ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2891/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/84/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого суддя - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференцзв`язку),

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 (в режимі відеоконференцзв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів задоволено частково. Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено до 23 год. 59 хв. 29 лютого 2020 року. Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 29 лютого 2020 року.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року скасувати. Розгляд апеляційної скарги здійснювати за його участю та участю підозрюваного ОСОБА_7 . Свої вимоги мотивує тим, що слідчим суддею залишено поза увагою та не надано жодної правової оцінки, тяжкості вчиненого правопорушення, оскільки дії підзахисного зміненим повідомленням про підозру кваліфіковано за менш тяжким злочином, відповідно до ст. 12 КК України. Зазначає, що не відповідає фактичним обставинам справи висновки слідчого судді, що сторона захисту не спростовує питання обгрунтованості повідомлення про підозру, так як в судовому засіданні захисником ОСОБА_7 акцентувалась увага на відсутності достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості повідомлення про підозру. Вказує, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а вказані обставини слідчий суддя підтверджує виключно практикою ЄСПЛ. Стверджує, що не відповідає фактичним обставинам справи також твердження суду, що прокурор просив продовжити ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування до 29.02.2020 року, оскільки прокурор наполягала продовжити строк дії запобіжного заходу на 60 днів. Відзначає, що слідчим суддею безпідставно та необґрунтовано не прийнято до уваги покази свідка ОСОБА_11 та її письмову заяву щодо надання дозволу на проживання ОСОБА_7 у будинку, власником якого вона є, у випадку застосування судом запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Вважає, що слідчий суддя 18.02.2020 року розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою та постановляючи оскаржену ухвалу, самовільно вийшов за межі застосованого раніше виду запобіжного захисту та продовжив безальтернативне тримання під вартою без визначення розміру застави, чим суттєво погіршив становище ОСОБА_7 . Зазначає, що до підзахисного ОСОБА_7 , можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, оскільки уже тривалий час проводиться досудове розслідування, що у свою чергу унеможливлює будь-який вплив підзахисним на його хід та результати, також його молодий вік, наявність постійного місця проживання, позитивних характеризуючих даних, зокрема характеристики ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26» від 10.12.2019 року та відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

Продовжуючи підозрюваному строк тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України (вимагання, за попередньою змовою групою осіб з погрозою вбивства, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та пошкодженням майна).

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали та доданих до клопотання слідчого матеріалів, ОСОБА_7 інкримінується вчинення вказаного злочину за таких обставин: у жовтні 2019 року діючи умисно з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб з погрозою застосування насильства над потерпілим, ОСОБА_7 в період з 20.10.2019 по 28.10.2019 в телефонному режимі, а також при зустрічах в кафе «Майдан», що по вул. Йосипа Сліпого, 1, м. Тернопіль, пред`являв потерпілому вимоги передачі 45 тисяч доларів США. При цьому висловлював погрози застосування насильства, якщо він не передасть вказаної суми грошей. Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, потерпілий 28.10.2019 при зустрічі з ОСОБА_7 та іншими особами, відносно яких здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, повідомив, що він згоден 29.10.2019 передати у власність ОСОБА_12 частину грошових коштів, що вимагались. Надалі, 29.10.2019 ОСОБА_7 організував зустріч із потерпілим у кафе «Майдан», що по вул. Йосипа Сліпого, 1, м. Тернопіль, під час якої потерпілий передав грошові кошти в сумі 500 доларів США та заздалегідь виготовлені несправжні засоби у вигляді банківських банкнот доларів США на загальну суму 29500 доларів, що згідно офіційного курсу НБУ на 29.10.2019 становить 751 800 гривень.

Слідчий суддя при перевірці обґрунтованості вказаної підозри прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що вона підтверджується даними: заяви потерпілого від 21.10.2019 року і протоколом його допиту від 29.10.2019 року, в яких він вказує, зокрема, що в період з 20 по 29 жовтня 2019 року чоловік на ім`я ОСОБА_13 (грузин), який розмовляв російською мовою, погрожуючи фізичною розправою, вимагав у нього грошові кошти за неіснуючим боргом; протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 30 жовтня 2019 року, згідно якого 22, 24, 28 жовтня 2019 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з іншими особами умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого вимагав у нього передати грошові кошти, погрожуючи при цьому фізичною розправою; протоколу обшуку від 29 жовтня 2019 року в приміщенні кафе «Майдан», що по вулиці Йосипа Сліпого, 1, в м.Тернополі та іншими доданими до клопотання слідчого матеріалами справи.

