Справа № 991/4321/20
Провадження1-кс/991/4455/20
У Х В А Л А

29 травня 2020 року м.Київ

Слідча суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , поданої на бездіяльність детектива Національного антикорупційного бюро України (НАБУ) щодо ненадання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження,

ВСТАНОВИЛА

29 травня 2020 року до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 (далі скаржника), що діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива НАБУ щодо ненадання для ознайомлення довідок спеціалістів та матеріалів, що стосуються епізодів щодо вчинення представниками групи ДТЕК злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209 та ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (КК України). Скарга подана у кримінальному провадженні № 0000209 від 24 березня 2017 року.

Скаржник подав клопотання 18.05.2020 року до НАБУ з проханням надати для ознайомлення матеріали кримінального провадження, зазначені вище. 21.05.2020 року старший детектив НАБУ ОСОБА_5 відмовив постановою у задоволенні цього клопотання, зазначивши про те, що надання довідок спеціалістів може зашкодити здійсненню ефективного розслідування, а передчасне розголошення даних досудового розслідування може негативно вплинути на хід досудового розслідування, завдати шкоди повноті й об`єктивності встановлення обставин кримінального правопорушення, інтересам потерпілих, підозрюваних й інших учасників кримінального провадження. Щодо надання матеріалів, які стосуються епізодів щодо вчинення злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, детектив також відмовив, зазначивши про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не набули процесуального статусу підозрюваних за цими епізодами, що виключає можливість застосування положень ч. 1 ст. 221 Кримінального процесуального кодексу України (КПК України).

Скаржник просить визнати незаконною бездіяльність старшого детектива НАБУ ОСОБА_5 та зобов`язати його надати для ознайомлення вказані матеріали кримінального провадження, з можливістю зняття копій:
-Довідку щодо проведення розрахунку прогнозованої оптової ринкової ціни електричної енергії на 2018 рік та на І півріччя 2019 року, складену спеціалістом-детективом Управління аналітики та обробки інформації НАБУ;
-Матеріали, які стосуються епізодів щодо вчинення представниками групи компаній ДТЕК злочинів, передбачених ч. 3 ст. 209 КК України та ч. 5 ст. 191 КК України.

Слідча суддя розглянула матеріали скарги та документи, що її обґрунтовують.

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених КПК України, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (стаття 220 КПК України).

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування регламентовано главою 26 КПК України, параграфом 1, ст. 303-308 КПК України.

Слідча суддя встановлює, чи скарга відповідає вимогам процесуального закону. Для цього необхідно встановити, чи 1) оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК України), 2) скарга була подана особою, що має право подавати скаргу, 3) подана в строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України, а також 4) скарга підлягає розгляду у Вищому антикорупційному суді (підсудна цьому суду).

Чи оскаржується рішення, дія чи бездіяльність слідчого, яка підлягає оскарженню (тобто, належить до зазначених у ч. 1 ст. 303 КПК України)

У частині 1 статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування. Скаржник посилається на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, яким передбачено оскарження, зокрема, нездійснення інших процесуальних дій, які він (слідчий, прокурор) зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Дійсно, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених КПК України, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав (ч. 1 ст. 220 КПК України). Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч. 2 ст. 220 КПК України). Втім, застосовуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, необхідно виходити з тлумачення цього пункту як такого, що передбачає можливість оскарження саме бездіяльності, а не рішень (в тому числі постанов). Тобто, порядок оскарження передбачає можливість оскарження відсутності процесуального реагування на клопотання сторони захисту.

Скаржник посилається на узагальнення ВССУ. Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. Разом з тим, варто зважати на те, що відповідна бездіяльність може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним на нього процесуальним реагуванням. (Лист ВССУ від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17 «Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування»)

Скаржник вважає, що детектив неналежним чином здійснив процесуальне реагування на його клопотання, оскільки не зазначив мотивів відмови у постанові та не обґрунтував таку відмову, лише загально зазначивши, що надання матеріалів кримінального провадження, доступ до яких просить скаржник, може зашкодити здійсненню ефективного розслідування, а посилання на неможливість ознайомлення з матеріалами клопотання є необґрунтованим, оскільки особи, представництво яких здійснює скаржник, і є «представниками групи компаній ДТЕК», щодо яких здійснюється досудове розслідування.

Постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:

-місце і час прийняття постанови;

-прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:

-зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;

-мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про:

-зміст прийнятого процесуального рішення;

-місце та час (строки) його виконання;

-особу, якій належить виконати постанову;

-можливість та порядок оскарження постанови. (ч. 5 ст. 110 КПК України)

З урахуванням цього, слідча суддя звертає увагу на те, що у постанові містяться усі обов`язкові елементи. При цьому, детектив має право надавати доступ тільки до усіх матеріалів кримінального провадження, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Прийняття рішення щодо того, ознайомлення з якими матеріалами може зашкодити досудовому розслідуванню, з урахуванням таємниці досудового розслідування та положень статті 222 КПК України, є дискрецією детектива. У цьому випадку детектив надав відповідь у формі постанови про відмову у задоволенні клопотання адвоката з підстав, зазначених вище. Таким чином, він прийняв рішення по клопотанню та здійснив передбачене статтею 220 КПК процесуальне реагування (зокрема, оформивши рішення постановою відповідно до ч. 2 ст. 220 КПК України). Постанова про відмову у задоволенні клопотання не може вважатися бездіяльністю, а також не входить до вичерпного переліку рішень, які оскаржуються в порядку статті 303 КПК України.

Слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню, тобто не входить до переліку за ст. 303 КПК України.

Керуючись ст. ст. 220, 303, 304, 306 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на бездіяльність детектива НАБУ щодо ненадання для ознайомлення матеріалів кримінального провадження № 0000209 від 24 березня 2017 року.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя ОСОБА_1