Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/600/19 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.11.2019.

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 год. 40 хв. - 26. 01. 2020 та визначено заставу 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 576 300 (п`ятсот сімдесят шість тисяч триста) грн. щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , не працюючого, розлученого, що має на утриманні неповнолітню доньку, з середньою освітою, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.
Цією ж ухвалою у разі звільнення ОСОБА_6 з-під варти внаслідок внесення застави, на ОСОБА_6 покладено обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.
Клопотання подане до суду слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_6 , у невстановленому досудовим розслідуванням місці та в невстановлений час, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, придбав від невстановленої досудовим розслідуванням особи одноразовий протитанковий гранатомет «РПГ-26» маркування «254-18-91» «ОКФОЛ», «7820», «533-09- -1» із реактивним кумулятивним пострілом (боеприпасом) та в подальшому умисно, незаконно, тобто без передбаченого законом дозволу, зберігав та носив вказаний гранатомет з боєприпасом при собі до 04 год. 24.08. 2019, доки не використав його, здійснивши постріл в будівлю супермаркету «Горобчик», що розташований в с. Ганичі по вул. Народній,122 Тячівського району після чого з місцяподії зник.

-2-

У відповідності до висновку балістичної експертизи №12/99 від 11.09.2019 металеві предмети, які були вилучені в приміщенні супермаркету «Горобчик», є ймовірними фрагментами від реактивного кумулятивного пострілу протитанкового гранатомета РПГ-26 «Аглень» або («РПГ-22» Нетто»), приведеного в дію. Металеві частини від пострілу, а саме: залишки від стартового двигуна, головна частина та фрагменти корпуса реактивного кумулятивного пострілу є складовими частинами боєприпасу, ймовірно фрагментами від реактивного кумулятивного пострілу протитанкового гранатомета РПГ-26 «Ангель» або («РПГ-22» «Нетто»). Постріл від гранатомета був виготовлений промисловим способом.
Окрім того, 24. 08. 2019, близько 04 год. ОСОБА_6 , знаходячись на території грального майданчику дитячого навчального закладу розташованого в АДРЕСА_3 , діючи умисно, з метою пошкодження майна, усвідомлюючи загальнонебезпечність способу вчинення своїх протиправних дій, здійснив постріл із ручного протитанкового гранатомета моделі «РПГ-26» маркування « НОМЕР_1 » «ОКФОЛ», «7820», «533-09-91» по будівлі супермаркету «Горобчик», розташованого в АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_9 , приватному підприємцю, мешканцю АДРЕСА_4 . Внаслідок вибуху пошкоджено вхідні двері до супермаркету та частково пошкоджено зовнішнє декоративнее покриття стін біля дверей супермаркету, в результаті чого потерпілому завдано матеріальної шкоди.
У відповідності до висновку молекулярно-генетичної експертизи №19/10/1-769/СЕ/19 від 26.11.2019 генетичні ознаки клітин, виявлених на недопалках цигарок вилучених 24.08.2019 в ході огляду місця події, а саме території дошкільного навчального закладу, який розташований за адресою с. Ганичі, вул.Народна, 148, Тячівського району збігаються з генетичними ознаками клітин виявлених на фільтрі недопалка з під сигарети «MARLBORO» об`єкт №2) з яким контактував ОСОБА_6 ..
Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст. 263 та ч. 2 ст. 194 КК України.
Необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обґрунтував тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам незаконного впливу підозрюваним на свідків, а також підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також, у клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 раніше притягався до кримінальної відповідальності, крім того на розгляді Свалявського районного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України. В ухвалі слідчого судді зазначено про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на те, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України, при розгляді клопотання знайшов своє підтвердження ризик продовження підозрюваним кримінального правопорушення, оскільки згідно довідки на особу МВС України, ОСОБА_6 був засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України, а щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, обвинувальний акт перебуває на розгляді в Свалявському районному суді. Крім того, на думку слідчого судді існує ризик того, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Слідчим суддею також враховано особу підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_6 офіційно не працює, при цьому на його утриманні перебуває неповнолітня донька. Зазначені в клопотанні слідчого обставини у їх сукупності, на думку слідчого судді, об`єктивно свідчать про наявність у даному