Наведені в апеляційній скарзі захисника твердження про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, її невідповідність фактичним обставинам та неправильну кваліфікацію дій підозрюваного, а також пояснення підозрюваного ОСОБА_7 про його непричетність до інкримінованого злочину, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки як вбачається з показань потерпілого він прямо вказує на вчинення цього злочину саме підозрюваним ОСОБА_14 . Показання потерпілого узгоджуються з даними результатів негласних слідчих дій у цьому кримінальному провадженні і протоколу обшуку від 29.10.2019 року, в ході якого було виявлено і вилучено грошові кошти, які потерпілий передав на вимогу групи осіб, до якої входить і підозрюваний ОСОБА_14 . Сукупність цих відомостей є достатньою для висновку про те, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення. Наявність в його діях складу інкримінованого злочину підлягає перевірці судом при розгляді кримінального провадження по суті обвинувачення, якщо таке буде пред`явлено.

Розглядаючи питання наявності ризиків на які посилались слідчий, прокурор у клопотанні про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що продовжують існувати ті ризики, наявність яких було встановлено ухвалою слідчого судді при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, на даний час ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до семи років, що в сукупності з наявними відомостями про особу підозрюваного, який не має міцних соціальних зв`язків, вказує на те, що продовжує існувати ризик того, що він зможе переховуватись від суду. Також, слідчий суддя правильно врахував визначений кримінальним процесуальним законом (ч.4 ст.95 КПК України) порядок отримання показань свідків і потерпілих на стадії судового розгляду виключно шляхом безпосереднього допиту особи в судовому засіданні, що вказує на те, що ризик впливу на свідків і потерпілого також продовжує існувати і не зменшився.

В оскарженій ухвалі слідчий суддя належно мотивував свій висновок про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам, що передбачені ст.177 КПК України, зважаючи на їх сукупність та наявні у справі докази, пояснення учасників кримінального провадження, а також те, що підозрюваний не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, не одружений, на утриманні не має дітей, відсутнє постійне місце роботи та дохід.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний є молодого віку, має постійне місце проживання і позитивно характеризується за час перебування у слідчому ізоляторі не спростовують наведених висновків слідчого судді, які ґрунтуються на конкретних матеріалах справи та всіх даних про особу підозрюваного, а не лише тих про які наголошує захисник.

Наведені в апеляційній скарзі твердження захисника, що слідчий суддя необгрунтовано не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_15 про її згоду на проживання підозрюваного ОСОБА_7 в її житловому будинку на час домашнього арешту є безпідставними, оскільки як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя дав оцінку показанням цього свідка і наданим ним документам. Зокрема слідчий суддя встановив, що ОСОБА_15 взагалі не знайома з ОСОБА_7 , він ніколи не проживав у її житлі, оригіналу документа на право власності ОСОБА_15 слідчому судді не представила. Оцінивши повідомлені свідком ОСОБА_15 відомості в сукупності з наявними у справі матеріалами та встановленими в ході судового розгляду обставинами вчинення інкримінованого злочину, його тяжкості та даними про особу підозрюваного, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_7 домашнього арешту по АДРЕСА_1 .

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя допустив істотне порушення при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою, яке на думку захисника проявилось у тому, що не було визначено розміру застави і тим погіршено становище підозрюваного, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки розмір застави для підозрюваного ОСОБА_7 у цьому кримінальному провадження встановлений ухвалою слідчого судді від 24 грудня 2019 року, яка набрала законної сили.

За змістом ч.7 ст. 182, ч.3,4 ст.183, ч.4 ст.196, ст.200, ст.201, ч.4 ст.202 КПК України застава у встановленому слідчим суддею розмірі може бути внесена під час кримінального провадження до зміни чи скасування цього запобіжного заходу у встановленому порядку.

Також, зі змісту оскарженої ухвали вбачається, що слідчий суддя перевірив обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме проведення судових експертиз, встановленні місця перебування свідка ОСОБА_16 і його допит, переклад матеріалів кримінального провадження та інші слідчі дії, які необхідні для встановлення усіх обставин вчинення злочину.

Таким чином, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 відповідає вимогам КПК України, є обґрунтованою і законною, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,194,404,407,422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді