Справа № 346/3461/19
Провадження № 1-кп/346/208/20
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия справу в кримінальному провадженні № 0000370 від 25.04.2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта середньо-спеціальна, одруженого, не працюючого, українця, громадянина України, депутатом не являється, не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_4 керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 .
Злочин ним вчинено при наступних обставинах:
24 квітня 2019 року о 11 год. 30 хв. год. обвинувачений ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повільно рухався правим узбіччям на ділянці автодороги Н-10 Стрий-Чернівці, що повз села Раківчик Коломийського району у напрямку м. Івано-Франківськ. Дана ділянка дороги для двох напрямків руху, має по дві смуги для руху транспортних засобів в кожному із напрямків, протилежні потоки яких розділені подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки 1.3, а попутні напрямки розділені переривчастою лінією дорожньої розмітки 1.1. Проїзна частина асфальтна, суха, без вибоїн і подряпин. В цей час в попутньому для автомобіля марки Ford Fiesta напрямку, керуючи автомобілем марки Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 по лівій смузі, призначеній для руху транспортних засобів в напрямку до м. Івано-Франківськ, рухався водій ОСОБА_7 . В салоні даного автомобіля ОСОБА_7 перевозив пасажира потерпілого ОСОБА_5 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні.

Водій автомобіля марки Ford Fiesta реєстраційний номер НОМЕР_1 , обинувачений ОСОБА_6 проявив неуважність, під час виїзду на головну дорогу прозної частини Н-10 та здійснення маневру розвороту, не урахував дорожню обстановку та дорожні умови, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не зайнявши крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в його напрямку, почав виїздити на головну дорогу та здійснювати маневр розвороту в протилежному напрямку із правого узбіччя ділянки дороги Н-10 не надавши при цьому дороги попутньому транспортному засобу, унаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутньому напрямку по лівій смузі призначеній для руху транспортних засобів у напрямку до м. Івано-Франківськ. При цьому обвинувачений ОСОБА_6 порушив вимоги Правил дорожнього руху, а саме:

п.1.2 в Україні встановлений правосторонній рух транспортних засобів.

п.2.3 для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п.9.2. водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед початком руху і зупинкою та перед перестроюванням, поворотом або розворотом;

п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п.10.4 перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам.

п.11.2. На дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.

п.11.5. На дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

У результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_4 Правил дорожнього руху мала місце дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля марки Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпілий ОСОБА_5 отримв тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітки з переломом 7-го ребра справа, що супроводжувалось правобічним пневмотораксом, які згідно висновку експерта № 95 від 25.06.2019 р. відноситься до середньої тяжкості тілесного ушкодження, які спричинили тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України при обставинах, зазначених в обвинувальному акті та дав суду показання про те, що дійсно 24 квітня 2019 року о 11 год. 30хв. керуючи автомобілем марки Ford Fiesta, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався правим узбіччям на ділянці автодороги Н-10 Стрий-Чернівці, що повз села Раківчик, Коломийського району. Дана ділянка дороги для двох напрямків руху має по дві смуги для руху транспортних засобів в кожному із напрямків, протилежні потоки яких розділені подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки. В цей час, в попутньому для його автомобіля марки Ford Fiesta напрямку, рухався автомобіль марки Opel Vectra реєстраційний номер НОМЕР_2 по лівій смузі, призначеній для руху транспортних засобів в напрямку до м. Івано-Франківськ в салоні яого знаходився потерпілий ОСОБА_8 .