-3-

провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню шляхом застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного ОСОБА_6 від суспільства, оскільки неодноразове притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, свідчить про його небажання зійти зі злочинного шляху. При цьому слідчим суддею враховано, що Європейський Суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського Суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу. У справі «Лабіта проти Італії», Європейський Суд з прав людини вказує, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. В кожному випадку, як підкреслює Європейський Суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Оскільки, згідно з обставинами кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_6 , такий вчинив постріл з гранатомету в центрі населеного пункту, способом небезпечним для життя і здоров`я невизначеної кількості людей, у розглядуваному випадку, привілює суспільний інтерес, що виправдовує застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 28.11.2019 скасувати та постанови нову, якої відмовити в задоволенні клопотання слідчого та обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. В обгрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, оскільки вважає підозру ОСОБА_6 необґрунтованою, зазначені у клопотання ризики не підтвердженими. На його думку приймаючи оскаржуване рішення, слідчий суддя взяв до уваги лише формально обґрунтовані доводи клопотання та, всупереч практиці Європейського Суду з прав людини, не з`ясував можливість застосування щодо ОСОБА_6 інших (альтернативних) запобіжних заходів. Вважає, що слідчим суддею проігноровані характеризуючи дані особу ОСОБА_6 , який має стійкі соціальні зв`язки, неповнолітню доньку на утриманні, проживає з батьками, що на думку захисника давало підстави слідчому судді для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити належне виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні. Крім того зазначає, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, при його визначенні не враховано майновий та сімейний стан підозрюваного, що не відповідає вимогам ст. ст.182, 183 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника- адвоката ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважав апеляційну скаргу необґрунтованою, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

-4-

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст.177 КПК України.

Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

-5-

Згідно положень ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотримався вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідив та перевірив наведені в ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які, власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СУ ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000151 від 11.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України. 28.11.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого суддівід 28.11.2019 за клопотанням старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб .

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам справи і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.
Відповідно до положень ст. ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.
Відповідно до положень п. ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки.
-6-

Як встановив слідчий суддя і це підтверджується матеріалами судового провадження ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину, при розгляді клопотання підтверджено наявність ризиків продовження підозрюваним кримінального правопорушення та його переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності,що свідчить про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України, доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Відповідно до сформованої практики Європейського Суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський Суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).
З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів, існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була повністю доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в своїй ухвалі при застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняв до уваги слідчий суддя.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 щодо відсутності доказів у даному кримінальному провадженні, які б свідчили про обґрунтованість його підозри, колегія суддів зазначає, що слідчим у кримінальному провадженні надано докази, які на даній стадії досудового розслідування є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 .. Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що "розумна підозра у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 доводи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними .

-7-

Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 на предмет законності та вмотивованість ухвали слідчого судді щодо ОСОБА_6 в частині визначення розміру застави, колегія суддів звертає увагу на таке.

На переконання колегії суддів, визначений слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 576 300 грн. є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного ОСОБА_6 , обставинами кримінальних правопорушень, зокрема, небезпечний для невизначного кола осіб спосіб їх вчинення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч. 4 ст. 182 КПК України.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського Суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також апеляційний суд бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. Тому, з урахуванням тяжкості злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, його високого ступеня суспільної небезпеки, а також особи підозрюваного ОСОБА_6 апеляційний суд приходить до висновку, що слідчий суддя вірно встановив, виключність даного випадку, а також те, що застава у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб не здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, а тому призначив заставу, у розмірі, що перевищує вказані межі, а саме 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 576 300 грн., оскільки такий розмір застави буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Такий розмір застави, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

Наведені в апеляційній скарзі адвокатом ОСОБА_7 інші доводи на захист підозрюваного ОСОБА_6 , в тому числі і міцність його соціальних зв`язків та наявність постійного місця проживання, які на думку захисника давали підстави слідчому судді обрати щодо ОСОБА_6 менш суворий запобіжний захід, були предметом перевірки та розгляду слідчим суддею і підстав для їх задоволення не встановлено. Зазначені мотиви не дають підстав для зміни чи скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного

-8-

з триманням під вартою, про що ставиться питання в апеляційній скарзі захисника. Не надано захисником і позитивних даних щодо особи підозрюваного, які б свідчили на його користь та дали колегії суддів підстави призначити йому більш м`який запобіжний захід.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, задоволенню не підлягають.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28. 11. 2019 про обрання щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України запобіжного заходу у виді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді: