Справа № 214/8419/19
1-кп/214/484/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі справу за кримінальним провадженням №0001705 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.3, 185 ч.3 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні при обговоренні питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою. При цьому зазначив, що обвинувачений може вчинити новий злочин, так як раніше неодноразово судимий, та переховуватися від суду, оскільки не має міцних соціальних зв`язків, наявність матері у людини не визначає, що ця людина проявляє їй увагу.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечує проти продовження строку тримання під вартою.

У судовому засіданні захисник вважає за можливе змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. При цьому пояснила, що у обвинуваченого є міцні соціальні зв`язки, його мати хворіє.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 належить продовжити. При цьому суд враховує наступне.

Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за яке за законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років. Згідно обвинувачення, останній, маючи не зняту і не погашену в законному порядку судимість, знов групою осіб вчинив три нових умисних корисливих злочини. Також суд враховує, що обвинувачений ніде не працює, тобто не має законних, належних та достатніх засобів для існування, не одружений, не має на утриманні дітей, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, які б могли стримувати його залишити межі міста. Суд бере до уваги, що під час досудового розслідування обвинуваченому 30 вересня 2019 року судом був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але у зв`язку з порушенням покладених на нього обов`язків, судом 30 жовтня 2019 року цей запобіжний захід був змінений на тримання під вартою, строк тримання під вартою закінчується 24 червня 2020 року. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що останній може продовжити злочинну діяльність та переховуватися від суду, перешкодити встановленню істини по справі. Закінчити розгляд справи до цього часу не вбачається за можливе, оскільки прокурором у судовому засіданні 16 червня 2020 року наданий змінений обвинувальний акт, у зв`язку з чим за клопотанням обвинуваченого та захисника оголошена перерва для ознайомлення зі зміненим актом. Суд також враховує, що у судовому засіданні досліджені вагомі докази на підтвердження пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення. Так судом досліджені протоколи слідчих експериментів, під час проведення яких, останній вказував на місця вчинення крадіжок.

Також суд враховує, що в судовому засіданні обвинувачений надав суперечливі показання про те, які речі здавалися до ломбарду та в який саме час, що дає суду підстави сумніватися у щирості цих показань та, отже, підстави вважати, що обвинувачений може перешкодити суду встановити істину по справі.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 24 червня 2020 року і продовжити строк тримання під вартою до 22 серпня 2020 року.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 22 серпня 2020 року.

На ухвалу на протязі семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1