Справа №295/2026/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомира скаргу громадянина України ОСОБА_3 на постанову прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 03.02.2020 р.

У С Т А Н О В И В:

До Богунського районного суду м. Житомира 14.02.2020 р. надійшла скарга потерпілого ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000041 від 28.02.2017 р., на постанову прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 03.02.2020 р. про відмову в задоволені клопотання.

В судовому засіданні скаржник підтримав свої вимоги у повному обсязі.

Прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення скарги як не обгрунтованої.

Суд, вислухавши скаржника, прокурора, дослідивши надані сторонами докази встановив.

У провадженні СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000041 від 27.02.2017 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 1 ст. 384, ч. 1 ст. 385 КК України.

Разом з тим, суд звертає увагу, що первинно Житомирським ВП ГУНП в Житомирській області було порушено кримінальне провадження №0004386 від 01.09.2015 р. внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Обставини справи: 08 липня 2015 р., рухаючись по головній дорозі на автомобілі «Шевроле Авео», на перехресті вулиць Мануїльського - Домбровського ОСОБА_3 не зміг уникнути зіткнення з автомобілем «Шкода Фабіа», який спочатку знизив швидкість, а потім зненацька здійснив прискорення та перегородив рух автомобілю «Шевроле Авео». Внаслідок ДТП автомобіль «Шевроле Авео», яким керував ОСОБА_3 , отримав значні механічні ушкодження, а сам ОСОБА_3 , за висновком експерта від 07.09.2015 р. № 1761, додаткового висновку експерта від 06.11.2015 р. № 2270 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Під час досудового слідства було проведено ще три комісійні судово-медичні експертизи (висновок експерта № 28 від 29.04.2016 р., додатковий висновок експерта № 33 від 05.05.2016 р. та повторний висновок експерта № 75 від 05.10.2016 р.)
Стосовно скарги ОСОБА_3 від 14.02.2020 р. судом встановлено, що 30.01.2020 р. на адресу місцевої прокуратури надійшло клопотання від ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000041 про направлення до Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз додаткових документів для проведення судово-психологічної експертизи, а саме звернень у межах кримінального провадження та відповідей на них та забезпечення проведення слідчих дій допитів свідків.
Прокурор ОСОБА_4 , розглянувши вказане клопотання дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
24.10.2019р. прокурором призначено судово-психологічну експертизу, виконання якої доручено експертам Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
12.11.2019р. на адресу місцевої прокуратури надійшло клопотання судового експерта про забезпечення виконання судово-психологічної експертизи у даному провадженні, в тому числі про направлення на адресу експертної установи матеріалів кримінального провадження № 0000041, у яких повинні міститися інформація щодо досліджуваних обставин та вихідні дані, які можна отримати у показах кола спілкування ОСОБА_3
26.12.2019 р. на адресу експертної установи були направлені матеріали криміналного провадження з виконаним клопотанням експертів.
Саме з неповним виконанням органами досудового слідства клопотання експертів, на думку скаржника ОСОБА_3 , він і змушений був, у черговий раз, звернутися з клопотанням до прокурора ОСОБА_4 для виконня певних слідчих дій а саме допиту свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які на його думку, дадуть об`єктині свідчення щодо підтвердження негативних змін у його життєдіяльності.
Суд критично відноситься до позиції прокурора ОСОБА_4 при винесені постанови про відмову в задоволені клопотання від 03.02.2020 р. а саме в тій частині де прокурор вказує, що станом на 03.02.2020 р. від експерта не надходило нових клопотань про направлення додаткових матеріалів.
З цього приводу суд звертає увагу на лист Житомирського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 02.03.2020 р. адресованого ОСОБА_3 зі змісту якого свідчить, що чинним законодавством та нормативними актами, що регулюють діяльність експерта, передбачена заборона експерту самостійно збирати матеріали, які підлягають дослідженню. Крім того, експерту заборонено вступати у непередбачені порядком проведення експертизи контакти з особами, якщо такі особи прямо чи опосередковано зацікавлені в результатах експертизи.
Наведене визначає процесуальну взаємодію експерта лише з органом (особою), який призначив експертизу. Взаємодія експерта з особою, стосовно якої поставлені питання, в даному випадку визначається лиже в межах проведення безпосереднього психологічного обстеження останньої для отримання психодіагностичної інформації, необхідної для врахування при вирішенні поставлених перед експертом питань.
З вказаного свідчить, що ОСОБА_3 , звертаючись з клопотанням до прокурора ОСОБА_4 , діяв в рамках чинного законодавства.
Крім того у скарзі від 14.02.2020 р. та неодноразових клопотаннях ОСОБА_3 звертає увагу та просить органи досудововго слідства та процесуальних керівників об`єктивно розглянути його клопотання від 18.11.2019 р. № 1944, в якому він посилається на відповідні документи, які в своє чергу, знову ж таки, на думку скаржника «…мають важливе значення, та можуть вплинути на розмір нанесеної йому матеріальної шкоди…»
У відповідності до ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Таким чином, потерпілий користується правом подання слідчому, прокурору клопотання про здійснення будь-яких процесуальних дій, у тому числі, слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових).

Разом з тим, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені, зокрема, рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно розділу 6 Узагальнення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування від 12.01.2017 (далі Узагальнення) необхідно зауважити, що п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК передбачене право на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, а не будь-яких процесуальних дій, для проведення яких учасник кримінального провадження вносив клопотання слідчому. З огляду на зазначене слідчі судді обґрунтовано відмовляють у відкритті провадження, якщо скарга зумовлена прийняттям постанови про відмову у проведенні дій, які не можуть бути віднесені до категорії слідчих (розшукових).

Вичерпний перелік слідчих (розшукових) дій визначений главою 20 КПК України. До них, зокрема, відносяться: допит (ст. 224 КПК України); пред`явлення особи для впізнання (ст. 228 КПК України); пред`явлення речей для впізнання (ст. 229 КПК України);пред`явлення трупа для впізнання (ст. 230 КПК України);обшук (ст. 234 КПК України);огляд (ст. ст. 237, 238, 239 КПК України); слідчий експеримент (ст. 240 КПК України); освідування особи (ст. 241 КПК України); призначення експертизи (ст. 242 КПК України).

Вичерпаний перелік негласних слідчих (розшукових) дій визначений главою 21 КПК України.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_3 у клопотанні від 30.01.2020 р. порушується питання про проведенні конкретної слідчої дії, а саме допиті в якості свідків: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , тому постанова про відмову в задоволенні клопотання від 03.02.2020 р. може бути предметом оскарження відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи наведені норми, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 від 03.02.2020 р. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 220, 303, 369, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скаргу громадянина України ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , задовільнити.

Скасувати постанову прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про відмову в задоволені клопотання від 03.02.2020.

З метою об`єктивного проведення досудового слідства по кримінальному провадженню № 0000041 від 28.02.2017 р. допитати в якості свідків, на допиті яких наполягає потерпілий ОСОБА_3 : ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Надати правову оцінку заявленого ОСОБА_3 клопотанню від 18.11.2019 р.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1