19
Номер провадження 1-кп/495/74/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області
у складі - головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Білгород-Дністровського місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський заяву про самовідвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №495/8870/19 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України, суд, -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.
Згідно Протоколу автоматизованого розподілу вказаного кримінального провадження між суддями від 30.01.2020 року до складу колегії суддів було залучено суддю ОСОБА_6 .
20 травня 2020 року суддя ОСОБА_6 заявила собі самовідвід з огляду на те, що нею, як слідчим суддею розглядалось клопотання про накладення арешту на майно та клопотання про проведення експертизи відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню, що унеможливлює розгляд кримінального провадження даним суддею.
Дослідивши заяву судді ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.
Згідно з ч.1 ст.75 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Під час розгляду справи суд має бути безстороннім і незалежним, не повинен виявляти будь-яку упередженість та особливі переконання, чітко дотримуватися вимог закону. Але, у зв`язку із вказаними обставинами, сторони по справі можуть поставити під сумнів законність дій судді і неупередженість суду.
Неупередженість є необхідною умовою виконанням суддею своїх обов`язків.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко і Мартенко проти України», «Фельдман проти України») вимога «безсторонності» характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у з`ясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін. Тобто, наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.
Жодний факт, яким створюється навіть підозра у втручанні у процес правосуддя, не повинен мати місця.
Сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та неупередженості суддів у розгляді даної справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі і сумніву щодо реалізації права на справедливий судовий розгляд.
Другим показником Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006 року, 27.07.2006 року №2006/23 визначено, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів. Суддя по можливості обмежує себе у здійсненні дій, що можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та виносити рішення у справах. Перед розглядом справи (про який відомо, що він відбудеться, або це тільки передбачається) суддя утримується від будь-яких коментарів, що могли б з огляду на розумну оцінку ситуації якимось чином вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема, у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України, суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.
Застережень чи виключень щодо періоду чи форми участі у кримінальному провадженні щодо судді, який виключається від участі у новому провадженні, вказана норма закону не містить.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Судом встановлено, що суддя ОСОБА_6 дійсно розглядала клопотання про накладення арешту на майно та клопотання про проведення експертизи відносно ОСОБА_4 , на стадії досудового розслідування як слідчий суддя, а отже відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України її заява є обґрунтованою, тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення, задля запобігання тенденції існування сумнівів щодо необ`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_6 , з урахуванням наявності таких сумнівів у учасників кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 75, 76, 80-82, 369-372 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву про самовідвід судді ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №495/8870/19 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України задовольнити.
Відвести суддю ОСОБА_6 від розгляду кримінального провадження №495/8870/19 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.
Передати матеріали кримінального провадження №495/8870/19 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 115, ч.2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду для подальшого розподілу у порядку встановленому ст. 35 КПК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1