Справа № 308/1441/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000134 - слідчогого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, з повною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

Слідчий у кримінальному провадженні №0000134 - слідчий СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Обґрунтовуючи вказане клопотання слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 30 січня 2019 року приблизно о 23.00 годині на грунті раптово виниклих неприязних стосунків громадянин ОСОБА_5 знаходячись на АДРЕСА_2 направився до домогосподарства , за місцем проживання громадянина ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 , без номеру . При вході на подвір`я до вище вказаного домогосподарства громадянин ОСОБА_5 заздалегідь заготовив знаряддя для нанесення тілесних ушкоджень знявши з вхідної калитки до вище вказаного домогосподарства металевий ланцюг з навісним замком на ньому та направився до будинку . Опинившись у будинку в якому в той момент знаходився громадянин ОСОБА_7 у вітальній кімнаті на дивані лежачи на спині та вступив із останнім у конфлікт після чого в результаті сварки маючи прямий умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень , діючи з єдиним прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх власних дій, їх карність та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому , використавши заздалегідь заготовлений металевий ланцюг з навісним замком на ньому як засіб у вчиненні суспільно небезпечного діяння наніс металевим ланцюгом з навісним замком на ньому який тримав у правій руці п`ять ударів в область живота та декілька удар в інші частини тіла .

Після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , не надавши медичної допомоги вийшов з будинку та позбувся заздалегідь заготовленого знаряддя , а саме металевого ланцюга з навісним замком на ньому.

Через деякий час особами які перебували в той час за вище вказаною адресою було повідомлено про даний факт працівників поліції , які по приїзду викликали працівників команди швидкої медичної допомоги після чого громадянина ОСОБА_7 було доставлено до Ужгородської районної лікарні для надання медичної допомоги, тобто інцидент було вичерпано.

Надалі , з 31.01.2019 року громадянин ОСОБА_8 перебував на стаціонарному лікуванні в комунальному закладі Ужгородській центральній районній лікарні .

Так 25.02.2019 року до чергової частини Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області надійшло повідомлення лікаря комунального закладу Ужгородській центральної районної лікарні про те що 25.02.2019 року констатовано смерть пацієнта ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_4 .

У результаті своїх умисних дій громадянин ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №106 від 05.04.2019 року потерпілому ОСОБА_7 спричинив наступні тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ , струс головного мозку забійна рана м`яких тканин лівої тім`яної ділянки, забій м`яких тканин правої тім`яної ділянки, забій лівого суглобу, садна задньої поверхні грудної клітки та тулуба, забій лівого плеча виникли внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії, якими могли бути затиснуті в кулак руки та обуті ноги сторонньої особи або інші тупі тверді предмети .

Тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струс головного мозку, забійна рана м`яких тканин лівої тім`яної ділянки стосовно живих осіб потребують лікування строком більше 6-ти але менше 21-го дня і за цією ознакою згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень " затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я і не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті гр. ОСОБА_7 .

Тілесні ушкодження у вигляді: забій м`яких тканин правої тім`яної ділянки, забій лівого ліктьового суглобу, садна задньої поверхні грудної клітки та тулуба, забій лівого плеча стосовно живих осіб потребують лікування строком до 6-ти днів і за цією ознакою згідно п. 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень " затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження і не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті гр. ОСОБА_7 .

Тілесні ушкодження у вигляді розриву печінки та поперечно-ободової кишки , гемоперитонеуму, могли виникнути як внаслідок дії тупих твердих предметів з обмеженою травмуючою поверхнею по ударному механізму дії так і внаслідок дії тупих твердих предметів з переважаючою травмуючою поверхнею також по ударному механізму дії Дані тілесні ушкодження стосовно живих осіб, згідно п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №« 6 МОЗ України від 17.01.1995 р. кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, є прижиттєвими і знаходяться в прямому причинно наслідковому зв`язку із настанням смерті гр. ОСОБА_7

16 травня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть.
ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення віднесене до категорії тяжких, визначене ч.2 ст.121 КК України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
З огляду на зухвалість вчиненого кримінального правопорушення у досудового розслідування є підстави вважати, що продовжуючи перебувати на волі ОСОБА_5 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Слідчий зазначає, що наявні достатні підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту та недостатньо буде застосування інших більш м`яких заходів, виходячи з наступних підстав:

- підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню;

- підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення;

Крім того встановлено обставини, які мають бути враховані під час обрання запобіжного заходу, а саме:

- підозрюваний ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків в місці свого постійного проживання ;

- підозрюваний ОСОБА_5 протягом тривалого часу офіційно не працює та має незадовільний майновий стан, не має постійного джерела доходів;

- підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких та за які передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від семи до десяти років;

- отримані вагомі докази вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили таке задовольнити з огляду на вищевикладені обставини. Прокурор зазначила, що ОСОБА_5 може в будь який час виїхати за межі території України, а відтак доцільним є обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання.
Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити. Зокрема вказав, що ризики на які вказав прокурор є недоведеними, а підозрюваний не переховується від органів досудового розслідування. Вважає, що прокурор не довів наявність ризиків.
Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, доводи підозрюваного та його захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Відповідно до ст.177 КК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини передбачені ст.178 КПК України, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року № 14-рп/2003 тяжкість злочину законом не визначається як підстава для застосування будь-якого виду запобіжного заходу, а тільки враховується поряд з іншими обставинами, передбаченими відповідними статтями КПК України.
Слідчий суддя при вирішенні клопотання враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно зі ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст.194 КК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Витягом з кримінального провадження №0000134 від 31.01.2019 року, підтверджено, що органом досудового розслідування СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП України в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
16 травня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінальних правопорушень за викладених в клопотанні обставин. Дане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.
Прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру.
Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що в поєднанні з наявними у суді даними про його особу, який має постійне місце проживання , раніше не судимий, не має міцних соціальних зв`язків в місці свого постійного проживання, свідчить про наявність ризиків.
Додані до клопотання докази підтверджують існування ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення.

За таких обставин, слідчий суддя , врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, прийшов до висновків про задоволення клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, такі висновки ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах.

При обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь- яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000134 - слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , тимчасово не працюючого, з повною середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України - запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування засобу електронного контролю, заборонивши ОСОБА_5 покидати місце проживання ( АДРЕСА_2 ) на строк 60 діб.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не залишати місце постійного фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Контроль за виконанням обраного запобіжного заходу доручити начальнику Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст.181КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань відносно ньогоможе бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Строк дії ухвали до 19.07.2019 року.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено і проголошено 24.05.2019 року о 16 год. 58 хв.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1