Справа № 359/3600/19
У Х В А Л А

05 лютого 2020 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретарів судових засідань ОСОБА_4 , ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

їх захисника адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11 ,

його представника адвоката ОСОБА_12

потерпілого ОСОБА_13

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Переяславі клопотання прокурора, представника потерпілого та захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, пп. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України,
встановив:

Кримінальне провадження №0002123 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, пп. 5,6,11,12 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України надійшло до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду 25.04.2019 з Київського апеляційного суду відповідно до ухвали цього суду від 25.04.2019 про направлення справи до іншого суду в межах територіальної юрисдикції одного апеляційного суду.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні одного тяжкого злочину та замаху на вчинення злочину, що є особливо тяжким. Зокрема, в тому, що за попередньою змовою з іншими особами, відповідно до заздалегідь розробленого плану 10 жовтня 2018 року з метою протиправного заподіяння смерті особи (вбивства), привівши у бойову готовність заздалегідь приготовлений вибуховий пристрій вкинув його у відкриту кватирку вікна потерпілого. В результаті вибуху вкинутого ОСОБА_7 вибухового пристрою потерпілий отримав тілесні ушкодження у виді мінно-взривної травми нижніх кінцівок тазу, грудної клітки, лівого плеча, рваних ран обох стоп, гомілок, лівого стегна, пахової ділянки з наявністю інородних тіл.

Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 06.12.2019 клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 було задоволено та обрано йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання (житло) цілодобово, із застосуванням електронних засобів контролю та покладення виконання певних обов`язків.

Строк дії ухвали два місяці від дня її постановлення. Відповідно до вимог ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Тобто, строк запобіжного заходу, обраного судом обвинуваченому закінчується о 24 год 00 хв. 06.02.2020.

У підготовчому засіданні 04.02.2020 прокурор подав клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому у виді домашнього арешту на тримання під вартою.

В обґрунтування свого клопотання прокурор посилається на тяжкість злочинів, в яких обвинувачується ОСОБА_7 , наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Зокрема, зазначає про те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого та замаху на вчинення особливо тяжкого злочинів. Також зазначає, що він, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, оскільки міра покарання, що загрожує йому у випадку визнання його винуватості, дає підстави прокурору допустити наявність такого ризику. Також вказує, що він може незаконно впливати на свідків, інших осіб у кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказує на те, що ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу в ході судового розгляду не припинилися і збільшилися. Так, з наявних доказів вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 порушив умови застосованого до нього раніше запобіжного заходу і залишив своє помешкання у заборонений судом час.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_12 вважає, що клопотання заявлене прокурором підлягає задоволенню, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 порушив умови застосованого до нього запобіжного заходу і 30.12.2019 в нічний час залишив своє помешкання, перебуваючи в закладі торгівлі. Не виключено, що це був не поодинокий випадок, оскільки засоби електронного контролю до нього не застосовані в зв`язку з їх відсутністю в місцевому органі поліції за місцем його проживання.

Окрім того, представник потерпілого подала власне клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тих же підстав. Зазначає, що ОСОБА_7 порушує покладені на нього обов`язки: залишив помешкання; спілкується з іншими обвинуваченими поза межами судового розгляду. Своє клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою просила залишити без розгляду.

Потерпілі погодилися з клопотанням ОСОБА_12 та зазначили про те, що відносно них заходи безпеки в кримінальному провадженні не застосовувалися, із відповідними заявами про їх застосування вони не зверталися. Вважають, що наявний ризик щодо їх безпеки не може бути зменшений чи усунутий за наявності такого виду запобіжного заходу як домашній арешт. Оскільки обвинувачений не дотримався умов раніше застосованого до нього запобіжного заходу, то йому слід змінити запобіжний захід.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 заперечила щодо клопотання про зміну запобіжного заходу, зазначивши про те, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не відповідає обставинам справи. Прокурором не надано доказу на підтвердження своєї позиції, що викладена в клопотанні. Жодної обґрунтованої підстави для зміни її підзахисному запобіжного заходу прокурором не зазначено. Дійсно, обвинувачений вночі 30.12.2019 вимушено залишив своє помешкання, оскільки у нього захворіла дитина і йому потрібно було придбати ліки. Цьому передувало те, що його дружина перебувала в лікарні в зв`язку з вагітністю, інших членів сім`ї обвинувачений не має, а старша дитина після отримання невідкладної медичної допомоги потребувала медикаментозного забезпечення. Задля придбання ліків ОСОБА_7 пішов вночі до магазину та аптеки, що розташовані поруч з його будинком, щоб придбати ліки та воду.

