ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3579/18
провадження № 1-кп/753/249/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2020 р.Дарницький районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яхни Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 14.05.2012 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 263, 70 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна; 11.12.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, 22.06.2018 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, 71 КК України до 5 років позбавлення волі.
у вчиненні злочину, передбаченого 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
31.08.2018 року приблизно о 14 годині 55 хвилин, ОСОБА_5 знаходився в приміщенні ломбарду «Парус», що за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 32, де у нього виник злочинний корисливий умисел на повторне, таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне задоволення власних потреб матеріального характеру, ОСОБА_5 , вдаючи, що оглядає мобільний телефон, розраховуючи на те, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до віконця вітрини ломбарду «Парус» та засунувши руку скрізь віконце, узяв з вітрини мобільний телефон «Apple Iphone 5 16 GB», серійний номер НОМЕР_1 вартістю 2458 гривень 33 копійки, який у подальшому поклав до лівої кишені штанів, у котрі був вдягнутий. Далі, із вищевказаним телефоном при собі, ОСОБА_5 покинув територію ломбарду «Парус», не розрахувавшись за вищевказаний телефон, чим отримав змогу розпоряджатись викраденим майном.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому злочинів визнав повністю, щиро розкаявся та суду показав, що всі обставини, вартість майна, викладені у обвинувальному акті відповідають дійсним обставинам, обвинувачений у вчиненому щиро кається та просить його суворо не карати.
Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.
За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до злочину середньої тяжкості, його особу, що вину визнав повністю, щиро розкаявся, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, і вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті.
Крім того, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 остаточне покарання відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2018 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
На думку суду, вказане покарання є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Процесуальні витрати необхідно стягнути з засудженого.
Керуючись ст.ст. 366-368, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2018 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, зарахувавши в строк відбуття покарання, відбуте покарання за попереднім вироком.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з 22.03.2018 року.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 286 грн. 00 коп. на рахунок проведення експертизи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: