Справа № 509/2202/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року Овідіопольский районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілі по кримінальному провадженню: ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , його законний представник ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , його законний представник ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в с.Овідіополь, кримінальні провадження №0000619 від 02.04.19 р. та №0001669 від 16.10.2019 р., якими:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець с.Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, громадянин України, українець за національністю, з неповною середньою освітою, не одружений, офіційно не працюючий, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.186, ч.2 та ч.3 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

01 квітня 2019 року, приблизно о 14 год. 00 хв., знаходячись між будинками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 помітив малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , який повертався додому після навчання в Овідіопольській ЗОШ 1-3 ступенів №2. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_4 , діючи умисно, впевнившись в тому, що його дії залишаються ні ким непоміченими та його злочинному умислу ніхто не зможе перешкодити, підійшов до малолітнього ОСОБА_5 та попросив у останнього його мобільний телефон марки «TP-LINK NEFFOS» в корпусі чорного кольору, для здійснення телефонного дзвінка. Знявши графічний пароль, ОСОБА_5 добровільно передав свій мобільний телефон для здійснення дзвінка ОСОБА_4 , який в свою чергу, керуючись корисливим мотивом, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, з мобільним телефоном в руках почав рухатися в сторону вулиці Суворова селища Овідіополь Одеської області, при цьому не реагуючи на прохання малолітнього ОСОБА_5 повернути йому мобільний телефон, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 1600 гривень. В подальшому з викраденим майном ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.186 КК України відкрите викраденні чужого майна (грабіж).

Крім того, 10 серпня 2019 року, приблизно о 18 год. 00 хв., більш точний час встановити не надалось можливим, прийшов до свого знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 та запропонував останньому провести вільний час вживаючи алкогольні напої. 11 серпня 2019 року, приблизно о 01 год. 00 хв., ОСОБА_4 , знаходячись в приміщенні спальної кімнати свого знайомого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_4 , діючи умисно, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, впевнившись в тому, що його знайомий ОСОБА_12 спить та його дії ніким не будуть помічені та його злочинному умислу ніхто не зможе перешкодити із дерев`яного комоду, що знаходився у вказаному приміщенні, повторно таємно викрав мобільний телефон марки «General Mobile 8GO», вартістю 3000 гривень, що належить ОСОБА_7 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно

Крім цього, на початку вересня 2019 року, більш точний час встановити не надалось можливим, приблизно о 14 год. 00 хв. дня, ОСОБА_4 , проходячи біля будинку №32 по вул.Дальній в смт.Овідіополь Овідіопольського району Одеської області помітив неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , який тримаючи в руках планшет марки «Hoozo» моделі X1001, грався біля подвір`я вказаного будинку. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, діючи умисно, впевнившись в тому, що його дії залишаються ні ким непоміченими та його злочинному умислу ніхто не зможе перешкодити, підійшов до малолітнього ОСОБА_10 та попросив у останнього його планшет марки «Hoozo X1001» для того щоб погратися. Отримавши планшет ОСОБА_4 скористався тим, що неповнолітній ОСОБА_10 відволікся та продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з планшетом марки «Hoozo» моделі X1001 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв законному представнику потерпілого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_12 матеріальну шкоду на суму 3999 гривень.

Суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Крім цього, в 20-х числах вересня місяця 2019 року, більш точний час встановити не надалось можливим, приблизно о 16 год. 00 хв. дня, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом прийшов до садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_5 . Так, реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що господарі будинку відсутні, так як проживають за іншою адресою та впевнившись, що його дії ні ким не будуть помічені та його злочинному умислу ніхто не зможе перешкодити, переліз через металевий паркан до подвір`я вказаного садового будинку, де в подальшому шляхом вільного доступу через незачинені вхідні двері проник до підсобного приміщення, що належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_13 . Знаходячись в підсобному приміщенні ОСОБА_4 побачивши металеві труби довжиною від 1 до 1,5 метра, діаметром 60 мм., у кількості 10 штук, вартістю 30 грн. за один метр, на загальну суму 300 гривень, які поклав до заздалегідь підготовленого для вчинення злочину полімерного мішку, таким чином повторно таємно викрав майно ОСОБА_8 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на суму 300 гривень. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Крім цього, в період часу з 01.10.2019 по 12.10.2019, більш точний час встановити не надалось можливим, приблизно о 17 год. 00 хв. дня, ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою повторного таємного викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом прийшов до садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_6 та реалізуючи свій злочинний намір ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що господарі будинку відсутні, так як проживають за іншою адресою та впевнившись, що його дії ні ким не будуть помічені та його злочинному умислу ніхто не зможе перешкодити, переліз через металевий паркан та проник до подвір`я садового будинку, що належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_14 . Знаходячись на території подвір`я садового будинку ОСОБА_4 , побачив металеву решітку розміром 1,7*1 м., вартістю 200 гривень та металевий дріт, вагою 10 кг., вартістю 30 грн. за один кілограм, на загальну суму 300 грн., а всього на суму 500 грн., які поклав до заздалегідь підготовленого для вчинення злочину полімерного мішку, таким чином повторно таємно викрав майно ОСОБА_9 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 500 гривень. Після чого з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Суд вважає, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше сховище.

За сукупністю скоєного, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.186 КК України, ч.2 та ч.3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину свою обвинувачений визнав повністю, показав, що скоїв злочини при викладених вище обставинах, які ним не заперечуються. В скоєних злочинах розкаюється, зробив відповідні висновки, просив суд суворо його не карати.

Судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст обставин скоєння ним кримінальних правопорушень, а тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що надалі він не матиме права оспорювати фактичні обставини справи, які він визнає, в апеляційному порядку.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, в відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, зі згоди учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Потерпілі по кримінальному провадженню: ОСОБА_5 , його законний представник ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , його законний представник ОСОБА_11 , в судових засіданнях участі не приймали, надали суду заяви, якими просили суд провести розгляд кримінального провадження та провести судові дебати без їх участі.

Суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.186, ч.2 та ч.3 ст.185 КК України. Провина обвинуваченого у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, повністю доведена.

Судом встановлені обставини, передбачені ст.66 КК України, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, активне сприяння розслідуванню злочинів, добровільне відшкодування потерпілому завданої злочином шкоди.

Обставини, передбачені ст. 67 КК України що обтяжує покарання, є вчинення злочину щодо малолітніх.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, керуючись положеннями ст.ст. 50,65 КК України, згідно з якими покарання має бути призначене необхідне й достатнє для виправлення засудженої особи та попередження вчинення злочинів як засудженим, так і іншими особами, та має на мету не тільки кару, а й виправлення засудженого, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які, в відповідності до ч.3 та ч.4 ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості та тяжкими злочинами, особу винного, те, що він раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наявність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням зазначеним вище обставин, суд вважає, що покарання ОСОБА_4 повинно бути призначено у вигляді позбавлення волі в межах санкцій, передбачених ч.1 ст.186, ч.2 та ч.3 ст.185 КК України, з застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та саме таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченого, призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд вважає за можливим застосування ст.75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбуття покарання з встановленням іспитового строку та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Витрат на залучення експерта, по кримінальному провадженню, нема.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-мобільний телефон марки «TP-LINK NEFFOS» в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання законному представник потерпілого ОСОБА_6 , та підлягають поверненню їй.

-DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , від 03.04.2019 р., зберігається при матеріалах кримінального провадження.

Цивільні позови по кримінальному провадженню не заявлялись.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.186 КК України, ч.2 ст.185 КК України та ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання

- за ч.1 ст.186 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 роки та відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, покласти наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-мобільний телефон марки «TP-LINK NEFFOS» в корпусі чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання законному представник потерпілого ОСОБА_6 , вважати повернутими за належністю

-DVD-R диск з відеозаписом слідчого експерименту за участю ОСОБА_4 , від 03.04.2019 р., зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку його оскарження в апеляційному порядку, якщо таке оскарження не відбулось. Якщо вирок був оскаржений в апеляційному порядку, він набуває законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1