Також зазначила про необґрунтованість клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_12 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки порушення заборони залишати помешкання цілодобово мало виключний характер; обвинувачений не мав змоги повідомити орган НП про залишення ним свого помешкання вночі, а спілкування між ним та рештою обвинувачених відбувається виключно в межах питань щодо руху справи та забезпечення громадського порядку і власної безпеки під час судового розгляду та часу, що витрачається на явку до та із суду. Спілкування щодо обставин справи немає.

Обвинувачений також висловив заперечення з приводу такого клопотання прокурора та представника потерпілого ОСОБА_11 , зазначивши про їх необґрунтованість. Підтримав думку свого захисника в повному обсязі, а також про доцільність зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.

Окрім того, з огляду на те, що відсутні належні докази порушення ОСОБА_7 запобіжного заходу, а також зменшення ризиків, що були передумовою застосування щодо нього запобіжного заходу в вигляді цілодобового домашнього арешту та нових обставин в житті обвинуваченого, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 просить змінити йому цілодобовий домашній арешт на домашній арешт, що передбачає заборону залишати житло в нічний час. Вказує на те, що в ОСОБА_7 нещодавно народилася дитина і його участь в її вихованні та наданні допомоги дружині в її догляді вкрай необхідна. Він має сім`ю, міцні соціальні зв`язки та необхідність її забезпечувати, а цілодобовий домашній арешт позбавляє його такої можливості.

Із показань свідка ОСОБА_14 , що був допитаний за клопотанням прокурора, вбачається, що вночі 30.12.2019 о 00:55 год у магазині «Велика кишеня» поблизу Дарницької площі в м. Києві він помітив обвинуваченого ОСОБА_7 разом із іншим чоловіком, якого він не знає. Про це він повідомив своїх друзів через месенджер в соціальних мережах. На його прохання охоронець торговельного закладу надав йому можливість переглянути записи з камер відеоспостереження і він переконався в особі ОСОБА_7 . В поведінці ОСОБА_7 він нічого незвичного чи підозрілого не помітив, він був спокійним і не стурбованим.

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису, що наданий прокурором, вбачається, що дійсно ОСОБА_7 в нічний час перебував поза місцем свого проживання та спілкувався з невідомим чоловіком. Зазначену обставину обвинувачений ОСОБА_7 визнав.

Аргументація обвинуваченого та його захисника щодо причин порушення умов застосування запобіжного заходу заслуговує на увагу, але належними доказами не підтверджена. Факт огляду дитини обвинуваченого 29.12.2019 лікарем підтверджується висновком лікаря із клініки «Добробут», що виданий того ж дня о 23:55 год.

З огляду на час перебування обвинуваченого в магазині, вбачається, що висновок лікаря був зроблений до залишення ОСОБА_7 свого помешкання. Твердження ОСОБА_7 про те, що він намагався повідомити дільничного офіцера поліції про необхідність залишення свого помешкання є бездоказовим. Доказів повідомлення про необхідність залишення свого помешкання через чергову частину місцевого відділу поліції за номером «102» суду не надано, як і не доведено крайню необхідність в залишенні свого помешкання, відсутність можливості скористатися послугами по доставці ліків дитині третіми особами (родичі, друзі, сервісні служби тощо).

Заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

З огляду на зміст ст. 184 КПК України клопотання про застосування запобіжного заходу може бути подане прокурором. За правилами ст. ст. 200 та 201 КПК України клопотання про зміну запобіжного заходу може бути подано прокурором, обвинуваченим (його захисником).

Отже, потерпілий (його представник) як учасники судового провадження, з огляду на зміст ст. 315 КПК України, не можуть звертатися до суду з таким клопотанням, оскільки таке право не передбачено розділом ІІ КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Таким чином, заявлене представником потерпілого клопотання про зміну та про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 не може бути предметом розгляду по суті і його слід залишити без розгляду, оскільки суд не може вирішувати питання, що винесене на його розгляд учасником судового провадження, та не віднесено до його повноваження.

