Номер провадження:1-кс/521/3244/20
У Х В А Л А

08 липня 2020 року м. Одеса
Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР 12.12.2019 року за № 0001659 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
Слідчий звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуків 26.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 (16 купюр номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 100 доларів США) та 27.06.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 (3 купюри номіналом 500 грн; мобільний телефон «DJH» у корпусі сіро-чорного кольору; мобільний телефон «Samsung» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора «лайфселл»; мобільний телефон «ergo» чорного кольору, ІМЕІ(1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , з сім-карткою оператора «лайфселл» № НОМЕР_4 ; мобільний телефон «neffos» у корпусі чорного кольору).

В обґрунтування клопотання зазначено, що у даному кримінальному провадженні проводиться досудове розслідування щодо відкритого викрадення майна ОСОБА_7 грошей в сумі 140000 грн, 3000 доларів США та інших речей і особистих документів, яке мало місце 12.12.2019 року. В ході досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК. України. На підставі ухвали слідчого судді 26.06.2020 року та 27.06.2020 року були проведені обшуки, в ході яких вилучені зазначені у клопотанні гроші і предмети. На думку слідчого вилучене майно має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а тому підлягає арешту на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 , в житлі якого було проведено обшук 26.06.2020 року, заперечував проти задоволення клопотання в частині накладення арешту на майно, вилучене відповідно до протоколу обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (16 купюр номіналом 500 грн, 1 купюра номіналом 100 доларів США). Адвокат ОСОБА_5 зазначив, що ОСОБА_4 не має відношення до злочину і не знайомий з підозрюваним та з іншою особою, у якої проведено обшук 27.06.2020 року. Та обставина, що номінал вилучених у ОСОБА_4 грошових купюр співпадає з номіналом купюр, викрадених у потерпілого, не може свідчити про те, що саме ці гроші були об`єктом злочину.

Прокурор підтримав клопотання, обґрунтовуючи вимоги наведеними у ньому обставинами і документами, що містяться у кримінальному провадженні, повідомив, що предмети, про які йдеться у клопотанні, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Зазначив, що накладення арешту на вилучені мобільні телефони обумовлена необхідністю проведення їх огляду і досліджень.

Також прокурор повідомив, що у розпорядженні сторони обвинувачення відсутні відомості щодо серій і номерів купюр викрадених у ОСОБА_7 грошей в сумі 140000 грн, однак наявна така інформація щодо викрадених грошей в сумі 3000 доларів США. Прокурор вказав, що 3000 доларів США потерпілий отримав від іншої особи у борг, у зв`язку з чим були здійснені ксерокопії усіх переданих грошових купюр.

Відповідні матеріали кримінального провадження були надані прокурором для огляду в судовому засіданні. Під час огляду встановлено, що номер і серія однієї з від копійованих грошових купюр номіналом 100 доларів США LB67593915D співпадає з номером і серією купюри, що вказана у протоколі обшуку як виявлена і вилучена за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

У відповідності до ст. 170 ч. 2 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 4 цієї ж статті, передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення доведено, що вказане у клопотанні вилучене під час обшуків майно, - грошова купюра номіналом 100 доларів США та мобільні телефони відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, і можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні. Тому наявні підстави для задоволення клопотання щодо накладення арешту на майно в цій частині.

Разом з тим, стороною обвинувачення не доведено, що зазначеним критеріям відповідають вилучені в ході обшуків гроші у вигляді банкнот національної валюти України номінальною вартістю 500 грн. Тому вважаю, що в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Що стосується доводів адвоката про таку підставу для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, як порушення слідчим передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України строку його подання, то суд не бере їх до уваги, виходячи з наступного.

Підстави для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна визначено ч. 1 ст. 173 КПК України. Таке рішення приймається слідчим суддею, судом, якщо особа, що подала клопотання, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 КПК України.

Подання стороною обвинувачення клопотання поза межами строку, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України, може тягнути за собою наслідки, визначені вказаною правовою нормою, але не є підставою для відмови у задоволенні клопотання.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :
Клопотання слідчого СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, вилучене 26.06.2020 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_1 :

- 1 купюру номіналом 100 доларів США, серія і номер якої LB67593915D.

Накласти арешт на майно, вилучене 27.06.2020 року в ході обшуку за адресою АДРЕСА_2 :

- мобільний телефон «DJH» у корпусі сіро-чорного кольору;

- мобільний телефон «Samsung» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_1 , з сім-карткою оператора «лайфселл»;

- мобільний телефон «ergo» чорного кольору, ІМЕІ(1) НОМЕР_2 , ІМЕІ (2) НОМЕР_3 , з сім-карткою оператора «лайфселл» № НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон «neffos» у корпусі чорного кольору.

У задоволені іншої частини клопотання відмовити.

Майно, на яке накладено арешт, передати на зберігання відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою Кабінету міністрів України № 1104 від 19.11.2012 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в судове засідання з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1