Справа № 296/4352/20
УХВАЛА

Іменем України

27 травня 2020 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_4 , а саме на:
- автомобіль марки «NISSAN PRIMERA», 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 ;
- земельну ділянку з кадастровим номером :87:054:0221, площею 0,2499 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2;
- житловий будинок загальною площею 43,2 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220;
- 1/2 частину квартири загальною площею 50,4 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 12126473.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що у провадженні СУ ГУНП в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 27.01.2020, за ознаками кримінального правопорушення, за ознаками ч.3 ст.369 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу №123ОС від 11.05.2016 ОСОБА_5 призначено начальником 2 сектору відділу захисту національної державності УСБУ в Житомирській області.
До функціональних обов`язків очолюваного ОСОБА_5 сектору входить протидія міжнародному тероризму, в зв`язку з чим під час виконання оперативно-службової діяльності проводяться заходи, спрямовані на недопущення використання каналів легалізації іноземців в Україну, вихідців з країн, де функціонують міжнародні терористичні організації та інші заходи, передбачені Законами України «Про Службу безпеки України», «Про контррозвідувальну діяльність» та іншими нормативно-правовими актами.
ОСОБА_5 , обіймаючи посаду начальника 2 сектору відділу захисту національної державності УСБУ в Житомирській області, відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.01.2020 до УСБУ в Житомирській області надійшов лист з Управління ДМСУ в Житомирській області про звернення, за поданням відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації Фонду «Фонд Україна - США», з приводу отримання посвідок на тимчасове проживання на підставі п. 7 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземних громадян, з ознаками неправдивості вказаних у наданих іноземцями даних, в частині вказаних адрес проживання у м. Житомирі.
Вказаний лист на виконання в частині проведення перевірки по даному факту передано до 2 сектору відділу захисту національної державності УСБУ в Житомирській області, керівником якого є ОСОБА_5 .
За результатами перевірки викладених у листі УДМСУ в Житомирській області даних, співробітниками 2 сектору ВЗНД Управління встановлено, що адреси проживання у м. Житомирі, які зазначені іноземцями в наданих документах, не відповідають дійсності, про що 16.01.2020 поінформовано УДМСУ в Житомирській області.
В подальшому, 20.01.2020 до Управління ДМС України в Житомирській області, що розташоване за адресою м. Житомир, вул. Пушкінська, 44, прибув ОСОБА_4 з метою установлення причин відмови у легалізації перебування на території України іноземним громадян, яких він представляв.
Цього ж дня, на підставі ст. 7 ЗУ «Про контррозвідувальну діяльність», у холі Управління ДМС України в Житомирській області старшим оперуповноваженому 2 сектору відділу захисту національної державності УСБУ в Житомирській області ОСОБА_6 у присутності керівника підрозділу ОСОБА_5 проведено опитування ОСОБА_4 .
У цей час та місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на надання ОСОБА_5 неправомірної вигоди, за невчинення в його інтересах дії з використанням наданого йому службового становища, а саме несприяння у проведенні перевірок Управлінню ДМС України в Житомирській області при легалізації перебування на території України іноземним громадян, яких буде представляти ОСОБА_4 .
З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 попросив контактний номер телефону у ОСОБА_5 та попросив додатково зустрітися.
Далі, 24.01.2020, приблизно о 13:55, перебуваючи поблизу кафе «Фелікс», що за адресою: м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 11, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, запропонував ОСОБА_5 одержати неправомірну вигоду у сумі від 800 до 1000 грн. за кожну особу за невчинення ОСОБА_5 дій, спрямованих на сприяння у проведенні перевірок Управління ДМС України в Житомирській області під час легалізації перебування на території України іноземних громадян, яких буде представляти ОСОБА_4 .
На вказану пропозицію, ОСОБА_5 з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_4 погодився та повідомив правоохоронні органи.
В подальшому, з ініціативи ОСОБА_4 близько 14:45 30.01.2020 відбулася зустріч останнього з ОСОБА_5 , в ході якої, перебуваючи в приміщенні банкетної зали №1 кафе «Фелікс», що розташоване за адресою:
