Справа № 595/2330/19
Провадження №1-кп/595/29/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.02.2020

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000219 від 20 липня 2019 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого 24.10.2019 року монастирським районним судом за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців, на підставі ст..75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на два роки,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Монастириського районного суду від 28.01.2019 року, який набрав законної сили 28.02.2019 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 180 годин. Засуджений ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та у порушення вимог ч.ч.1,2 ст.36, ч.1 ст.37, ст..38, ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, ухилявся від відбування призначеного судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме громадських робіт.

Так, засуджений ОСОБА_4 05 квітня 2019 року поставлений на облік у Бучацькому районному секторі філії Державної установи «Центр пробації» Тернопільській області. В подальшому, 11 квітня 2019 року, начальником Бучацького районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області, ОСОБА_4 належним чином, письмово, ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, та попереджено про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт. Засудженого направлено до Передмістянської сільської ради Бучацького району для їх виконання з 12 квітня 2019 року.

Згідно розпорядження Передмістяпського сільського голови від 12.04.2019 року,

та складених графіків на квітень, травень, червень 2019 року, ОСОБА_4 повинен був відпрацювати 180 годин громадських робіт протягом квітня, травня та червня 2019 року. ОСОБА_4 будучи ознайомленим з порядком, відбування призначеного судом покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в період з 12.04.2019 року по 28.06.2019 року відпрацював 24 години із 180 годин призначених йому згідно графіків на квітень, травень, та червень 2019 року без поважних причин не відпрацював іншу частину годин з призначеного йому покарання, чим порушив порядок і умови відбування покарання у виді громадських робіт.

Таким чином ОСОБА_4 злісно ухиляючись від призначеного йому покарання у виді громадських робіт в період часу з 12.04.2019 року по 28.06.2019 року фактично відпрацював 24 години громадських робіт із 180 годин громадських робіт призначених вироком Монастириського районного суду від 28.01.2019 року.

Такі умисні дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

18 грудня 2019 року згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000219 від 20 липня 2019 року, та обвинуваченим у цьому проваджені ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.389 КК України, істотних для даного кримінального правопорушення обставин та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 ..

Угодою передбачено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, встановлені ст.476 КПК України.

Вислухавши учасників кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд вважає, що угода підлягає до затвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, про що вони підтвердили під час судового засідання.

Також судом встановлено, що за умовами даної угоди міра покарання визначена відповідно до вимог ст.ст.65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставину, яка обтяжує покарання, а саме рецидив злочину.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадження може бути укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Відповідно до вимог ч.5 ст.469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю захисника обвинуваченого ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами кримінального провадження міри покарання.

Керуючись ст.ст.314,373,374,474,475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 18 грудня 2019 року між прокурором Бучацького відділу Теребовлянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000219 від 20 липня 2019 року, та обвинуваченим у цьому проваджені ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити узгодженне сторонами покарання, у виді арешту на строк 3(три) місяці.

На підставі ст. 72 КК України визначити, що одному дню позбавлення волі відповідає один день арешту, призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 ( три) місяці позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України приєднати не відбуту частину покарання згідно вироку Монастириського районного суду від 24.10.2019 року, та визначити покарання у виді 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 ( три) роки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1