Справа № 215/7188/19
У Х В А Л А

Іменем України

07 лютого 2020 року слідчий суддя Тернівського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду №1 клопотання слідчого в кримінальному провадженні № 0001905 від 09.12.2019 щодо продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей не має, мешкаючого АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого
за ст.187 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

07.02.2020 року слідчий СВ Тернівського ВП КВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 09.03.2020 р.

В обґрунтування вказує, що 08.12.2019, приблизно о 18.50 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_5 .

В цей же день 08.12.2019, приблизно о 19.00 годині ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вступили між собою у попередню змову з метою скоєння нападу з метою заволодіння майном спільного знайомого ОСОБА_9 , поєднаного з насильством небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, на якого скоєно напад, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на скоєння нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_9 , поєднаного з насиллям небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, на якого скоєно напад, вчиненого за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_5 виконуючи свою роль у скоєнні злочину, 08.12.2019 приблизно о 19.05 годині, зателефонував ОСОБА_9 та запросив прийти до себе в гості у квартиру АДРЕСА_2 , під приводом поспілкуватись, на що останній погодився.

08.12.2019 приблизно о 19.10 годині, потерпілий ОСОБА_9 прийшов до місця мешкання свого знайомого ОСОБА_5 , де в цей час знаходились ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ..

ОСОБА_5 виконуючи свою роль у вчиненні кримінального правопорушення, погрожуючи застосуванням насильства небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, почав вимагати у ОСОБА_9 негайної передачі належних останньому грошових коштів, у сумі 1700 гривень, на що ОСОБА_9 відповів відмовою.

ОСОБА_5 продовжуючи виконувати свою роль у вчиненні кримінального правопорушення наказав потерпілому ОСОБА_9 негайно передати йому належні останньому мобільні телефони, а у разі відмови виконувати його вимогу, повідомив, що до останнього буде застосовано насилля небезпечне для життя та здоров`я.

Після цього потерпілий ОСОБА_9 побоюючись за своє життя та здоров`я, дістав із своїх карманів належні йому мобільні телефони, а саме «Леново К10А40» ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 та «Номі 5001» ІМЕІ-1: НОМЕР_3 , ІМЕІ-2: НОМЕР_4 , які поклав на стіл розташований у кімнаті вищевказаної квартири.

ОСОБА_5 спільно зі співучасниками вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , продовжуючи діяти з метою заволодіння грошовими коштами потерпілого ОСОБА_9 , почали почергово наносити удари останньому в область голови, верхніх та нижніх кінцівок, тулубу, вимагаючи негайної передачі їм належних йому грошових коштів, при цьому співучасники злочину наносили удари останньому як кулаками рук так і дерев`яними ніжками від стільця, які зяли в кімнаті вказаної квартири.

Далі ОСОБА_8 з метою подолання волі потерпілого ОСОБА_9 до супротиву, відшукав у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , мотузку, один кінець якої зав`язав на шиї потерпілого, а іншій кінець прив`язав до батареї, після чого почергово продовжили наносити удари у різні частини тіла останнього.

Своїми умисними діями, з метою здійснення нападу з метою заволодіння майном, поєднаного із насиллям небезпечним для життя і здоров`я потерпілого, на якого скоєно напад, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 спільно зі співучасниками вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , спричинили потерпілому ОСОБА_9 , згідно довідки з КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР тілесні ушкодження: Сполучена травма, відкрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забійна рана голови, забійна рана спинки носу, закрита травма грудної клітини, забій грудної клітини, закрита травма черевної порожнини, забій передньої черевної стінки, закритий перелом нижньої третини обох ліктьових кісток.

Після спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 спільно зі співучасником злочину ОСОБА_7 , заволодівши мобільними телефонами потерпілого, а саме: мобільним телефоном «Леново К10А40» та мобільним телефоном «Номі 5001», пішли з місця вчинення кримінального правопорушення, з метою реалізації викраденого майна, а співучасник злочину ОСОБА_8 , залишився на місці вчинення злочину.

10.12.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, за ознаками нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Ухвалою слідчого судді Тернівськго районного суду м.Кривого Рогу від 11.12.2019 р. ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 09.02.2020 р., вказаний строк спливає, а ризики передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України продовжують існувати тму просить продовжити строк дії запобіжного заходу.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримала, вказує, що ОСОБА_5 може переховуватись вважаючи на тяжкість покарання від органів досудового розслідування і суду, впливати на потерпілого і свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджує наявність ризиків передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України. Досудове розслідування не завершене, по справі слід отримати висновки експертиз, строк досудового розслідування продовжено прокурором до 10.03.2020 р., просить продовжити строк дії запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_5 , який ознайомлений з правами передбаченими ст.193 ч.2 п.1-7 КПК України, просить змінити запобіжний захід а домашній арешт, вказує що частково визнає висунуту підозру.

Захисник ОСОБА_6 проти клопотання прокурора заперечував посилається на необґрунтованість підозри, та недоведеність ризиків на які посилається слідчий.
Прокурор вказує на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та необхідність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує на неможливість запобігання зазначеним слідчим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що видно з наданих слідчим до клопотання матеріалам, та виходячи з тяжкості можливого покарання може переховуватись або вплинути на потерпілого та свідків.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши надані письмові матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ст.197 ч.1-3 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під вартою не може перевищувати шістдесят днів. Строк тримання особи під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, та сукупний строк тримання під вартою не може перевищувати дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких слочинів.
Згідно ст.183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
При продовженні строку дії запобіжного заходу суд враховує наявність обґрунтованої підозри за ст.187 ч.2 КК України, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді від 7 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Слідчий суддя приймає до уваги що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені під час досудового розслідування об`єктивно існують, а саме: ОСОБА_5 не має міцних соціальних звязків, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, та не має джерела доходу для подальшого існування.
З протоколу допиту як підозрюваного видно що ОСОБА_5 взагалі не визнає висунуту проти нього підозру, вказує, що вдарив ОСОБА_9 у відповідь на його образи, та ОСОБА_9 сам віддав мобільний телефон для продажу.
Виходячи з викладеного, об`єктивно існують ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства та суду і впливати на потерпілого та свідків, виходячи з тяжкості підозри і відсутності міцних соціальних звязків, та не визнання себе винуватим в обсязі оголошеної підозри.

П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 року у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зважаючи на викладене слідчий суддя вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 ч.1 п.1,3 КПК України, та вважає необхідним продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На думку суду, в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи, та недоторканості гарантованих ст.29 Конституції України, ухвала суду є законодавчо встановленим рішенням щодо тримання особи під вартою.

Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 11.12.2019 р. ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09.02.2020 р., вказаний строк спливає. Строк досудового розслідування продовжений до 10.03.2020 р., досудове розслідування триває, по справі призначено судово-біологічні та додаткова судово-медична експертиза, висновки по яким не отримані, крім того слід провести одночасний допит підозрюваного та потерпілого, провести інші слідчі дії.

Запобігти зазначеним ризикам на думку суду неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, тому слідчий суддя вважає необхідним згідно ст.ст.177, 183, 197 КПК України, продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09.03.2020 р. включно.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 196,197, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити, продовжити до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 строк дії запобіжного західу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала слідчого судді діє з 07 лютого 2020 по 09 березня 2020 включно, та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1