Справа № 523/4874/20
Провадження №1-кп/523/1024/20
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

22.05.2020 року

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ________ ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ________ ОСОБА_2 ,

прокурора ________ ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт в матеріалах кримінального провадження № 0000444 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ананьїв, Ананьївського району, Одеської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, працюючої в Амбулаторії сімейної медицини, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

по звинуваченню у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В ході судового розгляду було встановлено, що на початку квітня 2019 року ОСОБА_5 , в денний час доби, більш точного часу в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , та виконуючи обов`язки хатньої робітниці у інваліда 1-ї групи ОСОБА_6 , у спальній кімнаті останньої, побачила золоту прикрасу, а саме золотий перстень вагою 2,5 грами, вартістю 3000 гривень, який знаходився в баночці чорного кольору, що належав ОСОБА_6 .
В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації якого, вона скористалась тим, що ОСОБА_6 є інвалідом і самостійно не може пересуватись, а її батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був відсутній за місцем свого проживання, упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала вище вказаний золотий перстень ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_5 залишила місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Таким чином, неправомірними діями ОСОБА_5 , була завдана матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_6 на суму 3000 гривень.
Крім того, 12.01.2020 року, в денний час доби, більш точного часу в ході досудового слідства встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , та виконуючи обов`язки хатньої робітниці у інваліда 1-ї групи ОСОБА_6 , прибираючи у кімнаті побачила на полиці золоті сережки у формі ромбу із платиновою вставкою посередині (у вигляді лаврового листка), вагою 7 (сім) грамів, вартістю 10000 гривень, що належали останній.
В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою реалізації якого, вона скористалась тим, що ОСОБА_6 є інвалідом і самостійно не може пересуватись, а її батько ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , був відсутній за місцем свого проживання, упевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно викрала вище вказані золоті сережки ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_5 залишила місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд.
Таким чином, неправомірними діями ОСОБА_5 була завдана матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_6 на суму 10000 гривень.
Обвинувачена ОСОБА_5 винуватість у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України визнала повністю, та пояснила суду, що вона прибирала у квартирі потерпілої, яка є інвалідом. В перший раз вона викрала каблучку, вдруге сережку. В скоєному щиро розкаюється. Пояснила, що злочини скоїла у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, а також додала, що вже повністю відшкодувала завдану нею шкоду.

Отримавши пояснення обвинуваченої ОСОБА_5 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії ОСОБА_5 , суд кваліфікує, за ч. 1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка); за ч. 2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно вимог п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Частиною другою ст. 65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , передбачені ст. 66 КК України є: активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, повне визнання винуватості, часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , передбаченої ст. 67 КК України, вчинення злочину, щодо особи з інвалідністю, яка перебуває в безпорадному стані.
Суд, відповідно до ст. 368 КПК України, вирішив усі питання при ухваленні вироку.

Відповідно до ст. 370 ч. 1 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд звершував правосуддя очевидно для загалу, згідно з нормами Кримінального Кодексу України, об`єктивно і неупереджено, незалежно та керуючись верховенством права, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з додержанням і врахуванням Загальної Декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішень Європейського суду з прав людини, вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України.

Судом вирок ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

З врахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року зі змінами, внесеними згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року, те, що ОСОБА_5 , скоїла злочині передбачені ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; обставини вчиненого злочину, характер і розмір завданих збитків, суспільну небезпеку скоєного злочину, обставини справи та наслідки.

Так, суд враховує всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченої, те що вона раніше не судима, крім того повністю відшкодувала завдану матеріальну шкоду, про що свідчить розписка потерпілої ОСОБА_6 .

До набрання вироком законної сили, обрати відносно ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільні позови у провадженні заявлені не були.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку, встановленому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2 КК України та призначити наступне покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік;

- за ч. 2 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_5 виконувати покладені на нього обов`язки, а саме:

- за ч. 1 п. 1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції);

- за ч. 1 п. 2 повідомляти уповноважений орган з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції) про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- за ч. 2 п. 2 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації (кримінально-виконавчої інспекції).
Речові докази, - зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000444.
До набрання вироком законної сили обрати відносно засудженого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Строк оскарження вироку 30 (тридцяти) діб до апеляційного суду Одеської області з дня його проголошення усіма учасниками судового розгляду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1