Справа № 455/1364/19
УХВАЛА

про доручення провести експертизу

05 грудня 2019 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000479 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він 11 липня 2019 року о 17 год., перебуваючи на подвір`ї за місцем свого проживання поблизу свого житлового будинку по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, умисно наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаком, ногами та дерев`яною палицею в голову, тулуб та кінцівки, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді саден, синців та множинних компактних саден, які відносяться до легкого тілесного ушкодження та переломом кісток носа, поперековий перелом тіла грудини в 3-4 міжребер`ї, крововилив в ділянці перелому, переломи 5-8 ребер справа по передньо-пахвинній лінії з крововиливами довкола них, переломи 3-7 ребер зліва без крововиливів, крововилив у товстий відділ попереково-ободового відділів кишківника, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодження, а внаслідок ускладенення виниклою гострою зовнішньою та внутрішньою кровотечею та геморрарогічно-травматичним шоком у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_6 , тобто у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, а саме, у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 121 КК України.

Під час судового розгляду захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заявила клопотання про призначення додаткової стаціонарної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи, посилаючись на те, що під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_3 , крім робіт по ремонту будинку, сам, будучи хворою людиною, оскільки страждав алкоголізмом, та маючи зрушену нервову систему, здійснював догляд за особою, яка мала фізичні вади та мала складний і вередливий характер, тобто йому була доручена надзвичайно складана робота, яка в силу його стану здоров`я була йому непосильною, крім цього образлива поведінка самого потерпілого могла спровокувати ОСОБА_3 на вчинення таких дій, а тому, є ймовірність того, що ОСОБА_3 міг перебувати в стані фізіологічного афекту.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про задоволення вказаного клопотання з таких підстав.

Згідно ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до п. 3) ч. 2 ст. 242 цього Кодексу слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи, зокрема, щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.
Із висновку стаціонарної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи від 28 серпня 2019 року вбачається, що під час інкримінованих йому дій ОСОБА_3 хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

На момент інкримінованих йому дій у стані фізіологічного афекту не перебував. Не перебував він також і в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на свідомість та діяльність (а. с. 99-103).

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_8 показали, що ОСОБА_3 приблизно 9 місяців доглядав за ОСОБА_6 , який пересувався тільки на інвалідному візку, і протягом цього часу ОСОБА_3 давав йому їсти, мив його, перевдягав памперси, які той рвав і випорожнявся під себе. ОСОБА_6 вночі часто кричав, висловлювався нецензурно, провокував його ОСОБА_3 . Також із їх показань відомо, що ОСОБА_3 часто нервувався на ОСОБА_6 , а коли 11 липня 2019 року, приблизно о 17 год., коли, перебуваючи на подвір`ї у візку, ОСОБА_6 самовільно розшпелив ремінь і впав на землю, а потім категорично не давав можливості ОСОБА_3 посадити його у візок, то той став агресивним і почав наносити ОСОБА_6 побої.

Із висновку зазначеної експертизи відомо, що за даними експериментально- психологічного дослідження ОСОБА_3 в поведінці легковажний, легко афектується, дратується. В самооцінці послаблений емоційно-вольвий контроль, схильність до поверхневих, бездумних, імпульсивних дій, зміни в особистості по алкогольному типу. І далі висновок, що сама фабула досліджуваної ситуації не відповідає клінічній виникнення та перебігу стану фізіологічного афекту чи іншого емоційного стану, який міг би суттєво вплинути на свідомість та діяльність людини. Такі стани виникають у обвинувачених безпосередньо у відповідь на агресивні чи образливі дії зі сторони потерпілих, чого у досліджуваній ситуації не спостерігається.

Отже, основною підставою для такого висновку є події 11 липня 2019 року. Однак, у зазначеному висновку експертизи не відображено чи така негативна тривала поведінка ОСОБА_6 та умови, у яких ОСОБА_3 здійснював за ним догляд, а також його емоційно-вольовий стан могли вплинути на психічний стан обвинуваченого та чи не могли викликати у нього фізіологічний стан афекту чи інший емоційний стан.

Тому суд дійшов висновку про необхідність призначення додаткової стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, оскільки такий висновок має істотне значення для з`ясування всіх обставин кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 242, 369-372 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Призначити у справі про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, додаткову стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричної експертизу.

Перед експертами поставити наступні запитання:

1.Якою мірою встановлені дії ОСОБА_6 могли вплинути на психічний стан ОСОБА_3 і якою мірою вони стали причиною його наступної поведінки?

2. Чи могла поведінка ОСОБА_6 , яка хоча й не полягала у тяжкій образі, викликати у ОСОБА_3 стан фізіологічного афекту?

3. Якщо так, то чи був ефективний стан ОСОБА_3 помітним для оточуючих?

4. Чи перебував ОСОБА_3 підчас вчинення інкримінованих йому дій в іншому емоційному стані?
Проведення експертизи доручити експертам судового відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

У розпорядження експертів надати матеріали кримінального провадження № 0000479 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Направити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 4 лютого 2020 року у судове відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» для проведення додаткової комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Судовий розгляд справи відкласти до закінчення проведення додаткової комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в частині направлення обвинуваченого до медичного закладу може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який постановив ухвалу, протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 09.12.2019 о 10 год.

Суддя