Справа № 520/2050/19
Провадження № 1-кп/947/476/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,

представників потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000405 від 17.02.2017 рокувідносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бакша Савранського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм в Регіональній торгівельній палаті, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.02.2017, приблизно о 18 годині 40 хвилин, ОСОБА_9 керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним автомобілем марки «Opel Astra» р/н НОМЕР_1 , при достатній видимості, в умовах сухої проїзної частини, по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини, здійснював рух по вул. Ак. Вільямса в напрямку вул. Ільфа і Петрова в місті Одеса в крайній лівій полосі.
Навпроти будинку №75 по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі, ОСОБА_9 запинив транспортний засіб на регульованому пішохідному переході для здійснення повороту наліво та проїзду в між квартальний проїзд.
В цей же час, в зустрічному напрямку ОСОБА_9 , в крайній правій полосі їхав водій велосипеда «Cannondale» ОСОБА_5 . При об`єктивній можливості бачити дорожню обстановку ОСОБА_9 перед початком зміни напрямку руху - повороту наліво та проїзду в між квартальний проїзд, не впевнився в безпеці маневру, чим створив небезпеку, а саме не надав дорогу водію велосипеда ОСОБА_5 , який здійснював рух у зустрічному напрямку, та маючи технічну можливість уникнути події, допустив порушення вимог пунктів 1.5, підпункт «б» п. 2.3, п. 10.1, п. 10.2, п. 10.4 частина 2 «Правил дорожнього руху» України (Постанова Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:
п. 1.5 дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров'ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
«б») бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
п. 10.2 виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.
п. 10.4 частина 2 - водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот.
Внаслідок своїх дій, ОСОБА_9 16.02.2017, приблизно о 18 годині 40 хвилин здійснюючи поворот наліво для проїзду в між квартальний проїзд, допустив зіткнення з велосипедом «Cannondale», який рухався в крайній правій полосі в зустрічному напрямку відносно автомобіля «Opel Astra». В результаті зіткнення водій велосипеда «Cannondale» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому правої ключиці, садна 2,3-го пальців лівої кисті, синці правої гомілки та області правого гомілково-ступневого суглоба, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Порушення вимог п.п. 10.1, 10.2, 10.4 частина 2 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_9 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 1 ст. 286 КК України за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання свого захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання захисника про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, оскільки дійсно закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності передбачений ч.1 ст. 286 КК України.

Представник потерпілого ОСОБА_8 вирішення клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, поклав на розсуд суду.

Законний представник потерпілого ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 щодо вирішення заявленого клопотання, підтримали думку свого представника ОСОБА_8 .

Обвинуваченому ОСОБА_9 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 49 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання заявлене його захисником та просив його задовольнити.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти задоволення клопотання, суд вважає, що заявлене клопотання є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно з ч.3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двохсот до п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років. З позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Згідно ч.2 ст. 12 КК України дані злочини відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Відповідно до ст. 49 ч. 1 п. 2 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину минуло три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Так, злочин передбачений ч.1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 вчинено 16.02.2017 року. Обвинувачений ОСОБА_9 вину в інкримінованому йому злочині, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України визнає в повному обсязі, кається у скоєному. З наданих прокурором відомостей, ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності не притягувався. Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_9 не ухилявся від кримінальної відповідальності та не вчиняв будь-якого іншого злочину, що дає суду підстави дійти висновку, що строки давності в період з 16.02.2017 року до часу вирішення клопотання, який складає три роки, не переривалися, у зв`язку з чим ОСОБА_9 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Таким чином, виходячи з системного аналізу норм кримінального та кримінального процесуального законодавства, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження. Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого, ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Разом з цим, судом у повному обсязі перевірено наявність доказів на підтвердження факту вчинення особою інкримінованого злочину та правильність його правової кваліфікації, данні на підтвердження обставин, які свідчать про те, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності та відповідної правової підстави.
Перевіривши законність заявленого клопотання захисника ОСОБА_4 підтриманого обвинуваченим ОСОБА_9 , з огляду на те, що злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , є злочинами невеликої тяжкості, та з моменту вчинення якого минуло три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника про звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_9 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а кримінальне провадження № 0000405 від 17.02.2017 рокувідносно ОСОБА_9 , - закриттю.
Крім того, в ході судового розгляду, цивільний позивач ОСОБА_5 пред`явлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в наслідок кримінального правопорушення в розмірі 130 000 гривень, та моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень.
Відповідно до п. 7 Постанови пленуму ВСУ від 31.03.1989 №3 «Про практик застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
При цьому, у разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, цивільний позов не розглядається, а має бути залишений без розгляду.
Разом з цим, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги потерпілої можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття провадження на підставах, зазначених у п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. З урахуванням того, що провадження щодо ОСОБА_9 закрито з нереабілітуючих підстав, потерпілий має право вирішити питання про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), а тому витрати на залучення експерта в загальній сумі 5742 грн. 80 коп. віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст.128,284,286,288,314,369-372,395КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 підтримане ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження за № 0000405 від 17.02.2017 рокувідносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 286 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000405 від 17.02.2017 рокувідносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрити.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_9 матеріальної шкоди в розмірі 130 000 гривень та моральної шкоди в розмірі 100 000 гривень, залишити без розгляду.
Процесуальні витрати за залучення експертів Одеського НДІ в загальній сумі 5 742 грн. 80 коп. - віднести на рахунок держави.
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1