печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5430/20-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 та зобов`язаня вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

05.02.2020 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга воката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , яку передано слідчому судді 06.02.2020.

Так, згідно вимог скарги, адвокат просить слідчого суддю:

- визнати неправомірними дії прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 , які виразились у несвоєчасному (всупереч вимогам ст. 220 КПК України) розгляді клопотання сторони ОСОБА_3 від 17 січня 2020 року про повернення тимчасово вилученого майна;

- скасувати постанову прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 , датовану 20 січня 2020 року, у кримінальному провадженні № 000008 про відмову у задоволенні клопотання сторони ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна;

- скасувати постанову прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 від 28 січня 2020 року у кримінальному провадженні №000008 про відмову у задоволенні клопотання сторони ОСОБА_3 про повернення тимчасово вилученого майна (3800 дол. США та Попереднього договору від 7 грудня 2019 року);

- визнати неправомірною бездіяльність групи прокурорів у кримінальному провадженні № 000008 по неповерненню ОСОБА_3 вилучених у нього під час розслідування 3800 дол. США та Попереднього договору від 7 грудня 2019 року та зобов`язати повернути їх.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до ст. 303 КПК України, а саме ч. 1 цієї статті, законодавцем передбачено оскарження у суді бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування; повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Вказаний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування є вичерпним.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги не можуть бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи слідчого під час досудового розслідування, оскільки постанова про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, не належить до виключного переліку рішень встановленого кримінальним процесуальним законом, які підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування, таким чином, слідчий суддя вбачає, що заявником було обрано помилковий спосіб захисту прав та інтересів особи відносно якої він звернувся до суду.

Під час кримінального провадження слідчий суддя, суд неухильно додержуються вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їхніх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Разом з цим, слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу, що у відповідності до ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Таким чином, заявник не позбавлений права звернутись зі скаргою, в якій останній може ставити перед судом вимоги про повернення тимчасово вилученого майна.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_4 та зобов`язаня вчинити дії.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1