справа № 462/1593/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, громадянина України, маючого вищу освіту, тимчасово не працюючого, судимого 15.05.2020 року Сихівським районним судом м. Львова за ч.2 ст.185, 75 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 25.01.2020 р., приблизно о 15.30 год., знаходячись біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою мобільного зв`язку, через мережу «Інтернет», а саме через веб-браузер «Тор» та сайт «Clan 13.com», у невстановлених осіб незаконно придбав кристалоподібну речовину білого кольору, поміщену в полімерний пакет, шляхом перерахунку грошових коштів у 1500 гривень через мобільний термінал ИЗИ ПЕЙ у супермаркеті АТБ за адресою: м. Львів, вул. С.Петлюри, 36, після чого замовлену речовину- наркотичний засіб підібрав у сховку біля дерева поблизу будинку за адресою: м.Львів, вул. С.Петлюри,19, яку одразу сховав в свою праву кишеню куртки, яку надалі носив та зберігав при собі з метою подальшого таємного вживання, без мети збуту. Того ж дня, о 16.09 годин, ОСОБА_4 , зберігаючи при собі кристалоподібну речовину та знаходячись біля будинку, що по вул. С.Петлюри, 19, Львові, був зупинений працівниками поліції, які виявили та вилучили в ОСОБА_4 1 полімерний пакет, в середині якого знаходилась кристалоподібна речовина, яка містить у своєму складі наркотичний засіб метадон, обіг якого обмежено, маса метадону складає 0,78943г.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєному повністю, підтвердив викладені обвинуваченням обставини скоєння ним злочину, підтвердив, що він дійсно придбав та зберігав 25.01.2020 року без мети збуту наркотичний засіб для власного вживання, який був вилучений поліцейськими. У скоєному кається, зробив певні висновки, наркотичні засоби не вживає, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому інкримінується, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ст. 309 ч.1 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його позитивну характеристику з місця проживання, на обліку в психоневрологічному та психіатричному диспансері не перебуває, також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено .

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті у виді штрафу.

Також суд вважає, що вирок Сихівського районного суду Львівської області від 15.05.2020 року слід виконувати самостійно, виходячи з наступного.

Відповідно до розьяснень, що містяться в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли за злочини, що утворюють сукупність, призначено основні покарання різних видів, які не підлягають заміні (штраф, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю), суд може застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим або призначити кожне з них до самостійного виконання.

Штраф як основне покарання, призначений за один із злочинів, не підлягає складанню з іншими видами покарань при призначенні покарання за сукупністю злочинів (ст. 70) та за сукупністю вироків (ст. 71), а виконується самостійно. У разі, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Таким чином, оскільки встановлено, що набрав законної сили постановлений щодо ОСОБА_4 вирок Сихівського районного суду Львівської області від 15.05.2020 р., яким він засуджений за ч.2 ст.185, 75 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, взявши до уваги положення ст. 72 КК України , застосовуючи ч. 4 ст. 70 КК України , суд вважає, що виконувати вирок Сихівського районного суду Львівської області від 15.05.2020 р. слід самостійно.
В ході досудового розслідування були понесені витрати, пов`язані з залученням експерта для проведення експертизи, вартість якої, згідно з доданими документами складає 942,06грн. Суд вважає, що ці витрати відносяться до процесуальних витрат і на підставі ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Питання речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КК України.
Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вирок Сихівського районного суду Львівської області від 15 травня 2020 р., яким ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків, виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи Хмельницьким науково-дослідним експертно-криміналістичним центром за експертною спеціальністю 8.6 від 4.02.2020 за №8.6-0101:20 у розмірі 942,06 грн.
Речовий доказ спецпакет експертної служби 32923755, у якому знаходиться поліетеленовий пакет з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка є метадоном, маса якої 0,78943г, що зберігається у камері схову Залізничного ВП за квитанцією 003127, номер журналу обліку -394, порядковий номер 159 - знищити.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралась.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1