Однак, він обинувачений ОСОБА_6 проявив неуважність, під час виїзду на головну дорогу прозної частини Н-10 та здійснення маневру розвороту, не урахував дорожню обстановку та дорожні умови, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не зайнявши крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в його напрямку, почав виїзд на головну дорогу та здійснювати маневр розвороту в протилежному напрямку із правого узбіччя ділянки дороги Н-10 не надавши при цьому дороги попутньому транспортному засобу, унаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем марки Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався в попутньому напрямку по лівій смузі призначеній для руху транспортних засобів у напрямку до м. Івано-Франківськ. У результаті вчинених ним порушень мала місце дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пасажир автомобіля марки Opel Vectra, реєстраційний номер НОМЕР_2 , потерпілий ОСОБА_5 , отримав тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати. Цивільний позов визнає повністю.
Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_9 в судове засідання не з"явилися, подали суду заяву, в якій просить дане кримінальне провадження розглядати у їх відсутності.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого та дослідив дані, які характеризують його особу.
З враховуванням викладеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість Куровського у вчиненні інкримінованого йому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Дії Куровського за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_5 , кваліфіковані вірно.
Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також роз`яснення, що містяться п.п. 20, 21 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, але й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, та особу винного.
Тому при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до необережних злочинів, і відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, що на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, його відношення до скоєного, поведінку до і після вчинення злочину, а також думку потерпілого та його представника, які щодо міри покарання обвинуваченому покладаються на розсуд суду.
Також суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що обвинувачений ОСОБА_6 не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не встановлено.
Згідно досудової доповіді Коломийського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації в Івано-Франківській області у обвинуваченого низький ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький ризик небезпеки, який він становить для суспільства. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без ізоляції від суспільства можливий та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.
Враховуючи обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, заяву представника потерпілого, суд прийшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити основне покарання в межах, встановлених в санкції частини 1 статті 286 КК України у виді штрафу.
На думку суду саме таке покарання буде достатнім і необхідним для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження скоєння ним нових злочинів, справедливим у співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди слід задоволити виходячи із наступного.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Згідно до ч.1 ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.ч.1-4 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявністю її вини, крім випадків, встановлених частиною другої цієї статті.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" із змінами та доповненнями, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд враховує характер і обсяг страждань потерпілого, вимушених змін у його житті, що вимагало докладання суттєвих зусиль для його організації, зміни звичного укладу життя родини, що переніс сильний нервовий стрес, страх за своє життя, фізичну біль, тривалий час перебував на лікуванні на що було спрямовані значні кошти сімейного бюджету, що спричиняло значні труднощі, а тому погоджується з тим розміром моральної шкоди, яку визначила потерпіла сторона у виді 10 000 грн., та 5000 грн. матеріальної шкоди, які визнаються і самим обвинуваченим.
З огляду на зазначене суд прийшов до висновку про задоволення позову і стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_5 10 000 грн. завданої моральної шкоди та 5000 грн. матеріальної шкоди.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, а тому суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення у виді арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 26.04.2019 року.

Крім того суд вважає, за необхідне стягнути з обвинуваченого Куровського процесуальні витрати в кримінальному провадженні в розмірі 6 908, 44 грн., пов`язані з проведенням в ході досудового розслідування судових інженерно-транспортних експертиз .
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався і підстав для обрання суд не вбачає.
Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керування транспортними засобами.
Запобіжний захід ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирати.
Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 6 908,44 (шість тисяч дев`ятсот вісім гривень) 44 копійки витрат за проведення судових інженерно-транспортних експертиз.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , жителя АДРЕСА_2 моральну шкоду у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень та матеріальну шкоду у розмірі 5000 (п`ять) тисяч гривень.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 26.04.2019 р. на майно: автомобіль марки "Opel Vectra" синього кольору, номерний знак НОМЕР_2 та автомобіль марки «Ford Fiesta» сірого кольору , номерний знак НОМЕР_1 .

Речові докази автомобіль марки «Ford Fiesta» сірого кольору номерний знак НОМЕР_1 та реєстраційний талон на вказаний транспортний засіб НОМЕР_5 - повернути законному володільцю ОСОБА_4 ; автомобіль марки "Opel Vectra" синього кольору номерний знак НОМЕР_2 та реєстраційний талон на вказаний транспортний засіб НОМЕР_6 - повернути законному володільцю ОСОБА_7 .

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Суддя ОСОБА_1