Розділ ІІ КПК України передбачає порядок застосування запобіжного заходу; мету і підстави його застосування; обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу; вимоги до клопотання про застосування запобіжного заходу, порядок і строк його вручення обвинуваченому; строки розгляду такого клопотання судом; порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу; вимоги до ухвали суду про застосування запобіжного заходу та строк її дії; порядок продовження строку тримання під вартою, як одного із видів запобіжного заходу; порядок подачі та розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу тощо.

На стадії підготовчого засідання можливо вирішити питання про зміну запобіжного заходу.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 178 КПК України суд оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Як встановлено судом обвинувачений ОСОБА_7 не дотримався умов застосованого раніше до нього запобіжного заходу у вигляді заборони залишати житло цілодобово. Наведені ним причини залишення житла є непереконливими, не аргументовані належними доказами та не свідчать про наявність крайньої необхідності і свідчать про намагання приховання порушення умов дотримання застосованого до нього запобіжного заходу. З дослідженого відеозапису вбачається, що 30.12.2019 ОСОБА_7 перебував поза межами свого помешкання: у закладі торгівлі. Перебував не сам, а в компанії з іншим чоловіком. Зовнішній вигляд ОСОБА_7 не свідчив про його безпорадність чи стурбованість або ж поспіх. Навпаки, він тримав себе врівноважено, спокійно та розмірено і його рухи були спокійними. Придбані товари упаковувалися не ним, а чоловіком, котрий був із ним, що може свідчити про спростування його версії порушення умов застосовування запобіжного заходу. Об`єктивних даних про те, що ОСОБА_7 повідомив місцевий орган НП України про крайню необхідність залишення помешкання в суді не здобуто, а тому всі його пояснення щодо причини порушення умов застосування запобіжного заходу носять ознаку виправдання за вчинене.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України: переховуватися від суду з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його винуватості, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Судом не встановлено будь-яких обставин, що вказували б на зменшення ризику, який існував на час обрання судом відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту та зазначений його захисником у клопотанні. Зміна складу сім`ї обвинуваченого чи хвороба члена сім`ї не може бути визнана такою обставиною, що дає право обвинуваченому не виконувати покладені на нього судом обов`язки або ж свідчити про можливість пом`якшення забіжного заходу. Дотримання мети і підстави запобіжного заходу є визначальним при вирішенні питання щодо запобіжного заходу.

Вагомість наявної обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень у поєднанні з тяжкістю покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дає підстави вважати, що існує ризик вчинення особою дій щодо переховування від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Порушення ним умов застосованого запобіжного заходу свідчить про його суб`єктивне ставлення до виконання покладених на нього судом обов`язків.

Обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора, зважаючи на відсутність підстав вважати, що такий ризик припинився від дня постановлення ухвали суду про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, наявні.

Крім того, з урахуванням порушення обвинуваченим ОСОБА_7 умов застосованих до нього запобіжних заходів, у суду відсутні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 у подальшому не буде порушувати обов`язки, що були покладені на нього судом.

При розгляді даного клопотання суд звертає увагу на такі чинники: особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків у місці постійного проживання, наявність місця роботи, репутацію, майновий стан тощо.

Зважаючи на законодавчо визначену мету заходів забезпечення кримінального провадження досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України), а також мету застосування запобіжного заходу забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (ч. 1 ст. 177 КПК України), суд доходить висновку, що у даному кримінальному провадженні при зміні обвинуваченому запобіжного заходу має буди досягнута зазначена вище мета.

Керуючись ст. ст. 26, 184, 194-196, 200, 314, 315 КПК України, суд,

ухвалив:

Клопотання прокурора про зміну обвинуваченому запобіжного заходу задовольнити.

Змінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованому та проживаючому в АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою на шістдесят днів, тобто з 05 лютого 2019 року до 05 квітня 2020 року, утримуючи його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор», взявши його під варту із зали суду.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 про зміну та про обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, визначеному КПК України, з врахуванням Рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 №4-р/2019.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3