Провадження № 11-сс/4820/251/20
Справа № 686/8867/20 Слідчий суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія : ухвала слідчого судді Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено частково клопотання прокурора Житомирської області ОСОБА_8 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні повнолітню доньку, з вищою освітою, адвоката, інваліда 3 групи, раніше не судимого,

запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту по 05 червня 2020 року, який полягає в забороні не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду, з покладенням на нього зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою.
Крім того, на підозрюваного ОСОБА_7 покладено наступні обов`язки:

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утриматись від спілкування із свідками та іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні, окрім, як з дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України (в разі їх наявності).
Строк дії ухвали по 05 червня 2020 року.
Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання та спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, у даному кримінальному провадженні та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
В поданій апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні вказаного клопотання прокурора Житомирської області про застосування відносно нього запобіжного заходу без обрання будь-якого іншого запобіжного заходу у зв`язку з відсутністю підстав. Вказує, що при винесенні ухвали слідчим суддею не було дотримано вимог кримінального процесуального законодавства та правових позицій європейського суду з прав людини, не взято до уваги відсутність будь-яких ризиків. Слідчим суддею необґрунтовано зазначено, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває з 04.12.2019 року, тобто 5 місяців, під час якого застосовувались негласні (розшукові) слідчі дії, унаслідок чого всі обставини та події фіксувались органом досудового розслідування протягом тривалого часу та їх результати відомі та наявні в матеріалах провадження, усі свідки відомі та неодноразово допитані, з метою відшукання речових доказів проведені необхідні обшуки та інші слідчі дії. Фактично на даній стадії розслідування слідчому та прокурору залишилось надати правову оцінку зібраним матеріалам та прийняте кінцеве рішення у кримінальному провадженні. Зазначає, що при розгляді клопотання слідчим суддею не в повній мірі, враховані позитивні дані, які характеризують його особу та інші обставини, які у сукупності дають обґрунтовані підстави не застосовувати відносно нього будь-який запобіжний захід. Зокрема те, що він має постійне місце роботи, соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання та працевлаштування, одружений, раніше не судимий, пенсіонер, має інвалідність 3 групи. Крім того, його дружина не працює, на утриманні перебуває дитина, яка навчається на денній та оплатній формі навчання у Київському університеті ОСОБА_9 , а також батько, який є особою похилого

віку, потребує постійної турботи та піклування, а він є єдиним хто має забезпечувати та піклуватись батьком, який перебуває на самоізоляції. Вказує, що ним укладено кредитний договір від 09.01.2020 року на придбання автомобіля. Не взято до уваги, доводи підозрюваного про неможливість виконання своїх професійних обов`язків у повному обсязі та належним чином, а саме надання правової допомоги як адвокатом, у разі призначення Центром з надання безоплатної правової допомоги при затриманні осіб у нічну пору доби, а також при здійсненні відряджень поза межами Андрушівського району та Житомирської області. Вважає, що такий запобіжний захід обраний щодо нього зумовить втрату джерел доходів, негативний вплив на забезпечення утриманців, дотримання прав інших осіб та роботу судових органів. А тому, такий запобіжний захід є надмірним втручанням держави у його приватне життя, оскільки він підданий необґрунтованому процесуальному обмеженню, чим порушено його права, свободи та законні інтереси.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали суду та безпідставність доводів апеляційної скарги, перевіривши судове рішення, в межах апеляційної скарги, та обговоривши її доводи, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 здійснює свою індивідуальну адвокатську діяльність на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 560 від 10.02.2011 року за адресою АДРЕСА_1 .

На початку лютого 2020 року, перебуваючи в м.Андрушівка Житомирської області, ОСОБА_7 дізнався від ОСОБА_10 про факт складення відносно ОСОБА_11 адміністративного протоколу про вчинення, останнім, адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Враховуючи факт попереднього знайомства між ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , на пропозицію, останнього, виник спільний умисел на заволодіння чужим майном, а саме грошових коштів у ОСОБА_11 шляхом зловживання
довірою останнього.
Діючи за попередньо обумовленим злочинним планом, 22.02.2020 року ОСОБА_10 та ОСОБА_7 через умовляння схилили ОСОБА_11 до передачі їм грошових коштів в розмірі 10000 (десять тисяч гривень) грн., для їх ніби-то подальшої передачі, як неправомірної вигоди судді Андрушівського районного суду Житомирської області ОСОБА_13 , яка здійснювала розгляд справи про вчинення ОСОБА_11 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130КУпАП, а саме за звільнення від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення через відсутність складу адміністративного правопорушення або у зв`язку зі спливом строків давності для притягнення до адміністративної відповідальності.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_10 діючи із відома та попереднім погодженням з ОСОБА_7 , ввів в оману ОСОБА_11 та зловживаючи упевненістю останнього в правильності та сумлінності своїх дій, шляхом підбурювання до надання неправомірної вигоди, схилив ОСОБА_11 до дачі неправомірної вигоди судді Андрушівського районного суду Житомирської області ОСОБА_13 , шляхом обману, 30 березня 2020 року близько 16 год. 30 хв., в салоні автомобіля GееІуМК державний номерний знак НОМЕР_1 , що перебував на території АЗС АNР за адресою: пров. Карла Маркса, 2-а в смт. Попільня Житомирської області ОСОБА_10 на виконання своєї злочинної ролі узгодженої з адвокатом ОСОБА_7 , умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння отримав від ОСОБА_11 , частину обумовленої суми в розмірі 4000 гривень ніби-то для передачі неправомірної вигоди судді Андрушівського районного суду Житомирської області, ОСОБА_13 за вирішення питання про не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_11 . Однак, наміру передавати вищевказані грошові кошти службовим особам Андрушівського районного суду ОСОБА_10 та ОСОБА_7 не мали, а отримані кошти мали розподілити між собою.
У подальшому, діючи умисно, за попередньою змовою та згідно розподілених ролей ОСОБА_7 , розуміючи та усвідомлюючи злочинність своїх дій, обговорив свої подальші дії спрямовані на заволодіння грошових коштів ОСОБА_11 із ОСОБА_10 ,, та падав останньому вказівку про отримання решти грошових коштів від ОСОБА_11 в сумі 6 000 грн.

