Ухвала

Іменем України
14 квітня 2020 року
м. Київ
судова справа № 311/3385/18
провадження № 51-5004км19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000386 від 15 липня 2018 року, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимира Російської Федерації, громадянина України, жителя

АДРЕСА_1 , зареєстрованого там само, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 03 липня 2019 року.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Василівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня

2018 року, залишеним без зміни апеляційним судом, затверджено угоду про примирення, укладену 10 жовтня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_7 .
ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2

ст. 345 КК України, і призначено йому узгоджене покарання за вказаною нормою закону із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі

200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
За вищевказаним вироком місцевого суду ОСОБА_6 визнано винуватим у тому, що він 14 липня 2018 року близько 22:00 під час святкування «Дня міста» на площі «Молодіжна» у м. Дніпрорудному Василівського району Запорізької області у стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи, що перед ним стоїть працівник поліції у форменому одязі, який виконує свої службові обов`язки, умисно правим кулаком ударив в обличчя командира взводу батальйону поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_7 , чим завдав останньому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення кримінального процесуального закону, просить скасувати постановлені у кримінальному провадженні судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Суть доводів прокурора зводиться до того, що районний суд неправомірно затвердив угоду між потерпілим та підозрюваним у цьому провадженні, в якому її не могло бути укладено з огляду на те, що умови угоди не відповідають інтересам суспільства. На думку прокурора, застосування до обвинуваченого положень

ст. 69 КК України відповідно до положень цього Кодексу є виключнопрерогативою суду, а тому сторони позбавлені права визначати розмір покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Апеляційний суд, на думку прокурора, усупереч вимогам ч. 2 ст. 419 КПК України належним чином не перевірив доводів, викладених в апеляційній скарзі прокурора, і не навів належних мотивів на їх спростування.

Позиції учасників судового провадження в судовому засіданні суду касаційної інстанції
Прокурор, висловивши свої доводи на підтримання касаційної скарги, просив скасувати постановлені у кримінальному провадженні судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.
Згідно з вимогами ч. 3 ст. 469 цього Кодексу угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладено у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 26 вересня 2018 року до місцевого суду надійшов на розгляд обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 345 КК України.
10 жовтня 2018 року обвинувачений ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_7 під час судового провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України уклали угоду про примирення.

Суд першої інстанції ухвалив вирок про затвердження вказаної угоди, визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, керуючись положеннями статей 469, 473, 474 КПК України, ухвалив рішення й призначив узгоджене сторонами покарання.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 425 КПК України право на подання касаційної скарги на рішення, зазначені у ст. 424 цього Кодексу, має прокурор.
Проте, п. 3 ч. 3 ст. 424 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені прокурором в касаційному порядку виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди, а також затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Підстави, з яких прокурор просить скасувати оскаржувані судові рішення, до зазначених не належать, а тому касаційна скарга прокурора не підлягає розгляду, а передчасно відкрите касаційне провадження за цією скаргою підлягає закриттю.
Керуючись статтями 424, 433, 434, 440, 441 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 10 жовтня 2018 року та ухвалу Запорізького апеляційного суду від 03 липня 2019 року щодо ОСОБА_6 .
Ухвала Верховного Суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3