Справа № 336/4420/18
Провадження № 1-кп/333/625/19
УХВАЛА

29 листопада 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора: ОСОБА_5 ,
обвинувачених: ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 ,
ОСОБА_13 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_6 ОСОБА_14 ,
ОСОБА_7 ОСОБА_15 ,
ОСОБА_8 ОСОБА_16 ,
ОСОБА_9 ОСОБА_17 ,
ОСОБА_10 ОСОБА_18 ,
ОСОБА_11 ОСОБА_19 ,
ОСОБА_12 ОСОБА_20 ,
ОСОБА_13 ОСОБА_21 ,

потерпілого ОСОБА_22 ,
представника потерпілого ОСОБА_23 ОСОБА_24 ,

розглянувши під час судового розгляду заяву обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід складу суду у судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,

ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

28.08.2019 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з Запорізького апеляційного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.3 ст.289, ч.3 ст.262, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ст.257, ч.4 ст.187, ч.3 ст.146, ч.1 ст.14 ч.4 ст.187, ч.1 ст.263 КК України.
29.11.2019 року до початку судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 письмово подав заяву про відвід складу суду.
У судовому засіданні того ж дня ОСОБА_7 підтримав своє клопотання, зазначивши, що 22.11.2019 року під час підготовчого судового засідання він просив суд відкласти розгляд кримінального провадження на іншу дату у зв`язку з тим, що його захисник ОСОБА_15 перебував у відпустці. 22.11.2019 року у судовому засіданні його інтереси захищав призначений центром вторинної допомоги ОСОБА_25 , який не ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження. Колегія суддів, не задовольнила його клопотання, закінчила підготовче судове засідання і призначила судовий розгляд кримінального провадження, тому ні він, ні його захисник не змогли подати відповідні клопотання. Крім того, він на підготовчому засіданні повідомляв, що не повною мірою ознайомлений з обвинувальним актом та матеріалами кримінального провадження, але колегія суддів на це не звернула ували та продовжила судове засідання. Такі дії колегії суддів він вважає упередженими, тому і просить відвести від розгляду даного кримінального провадження суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_15 підтримав свого підзахисного та просив суд задовольнити заяву останнього.
Прокурор, потерпілий ОСОБА_22 , представник потерпілого ОСОБА_23 ОСОБА_24 та захисник ОСОБА_21 заперечували проти задоволення заяви ОСОБА_7 про відвід, зазначивши, що відсутні для цього будь-які підстави.
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , захисники ОСОБА_17 і ОСОБА_20 підтримали заяву про відвід складу суду та просили її задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_13 , захисники ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 і ОСОБА_19 залишили питання щодо задоволення заяви ОСОБА_7 про відвід суддів на розсуд суду.

Розглянувши заяву ОСОБА_7 , заслухавши думки усіх учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до такого.

Положеннями ст.ст. 75, 76 КПК України визначено підстави відводу судді.
Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядує цей же склад суду.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань кримінального судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у кримінальних провадженнях є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.
Важливу роль у розробці критеріїв неупередженості (тобто безсторонності), як складової права на справедливий судовий розгляд відіграє практика Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), у контексті якої повинна формуватися національна судова практика.
Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами. У даному контексті, на думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.
Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.
Суб`єктивними обставинами, за наявності яких можна зробити висновок про невідповідність суду вимогам неупередженості є, наприклад, висловлювання судді по суті правової проблеми у засобах масової інформації до свого головування у судовому органі, покликаному вирішити справу («Сандер проти Сполученого Королівства»); не реагування судді на расистські висловлювання присяжних («Ремлі проти Франції») тощо. З огляду на це ЄСПЛ наголосив на тому, що судді при виконанні ними службових обов`язків мають бути стриманими, щоб гарантувати репутацію безстороннього судочинства.

В даному випадку обвинувачений та його захисник не навели жодних фактів та обставин, які свідчать про упередженість колегії суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Посилання обвинуваченого на те, що судді є упередженими і під час судового розгляду відмовляють у задоволенні клопотань сторони захисту не відповідає дійсності. Ухвалою суду від 22.11.2019 року було задоволено клопотання захисників ОСОБА_26 і ОСОБА_18 , а також обвинуваченого ОСОБА_8 щодо витребування певних документів.
До тверджень обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно того, що він не має можливості висловити свою думку з приводу призначення до судового розгляду, суд ставиться критично, та як обвинувальний акт на державній мові був наданий обвинуваченому та його захиснику ще 30.07.2018 року, про що свідчить відповідна розписка, тобто більше року потому. Обвинувальний акт на російській мові обвинуваченому ОСОБА_7 був наданий 14.11.2018 року, тобто більше тижня потому. Таким чином, колегія суддів, дійшла до висновку, що у обвинуваченого на момент вирішення питання про призначення судового розгляду було достатньо часу для того, щоб вивчити обвинувальний акт, сформулювати свою позиція з приводу призначення судового розгляду та заявити певні клопотання. Враховуючи, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 та інших до суду надійшов ще у серпні 2018 року, було достатньо часу для того, щоб визначитися із позицією про призначення/не призначення досудового розгляду, заявити певні клопотання, а також виконані усі підготовчі дії, у т.ч. здійснений переклад обвинувального акту на російську мову, суд прийняв рішення про закінчення підготовчого судового засідання.
Крім того, суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_7 стосовно незабезпечення йому належного захисту і, що призначений захисник ОСОБА_25 також не мав можливості сформулювати думку з приводу призначення до судового розгляду, так як останній не був ознайомлений з матеріалами кримінального провадження. Захисник ОСОБА_25 був призначений регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги 18.11.2019 року. Секретар судового засідання відразу після призначення захисника ОСОБА_25 повідомила останнього про час, дату, місце розгляду кримінального провадження та зазначила про обсяг матеріалів кримінального провадження і можливість у будь-який момент ознайомитися з ним і надання дозволу про зустріч з обвинуваченим в умовах СІЗО. У судовому засіданні захисник ОСОБА_25 підтвердив, що він ознайомлений з обвинувальним актом, інших заяв і клопотань від нього не надходило.
Захисник ОСОБА_15 не був присутнім у судовому засіданні 22.11.2019 року у зв`язку з його заявою про неможливість прибути до суду у зв`язку з відпусткою. Підготовче засідання по даному кримінальному провадженню цим складом суду проводиться з 04.09.2019 року, а 14.11.2019 року та 15.11.2019 року, у судових засіданнях був присутній захисник ОСОБА_15 , але від нього не поступало жодного клопотання, хоча останній мав таку можливість. У разі якщо такі клопотання були викладені письмово, останній не залишив їх у канцелярії та не передав своєму підзахисному, хоча також мав таку реальну можливість.
Отже, на думку колегії суддів, обвинуваченому ОСОБА_7 суд у межах своєї компетенції належним чином забезпечив його право на захист, але ні обвинувачений, ні його захисники не скористалися своїми правами заявити певні клопотання та висловити свою думку з приводу призначення до судового розгляду.

Таким чином, заявлений відвід колегії суддів у складі: ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав відводу, та інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, що передбачені КПК України. Аналіз доводів заяви про відвід судді ґрунтується на суб`єктивних переконаннях обвинуваченого ОСОБА_7 та не містить підстав відводу, передбачених ст. ст. 75, 76 КПК України. За таких обставин заява про відвід суддів задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80-81, 321, 392 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про відвід суддям ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 02.12.2019 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3