ОСОБА_10 , на виконання своєї злочинної ролі, продовжуючи свої незаконні дії узгоджені з адвокатом ОСОБА_7 , умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, на виконати попередньої домовленості з ОСОБА_7 , 09 квітня 2020 року поблизу СТО, по вул. Б,Хмельницького,7, в смт. Попільна Житомирської області, близько 15 год. перебуваючи в транспортному засобі GееІуМК державний номерний знак НОМЕР_1 отримав від ОСОБА_11 грошові кошти в розмірі 6000 гривень, також, нібито для передачі неправомірної вигоди судді Андрушівського районного суду Житомирської області ОСОБА_14 за вирішення питання про не притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_11 та після отримання другої частини неправомірної вигоди повернув ОСОБА_11 водійське посвідчення, яке було вилучено працівниками поліції під час складення відносно ОСОБА_11 , протоколу про вчинення адміністративного правопорушення. Однак, наміру передавати вищевказані грошові кошти службовим особам Андрушівського районного суду ОСОБА_10 та ОСОБА_7 не мали, а отримані кошти мали розподілитися між ними.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 створив умови, при яких ОСОБА_11 був упевненим, що тільки передача ним коштів посадовим особам Андрушівського районного суду є запорукою прийняття позитивного рішення на його користь.

Таким чином, адвокат ОСОБА_7 , в період з 30 березня 2020 року по 09 квітня 2020 року, шляхом зловживання довірою, за попередньою змовою з ОСОБА_10 , вчинив закінчений замах на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_11 в розмірі 10 000 грн. та за попередньою змовою з ОСОБА_10 підбурив ОСОБА_11 до замаху на давання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище.

Після отримання другої частини неправомірної вигоди у сумі 6 000 грн. ОСОБА_10 був затриманий співробітниками ВБКОЗ УСБУ в Житомирській області та слідчими ТУ ДБР у м. Хмельницькому.

24 квітня 2020 року ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 27, ч.2 ст.15, ч.4 ст.369 КК України.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На думку колегії суддів, слідчий суддя обґрунтовано встановив, що у даному кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а також те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких, за вчинення яких передбачено максимальне покарання, згідно санкції ч. 4 ст. 369 КК України, у вигляді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна або без такої, слідство знаходиться на початковій стадії, усі свідки не встановленні та не допитані, речові докази не дослідженні, вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнає, займається адвокатською практикою, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а скасування запобіжного заходу, про що він просить в своїй апеляційній скарзі, не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Колегія суддів погоджується також із тим, що вказаний вид запобіжного заходу, із покладеними на підозрюваного процесуальними обов`язками, відображеними в ухвалі слідчого судді, у повній мірі забезпечить його належну процесуальну поведінку, під час досудового розслідування кримінального провадження та унеможливить настання ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Доводи апелянта про те, що слідчим суддею не взято до уваги, що він має постійне місце роботи, соціальні зв`язки, позитивно характеризується за місцем проживання та працевлаштування, одружений, раніше не судимий, пенсіонер, має інвалідність 3 групи, дружина не працює, на утриманні перебуває дитина, яка навчається, а також батько, який є особою похилого віку, потребує постійної турботи та піклування, так як перебуває на самоізоляції, укладення ним кредитного договору від 09.01.2020 року на придбання автомобіля, не є визначальними аргументами, які давали б можливість обрати йому інший запобіжний захід і не спростовують, встановлених слідчим суддею обставин і висновків, що обрання відносно ОСОБА_7 саме такого запобіжного західу належним чином, забезпечить його процесуальну поведінку, усуне ризики встановлені ст. 177 КПК України.

Посилання апеляційної скарги на те, що слідчим суддею не взято до уваги доводи підозрюваного про неможливість виконання належним чином своїх професійних обов`язків не заслуговують на увагу, оскільки, обраний запобіжний захід обмежує виконання професійних обов`язків лише у нічний період часу, проте не позбавляє виконання таких у денний час.
Інші доводи підозрюваного ОСОБА_7 не дають колегії суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді та відмови у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із покладанням на нього обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування чи зміни судового рішення не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 квітня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4