м. Житомир, вул. Фещенко Чопівського, 11, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи те, що останній уповноважений проводити перевірки щодо легального перебування іноземців на території України, звернувся до нього з пропозицією не вчиняти дії, спрямовані на сприяння у проведенні перевірок Управління ДМС України в Житомирській області під час легалізації перебування на території України іноземних громадян, після чого в цей же день, час та місці, за вказаних обставин, надав за невчинення таких дій ОСОБА_5 неправомірну вигоду у розмірі 2 000 грн. в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Таким чином, ОСОБА_4 надав начальнику 2 сектору відділу захисту національної державності УСБУ в Житомирській області
ОСОБА_5 , який є службовою особо, яка займає відповідальне становище, неправомірну вигоду у розмірі 2000 грн. за невчинення
ОСОБА_5 дій, спрямованих на сприяння у проведенні перевірок Управління ДМС України в Житомирській області під час легалізації перебування на території України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Умисними діями, які виразились у наданні службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища, за ч. 3 ст. 369 КК України підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий.
Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України ОСОБА_4 складено та вручено 31.01.2020.
Вчинений підозрюваним ОСОБА_4 злочин відноситься до тяжких злочинів та передбачає основне покарання у вигляді позбавлення волі від 4 до 8 років з можливістю конфіскації майна.
Окрім цього, відповідно до примітки ст. 45 КК України вчинений підозрюваним ОСОБА_4 злочин відноситься до корупційних злочинів.
В ході проведення досудового розслідування за вказаним фактом у підозрюваного ОСОБА_4 у наявності є рухоме та нерухоме майно.
Згідно відповіді РСЦ МВС в Житомирській області за вих. №31/6-328 від 12.02.2020 встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 у власності перебуває автомобіль марки «NISSAN PRIMERA», 1992 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 20027593 від 14.02.2020) встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 на праві приватної власності перебуває земельна ділянка з кадастровим номером :87:054:0221, площею 0,2499 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220, яка належить на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №1411 від 26.09.2016, який посвідчено приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_9 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 20027895 від 14.02.2020) встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 на праві приватної власності перебуває житловий будинок загальною площею 43,2 м2, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220, який належить останньому на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку №1410 від 26.09.2016, який посвідчено приватним нотаріусом Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області ОСОБА_9 .
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (номер інформаційної довідки 20021350 від 14.02.2020) встановлено, що у підозрюваного ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності перебуває ? квартира загальною площею 50,4 м2, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна: 12126473, яка належить останньому на підставі договору дарування №2561 від 25.10.2005, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_10 .
Ініціатор клопотання зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 в силу інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, несе майнову відповідальність за вчиненні ним протиправні дії, а тому у досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на належне йому вищеперераховане майно.
З метою забезпечення арешту майна слідчий просив розгляд вказаного клопотання провести без повідомлення підозрюваного ОСОБА_4 .
В судове засідання слідчий не з`явився.
Дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Приписами ч.6 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Отже, арешт накладається на майно, в тому числі підозрюваного, за наявності обгрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
У поданому клопотанні слідчий зазначає про те, що підозрюваний ОСОБА_4 несе майнову відповідальність за вчиненні ним протиправні дії. Натомість, в клопотанні про арешт майна слідчим не зазначено, який розмір шкоди завдано внаслідок кримінального правопорушення, вчиненого підозрюваним ОСОБА_4 .
Також, в матеріалах клопотання відсутні докази того, що у вказаному кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов, а також відсутній обґрунтований розмір отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Тобто, підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна може бути лише недоведеність необхідності застосування такого арешту, а також відсутність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу
Наведені вище обставини в своїй сукупності свідчать про відсутність підстав для арешту майна підозрюваного відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України.
Керуючись ст.ст. 170-173, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Житомирькій області в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Житомирського апеляційного суду.

Головуючий суддя ОСОБА_1