В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2020 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000285, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.04.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, раніше судимого, останній раз 29.03.2017 Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області за ч.1 ст.125 КК України, закрито кримінальне провадження у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

17.04.2017 року о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи у коридорі багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , а саме поруч із квартирою АДРЕСА_3 , постукав у двері вищевказаної квартири, після чого йому відчинив ОСОБА_6 , який там постійно проживає. В подальшому, ОСОБА_3 діючи умисно, на грунті тривалих неприязних сусідських відносин, усвідомлюючи явну протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, раптово наніс ОСОБА_6 три удари кулаками правої та лівої руки в область обличчя, після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення. Згідно з висновком експерта №78/47 від 04.08.2017 у ОСОБА_6 згідно медичних документів мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку та забиття м`яких тканин скроневих та тім`яної ділянки голови. Дана травма голови спричинена діями тупих твердих предметів (предмету) не виключно в час і при обставинах на які вказує потерпілий та належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто понад 6 але не більше 21 доби.
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи №35-к від 25.06.2019 у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, гематоми в скроневих та в тім`яній ділянці голови. Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (понад 6-ти днів, але не більше 21-го дня). По давності тілесні ушкодження у ОСОБА_8 могли бути спричинені в строк, вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи 17.04.2017 року.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).
Ст.2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Аналізуючи ч.2 ст.9 КПК України випливає наступне - прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, відповідно до ч.ч.1,2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).
Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створюючи необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд дослідив, проаналізував всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, у відповідності критерію доведення ними обставин, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні, поза розумним сумнівом, що відповідає положенням ч.2 ст.17 КПК України.
Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав повністю, суду пояснив, що 17.04.2017 року приблизно о 16.00 год. він знаходився і дома за адресою АДРЕСА_1 , у даному будинку у квартирі АДРЕСА_3 проживає потерпілий ОСОБА_6 . В цей день почув від сусідки, яка проживає через стіну, що сусід знизу ОСОБА_6 палкою зриває їх випрану білизну, яка висіла на дворі та сохла. Подібні випадки повторювалися неодноразово, на зауваження і намагання врегулювати не повторення подібних ситуацій сусід не реагував. Почувши про цей повторний випадок, не витримавши неодноразові знущання, пішов до квартири потерпілого, постукавши у двері, вийшов ОСОБА_6 , з яким він почав розмовляти, потерпілий виразився на адресу обвинуваченого нецензурною лайкою, що його і образило та відбувся фізичний конфлікт в зв`язку із чим обвинувачений декілька разів кулаком правої руки вдарив по обличчю потерпілого. Далі вибігла дружина потерпілого, прибігла і дружина обвинуваченого, та сусідки яка проживає поруч із потерпілим, стали між потерпілим та обвинуваченим в зв`язку із чим конфлікт припинився. На додаткові запитання прокурора повідомив, що коли відбувався конфлікт, як потерпілий та і обвинувачений махали руками, що не виключає і нанесення інших ударів руками по обличчю потерпілого. Особисто сам обвинувачений не отримав будь яких тілесних ушкоджень, до лікарні не звертався. З тілесними ушкодженнями які висвітлені в судово медичній експертизі погоджується. Цивільний позов обвинувачений визнає частково із заявленої суми позивачем 30000 (тридцять тисяч) гривень, лише завдану моральну шкоду на суму 4000 (чотири тисячі) гривень. Погоджується із тим що, потерпілий отримав тілесні ушкодження через протиправні дії самого обвинуваченого. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому ним правопорушенні, зазначив що такі б події не відбулися якби потерпілий його не спровокував, просив у судовому засіданні в потерпілого ОСОБА_6 вибачення. Також просив суворо не карати та застосувати міру покарання не пов`язану із позбавленням волі, тому що у нього на утриманні знаходиться неповнолітня дочка.
Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнавав свою вину, його винуватість у інкримінованому кримінальному правопорушенні (злочині) доводиться та підтверджується сукупністю, належних, допустимих та достатніх доказів, перевірених, досліджених, проаналізованих та оцінених судом.
Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.125 КК України доводиться наступними доказами:
- допитом потерпілого ОСОБА_6 , який суду пояснив, що сусідка, яка проживає поверхом вище, тобто дружина обвинуваченого неодноразово вивішувала сушити білизну, що в даному випадку заважає потерпілому, тому що закриває світло на балкон. По даному питанню потерпілий неодноразово звертався з даним проханнями до сусідів, однак вони або не реагували або постійно висловлювалися на дані зауваження нецензурними висловами, або пропонували придбати йому окремий будинок, аби йому не заважати. Що ж стосується зривання білизни, та потерпілий наголосив що ніякої білизни він не зривав. Повідомив, що дійсно бачив яка сусідка повісила сохнути мокру тюль, а вона будучи мокрою і маючи вагу сама по собі впала, він її не зачіпав. В момент, коли сусідка виходила з дому, прибіг обвинувачений ударом ноги відчинив двері квартири потерпілого, і кулаком правої руки, в якій на думку потерпілого був якийсь предмет, (що за предмет потерпілий сказати не може тому що не бачив, але враховуючи отримані тілесні ушкодження, вважає, що був сторонній предмет) наніс удар в ліву скроню обличчя. Далі тією ж рукою вдарив в тім`яну частину голови та лівою рукою ще раз втретє вдарив теж по голові. В цей момент в конфлікт вмішалися жінки, та обвинувачений пішов собі із місця пригоди. На другий день, потерпілий пішов до лікарні, де отримав певні ліки, і почав лікуватися, а через кілька днів йому стало погано він втратив свідомість та 24.04.2017 р. потрапив до лікарні де почав проходити курс лікування. Заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 30000 (тридцять тисяч) грн., підтримує в повному обсязі з обґрунтувань та підстав описаних у позові, враховуючи затрачені кошти на лікування позичав прирівнює ці витрати до моральної шкоди. Будь які інші обґрунтування моральної шкоди, яка йому була завдана відповідачем, в судовому засіданні конкретизувати відмовився. З приводу міри покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду.
- допитом свідка ОСОБА_9 , яка суду повідомила, що 17.04.2017 року о 16.00 год. виходила із своєї квартири разом із дочкою, та побачила як ОСОБА_10 пройшов до тамбуру кварти і сильно постукав рукою в двері ОСОБА_6 . Останні відчинив двері та стоячи у дверному пройомі почав голосно сваритися із ОСОБА_3 . В момент сварки бачила як ОСОБА_3 кулаком правої руки ударив по обличчю ОСОБА_6 один раз, та налякавшись тим, що буде бійка повернулася до чоловіків спиною та вийшла із тамбуру. Скільки ще наносив ударів ОСОБА_3 її сусіду ОСОБА_6 та чи взагалі наносив не бачила. За хвилин дві сварка закінчилася та ОСОБА_3 пішов до себе мабуть додому, а ОСОБА_6 зачинив двері. З приводу чого відбувся конфлікт, свідок на той момент зрозуміти не могла, лише пізніше дізналася від сусідів причину сварки.
- протоколом заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.04.2017 року з яким звернувся ОСОБА_6 до Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, де в змісті заяви зазначено, що 17.04.2017 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_10 знаходячись в квартирі ОСОБА_6 умисно наніс останньому тілесні ушкодження (а.с.76).
- висновком експерта №47 від 12.05.2017 року у підсумках якої вказано, що у ОСОБА_6 об`єктивних ознак ушкоджень на тілі, в тому числі в ділянці голови, не виявлено (а.с.79).
- висновком експерта №78/47 від 04.08.2017 року у підсумках якого вказано, що у ОСОБА_6 згідно медичних документів мала місце закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку та забиття м`яких тканин скроневих та тім`яної ділянки голови. Ця травма голови спричинена діями тупих твердих предметів (предмету), не виключно в час і при обставинах на які вказує потерпілий та належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто понад 6, але не більше 21 доби. Дані підсумки доповнюють 1-й п. підсумків до Висновку експерта №47 на ім`я ОСОБА_6 від 24.04-12.05.2017 р. про наявність у нього тілесних ушкоджень, оскільки вони були зроблені без урахування додатково наданих медичних даних. (а.с.81-82).
- висновком експерта №7-78/47 (2017р) від 23.01.2019 року у підсумках якого вказано, що на підставі додаткової судово-медичної експертизи за матеріалами кримінального провадження №0000285 за фактом нанесення тілесних ушкоджень гр.. ОСОБА_6 , 1948 р.н. включаючи висновок експерта № 78/47 на його ім`я від 01-04.08.2017 р. та згідно протоколів слідчих експериментів потерпілого та свідка ОСОБА_9 від 07.12.2018 р. судмедексперт ОСОБА_11 прийшов до таких висновків: враховуючи характер та локалізацію усіх виявлених ушкоджень на тілі ОСОБА_6 згідно медичних документів, які дають підставі припустити, що зазначена у нього закрита черепно-мозкова травма, виникла від триразової дії тупих твердих предметів в область голови, якими могли бути кулаки та невиключно при обставинах на які вказує потерпілий та свідок ОСОБА_9 під час проведення з ними слідчого експерименту від 07.12.2018 р. (а.с.102).
- висновком експертів №35-к від 25.06.2019 року в підсумках якого, зазначено наступний зміст, а саме: на підставі вивчення матеріалів кримінального провадження № 0000285 від 22.04.2017 р. Головне управління Національної поліції у Вінницькій області Жмеринський відділ поліції «розпочате за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 кваліфікація ч.1 ст.125 КК України», що включають «Висновок експерта №47 від 24.04-12.05.17 р., «Висновок експерта» № 78/47 від 01.08-04.08.17 р., «Висновок експерта» №7-78/47 (2017р.) від 17.01.-23.11.19 р. Жмеринського районного відділення судово-медичної судової експертизи, вивчивши «медичну картку амбулаторного хворого» № 18277 Жмеринської центральної районної лікарні на ім`я ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також обстеживши його, судово-медична експертна комісія приходить до таких підсумків: 1) Згідно наданим медичним документам, у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, гематоми в скроневих та тім`яних ділянках голови. При обстежені 23.05.19 судово-медичною експертною комісією у ОСОБА_6 будь-яких тілесних ушкоджень та слідів їх на тілі, зокрема, в скроневих ділянках голови та в тім`яній ділянці не виявлено. 2). Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 , зазначені в п.1, належать до Легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (понад 6-ти днів, але не більше 21-го дня «п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р.), виникли від дії тупого твердого предмету (предметів). По давності тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли бути спричинені у строк, вказаний у постанові про призначення судово-медичної експертизи, 17.04.17 р. 3). Вирішення питання щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 виходить за межі компетенції судово-медичного експерта. Як свідчать «Виписки з історії хвороби» № 1396 та «Виписки з історії хвороби» № 662 Жмеринської ЦРЛ, ОСОБА_6 01.02. по 09.02.18 р. та 23.01. по 01.02.18 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні з діагнозом «Гостре порушення мозкового кровообігу в басейні лівої спино-мозкової артерії. IXC. Атеросклеротичний кардіосклероз. Гіпертонічна хвороба ІІІ ст…». Ці захворювання являються самостійними захворюваннями серцево-судинної системи і в причинному зв`язку з тілесними ушкодженнями, зазначеними в п.1, не знаходяться. (а.с.105-108).
- відомостями які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту, та диску відеозапису (а.с.92) слідчого експерименту ( додаток і фототаблиця а.с. 93-94) за участю потерпілого ОСОБА_6 від 07.12.2018 року, в якому останній показав, як відбувався конфлікт з обвинуваченим ОСОБА_3 , механізм нанесення ним ударів йому по обличчю, та як обвинувачений пройшов до тамбору квартири АДРЕСА_4 де відбувся конфлікт. (а.с.89-91);
- відомостями які містяться в протоколі проведення слідчого експерименту, та диску відеозапису (а.с.98) слідчого експерименту (додаток і фототаблиця а.с.99-100) за участю свідка ОСОБА_12 від 07.12.2018 року, в якому остання показала, як та де відбувався конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_6 , механізм та локалізацію нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. (а.с.95-97);
Зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, в силу вимог ч.6 ст.22 КПК України, суд дослідив докази, надані стороною обвинувачення, оскільки сторона захисту доказів суду не подавала.
При цьому, сторони кримінального провадження не заперечували щодо закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами.
Під час судового засідання, сторони клопотань щодо визнання доказів неналежними або недопустимими не заявляли, а тому суд за наслідком їх дослідження, вважає докази такими, що відповідають вимогам глави 4 параграфу 1 КПК України щодо їх належності та допустимості.
Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_13 своїми діями наніс легкі тілесні ушкодження ОСОБА_6 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я останньої, а тому кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні обвинуваченому виду та міри покарання, суд приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим злочину, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, має незняту та непогашену судимість, на його утриманні перебуває неповнолітня донька.
Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_13 є щире каяття.
Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є рецидив злочинів.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України (абз.17), ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, складеної Жмеринським МРВ філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 від 16.12.2019 року вбачається, що ОСОБА_3 раніше судимий, за місцем відомого проживання характеризується з негативної сторони, конфліктує з сусідами, від членів сім`ї надходили скарги про прояви насилля в і сім`ї з його сторони. Обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, не перебуває. Згідно висновку органу пробації про можливість виправлення без обмеження або позбавлення вона на певний строк зазначено, що виправлення ОСОБА_3 без обмеження або позбавлення волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб.). На думку органу пробації, застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. (а.п. 66 - 69).
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст.69,69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості злочину, вчиненого обвинуваченим, особи обвинуваченого, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на думку прокурора, висловлену у судових дебатах, думку потерпілого який з приводу міри покарання покладався на розсуд суду, думку захисника, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.125 КК України.
Призначаючи обвинуваченому зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для його виправлення і перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.
Потерпілим по справі, цивільним позивачем ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про стягнення на його користь моральної (немайнової) шкоди з обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України в розмірі 30 000 (тридцяти тисяч) гривень. Зазначені позовні вимоги цивільний позивач ОСОБА_6 обґрунтував тим, що в наслідок отриманих тілесних ушкоджень, а саме побиття його відповідачем, він проходив лікування в умовах стаціонару, витерплював болісні лікувальні та діагностичні процедури, отримував неприємне медикаментозне лікування. В продовж всього періоду лікування почувався незручно, дискомфортно, з необхідністю пристосуватися до негативних умов існування. В період стаціонарного лікування потребував зовнішньої допомоги, з приводу чого почувався як джерело клопоту та обмежень для своїх рідних. Дотепер продовжуються проблеми зі здоров`ям у вигляді періодичних головних болів, підвищений тиск, біль в серці, дзвін у вухах, загальне погіршення здоров`я. Тому завдану йому моральну шкоду оцінює в суму 30000 грн.
Обвинувачений, цивільний відповідач ОСОБА_3 заявлений цивільним позивачем цивільний позов визнав частково, а саме: в частині стягнення коштів на відшкодування (не матеріальної) моральної шкоди, погодився на стягнення 4000 (чотири тисячі) гривень.
Встановленим обставинам відповідають правовідносини, що регулюються нормами Цивільного Кодексу України про відшкодування шкоди (глава 82).
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у ст.ст.12 і 13 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.ст.76, 77, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані судом загальновідомими, не потрубають доказування.
За ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків, та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової шкоди).
Відповідачем не доведено у судовому засіданні відсутності його вини у заподіянні моральної шкоди позивачу.
При вирішенні питання відшкодування моральної шкоди завданої цивільним відповідачем цивільному позивачу, суд також не бере до уваги посилання цивільного позивача щодо виклику переживань його рідних за його стан здоров`я, внаслідок заподіяної йому відповідачем шкоди. Суд приходить до висновку, що переживання близьких та рідних осіб за стан здоров`я позивача ніяким чином не впливає на психічний та моральних стан самого потерпілого
При визначені розміру компенсації за завдану моральну шкоду, суд враховує обставини її завдання, ступінь вини відповідача у її завданні, його відношення до вчиненого та розуміння негативних наслідків для потерпілого, характер моральних страждань позивача, термін впродовж якого така шкода спричинялась.
Згідно ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
У постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року N4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з наступними змінами та доповненнями розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань яких зазнав позивач, зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, але при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Таким чином, визначаючи розмір моральної шкоди, завданої цивільному позивачу ОСОБА_6 , виходячи із засад розумності та справедливості, суд враховує обставини справи, кримінальний характер правопорушення вчинений відповідачем, глибину тривалості душевних страждань цивільного позивача, наявність і тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, ступень вини цивільного відповідача, який своїми протиправними діями завдав йому моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості й справедливості, вважає, що моральна шкода, завдана цивільному позивачу, підлягає частковому відшкодуванню в розмірі 6000 (шести тисяч) грн.
Речових доказів та процесуальних витрат у провадженні немає.
Підстав для обрання запобіжного заходу немає.
Керуючись ст.ст.12, 13, 61, 76, 77, 81, ЦПК України, 15,16,1167 ЦК України, 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вінниця, проживаючого у АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця, АДРЕСА_5 , 6000 (шість тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Згідно зі ст..ст.376,392, 393, 395, 532 КПК України вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Жмеринського
міськрайонного суду ОСОБА_1