печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2020 року Печерський районний суд м. Києва в складі :

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Юзино Красилівського р-ну Хмельницької обл., громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.11.1993 року вироком Куп`янського міжрайонного окружного суду Харківської області за ч. 3 ст. 101 КК України (1960 р.) до 7 років позбавлення волі;

- 06.03.2002 року вироком Богодухівського районного суду Харківської області за ст. 395 КК України до 6 місяців арешту;

- 31.10.2006 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі. Звільнений 07.07.2015 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. ім. Поліни Осипенко Хабаровського краю Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Сочі Краснодарського краю Російської Федерації, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

- 04.04.2014 року вироком Пирятинського районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі та постановою Ленінського районного суду м. Полтави від 24.06.2014 року за ст. 6 Закону України Про амністію в 2014 році зменшено строк покарання до 1 року 9 місяців 24 днів позбавлення волі, звільнений 28.01.2016 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:
02.10.2016 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 проводили час разом на вулиці Хрещактик у м. Києві. Приблизно о 04:00 год. цього ж дня, поблизу станції метрополітену «Хрещатик» ОСОБА_11 помітив сидячого біля будинку № 17 на вул. Хрещатик в м. Києві раніше незнайомого йому ОСОБА_15 , який мав при собі власний рюкзак з особистими речами, та запропонував ОСОБА_12 і ОСОБА_13 напасти на поміченого хлопця, з метою заволодіння його особистими речами, які погодились на запропоноване, дійшовши згоди діяти разом при вчиненні кримінального правопорушення.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою нападу на ОСОБА_15 та заволодіння його майном, ОСОБА_11 взяв у ОСОБА_12 саморобний ніж побутового призначення, який останній мав при собі, та разом з ОСОБА_12 і ОСОБА_13 підійшли до ОСОБА_15 . ОСОБА_11 розбудив потерпілого та приставив до його тіла саморобний ніж побутового призначення таким чином, що забезпечувало достатню відстань для його застосування та нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. В цей час ОСОБА_13 та ОСОБА_12 оточили потерпілого, унеможлививши його втечу. Висловлюючи погрози реальної можливості застосування до ОСОБА_15 насильства, ОСОБА_11 , небезпечним для життя та здоров`я потерпілого способом з використанням саморобного ножа побутового призначення, в присутності ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , наказав останньому віддати всі його речі, що останній і виконав надавши ОСОБА_13 свій рюкзак марки "Dаkіnе", в якому знаходились його особисті речі. ОСОБА_13 в свою чергу, передав рюкзак з речами потерпілого ОСОБА_11 , після чого всі троє почали тікати з місця вчинення злочину в бік площі І. Франка в м. Києві. Проходячи по вул. Городецького у м. Києві, ОСОБА_11 передав ніж, яким погрожував потерпілому, ОСОБА_12 , а той поклав його до рюкзака з власними речами, який знаходився у ОСОБА_14 .

В подальшому, перебуваючи на території дитячого майданчику, за адресою: м. Київ, площа І.Франка (в парку), навпроти будинку № 5, ОСОБА_11 відкрив рюкзак ОСОБА_15 та розпочав розподіляти майно, яким вони заволоділи під час здійснення нападу. При цьому, передав ОСОБА_12 зарядний пристрій чорного кольору для мобільного телефону «Нокіа», портативну переносну батарею в корпусі чорного кольору із нанесенням марки «Тото» та шнуром білого кольору, багатофункціональний розкладний ніж в корпусі з металу сірого кольору, а також таблетки із зазначенням найменування «Спазмалгон». Отримані зазначені речі ОСОБА_12 поклав до кишень власного одягу. Собі з рюкзака потерпілого, ОСОБА_11 взяв три кулькові ручки, кожна з яких в пластиковому корпусі чорного, фіолетового та синього кольору, та клубок ниток з голкою. Також, ОСОБА_11 з речей, що знаходились в рюкзаку ОСОБА_15 , передав ОСОБА_14 пластикову пляшку з написом лікарський засіб «Амброксол», відкриту пачку цигарок -Chesterfild», міні-упаковку з написом «STIKEEZ. Сільпо Іграшка», яка їх поклала до рюкзака з власними речами, куди попередньо ОСОБА_12 передав ніж, з застосуванням якого здійснено напад на потерпілого ОСОБА_15 . Після чого викинув рюкзак потерпілого у зелені насадження.

Під час розподілу здобутого при нападі майна потерпілого, перебуваючи на території дитячого майданчику, розміщеного в сквері поблизу будинку № 5 на площі І.Франка в м. Києві, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 були затримані працівниками поліції безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 винними себе в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні визнали повністю, підтвердили фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення відповідно до пред`явленого обвинувачення. Також обвинувачені зазначили, що щиро каються у вчиненому та зробили для себе відповідні висновки.

В судовому засіданні, у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів у справі, а саме: показів потерпілого, свідків та письмових доказів, оскільки фактичні обставини нікім не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції учасників судового провадження.

Оцінюючи докази зібрані в судовому засіданні, суд находить винність обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведеною.

Умисні дії ОСОБА_11 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України.

Умисні дії ОСОБА_12 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України.

Умисні дії ОСОБА_13 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України.

При призначенні міри покарання обвинуваченим, суд враховує тяжкість скоєного ними кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів, є умисним та корисливим, а також особи обвинувачених: ОСОБА_11 який раніше неодноразово судимий, ОСОБА_13 , який раніше судимий за вчинення умисного корисливого кримінального правопорушення та ОСОБА_12 , який в силу ст. 89 КК України не судимий, однак притягувався до кримінальної відповідальності, а також те, що обвинувачені свою вину визнали повністю, на спеціальних обліках не перебувають, а також фактичну відсутність матеріальної шкоди, оскільки речі, якими обвинувачені заволоділи для потерпілого матеріальної цінності не представляють.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 - є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_11 є рецидив злочину.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_12 - є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 не встановлено.

У відповідності до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 - є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_13 вчинення злочину повторно.

Враховуючи наведене вище, думку прокурора, щодо міри покарання обвинуваченим, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, оскільки виправлення та перевиховання останніх не можливе без ізоляції їх від суспільства.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_13 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обраховувати з 02.10.2016 року, зарахувавши, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), строк їх попереднього ув`язнення з 02.10.2016 року по 17.04.2020 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_11 таким, що відбув призначене покарання та звільнити останнього з-під варти в залі суду.

Вважати ОСОБА_12 таким, що відбув призначене покарання та звільнити останнього з-під варти в залі суду.

Вважати ОСОБА_13 таким, що відбув призначене покарання та звільнити останнього з-під варти в залі суду.

Речові докази:

- речі, які постановою слідчого від 02.11.2016 року визнані речовими доказами та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_14 залишити ОСОБА_14 за належністю;

- речі потерпілого, які постановами слідчого від 07.11.2016 року та 08.11.2016 року визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери схову речових доказів Печерського УП ГУНП в м. Києві знищити, як такі, що не становлять для потерпілого матеріальної цінності;

- речі обвинуваченого ОСОБА_11 , які постановами слідчого від 07.11.2016 року та 08.11.2016 року визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери схову речових доказів Печерського УП ГУНП в м. Києві знищити, як такі, що не становлять для обвинуваченого ОСОБА_11 матеріальної цінності;

- речі обвинуваченого ОСОБА_13 , які постановами слідчого від 07.11.2016 року та 08.11.2016 року визнані речовими доказами та передані на зберігання до камери схову речових доказів Печерського УП ГУНП в м. Києві знищити, як такі, що не становлять для обвинуваченого ОСОБА_13 матеріальної цінності;

- кухонний ніж, який передано на зберігання до камери схову речових доказів Печерського УП ГУНП в м. Києві знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду, через районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1