Справа № 159/6746/19
Провадження № 1-кп/159/103/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового

засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі судових засідань Ковельського міськрайонного суду Волинської області у відкритому судовомузасіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001940 від 20.10.2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карасин Камінь-Каширського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, розлученого, раніше судимого 01.08.2019 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 1 рік, ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2019 року звільнення від покарання з випробуванням скасовано та направлено засудженого для відбування призначеного судом покарання, судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння корисливого злочину, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення (злочин) проти власності.

Так, ОСОБА_4 16 жовтня 2019 року, близько 21 год. 00 хв., перебуваючи поблизу двору, що по вул. Макаренка, 7 в м. Ковелі Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, повторно таємно викрав велосипед марки "Аист", вартістю 966,33 грн., що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останньому майнової шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю. Суду показав, що 16 жовтня 2019 року перебував на подвір`ї потерпілого в АДРЕСА_2 . Біля 21-ї години, коли потерпілий спав після спільного вживання спиртних напоїв, взяв його велосипед та поїхав додому. Через декілька днів, після того, як до нього прийшов слідчий, повернув велосипед потерпілому. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Зазначені в обвинуваченні обставини ніким не оспорюються, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, який підтверджує їх існування. В зв`язку з цим суд, за погодженням з учасниками судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

З`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 органами досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив крадіжку, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин справи.

Так суд враховує, що ОСОБА_4 вчинено середньої тяжкості кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України (ст. 12 КК України в редакції на момент вчинення злочину).

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Суд враховує також те, що обвинувачений не вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власності; має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку попередню судимість; вчинив новий умисний корисливий злочин в період іспитового строку, що свідчить про його стійку схильність до вчинення злочинів даної категорії та явне небажання ставати на шлях виправлення; на диспансерному обліку в нарколога та психіатра не перебуває, посередньо характеризується по місцю проживання.

Крім цього, суд враховує відсутність будь-яких претензій потерпілого до обвинуваченого.

Враховуючи наведене та небезпеку ОСОБА_4 , як особи, для суспільства, суд прийшов до висновку, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі і про відсутність підстав для застосування щодо нього вимог ст. 75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, чи вимог ст. 69 КК України, яка передбачає призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Разом з тим, зважаючи на всі обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинення даного кримінального правопорушення , яке близьке до мінімального.

Вирішуючи питання про призначення покарання за сукупністю вироків, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, при визначенні остаточного покарання обирає принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що був обраний та продовжений щодо ОСОБА_4 , закінчився 10.03.2020 року. Зважаючи на те, що на даний час обвинувачений відбуває покарання за попереднім вироком, суд не вбачає підстав для обрання будь-якого запобіжного заходу щодо обвинуваченого до вступу даного вироку в законну силу.

Цивільного позову по справі не заявлено.

Процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експертів на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1256,08 грн., у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави в повному обсязі.

Арешт, накладений на майно (речовий доказ) відповідно до ухвали слідчого судді від 29.10.2019 року, підлягає скасуванню з подальшим визначенням долі цього речового доказу у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71 КК України, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 серпня 2019 року (невідбуте покарання становить 1 (один) рік позбавлення волі), і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 3 (три) місяці.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення до виконанняухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27.12.2019 року, тобто з 20 січня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати по справі в сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) гривень 08 копійок за проведення судової товарознавчої експертизи.

Арешт, накладений на майно (речові докази) відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 29.10.2019 року, - скасувати.

Речовий доказ: велосипед марки "Аист", темно-зеленого кольору, який передано на зберігання до камери схову Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий ОСОБА_1