Справа № 638/4016/20
Провадження № 1-в/638/280/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

представника колонії ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. В обґрунтування заяви зазначає, що був засуджений вироком Ковпаківського районного суду м.Суми за ч.2 ст.309 КК України на строк 2 роки позбавлення волі, за час відбування покарання порушення відсутні, має заохочення, до праці відноситься добросовісно, будь-які претензії з боку адміністрації відсутні.

В судовому засіданні засуджений підтримав подану заяву з підстав, наведених у ній.

Прокурор та представник державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)в судовому засіданні проти заяви заперечували, посилаючись на відсутність даних того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, розглянувши заяву, заслухавши думку учасників справи, дослідивши особову справу засудженого, дійшов наступних висновків.

Згідно із п.2 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із матеріалів особової справи, ОСОБА_5 засуджений вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 05 липня 2018 року за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Судом встановлено, що на момент подання заяви дві третини строку покарання засуджений відбув, а тому відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.81 КК України, щодо нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно роз`яснень, які містяться у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого та якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно ч.2 ст.130 КВК України, засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці та навчання довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Свідчення того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка, яка визначається активною участю у суспільному житті, сумлінним виконанням громадських доручень в процесі виконання покарання, сумлінною поведінкою в побуті, прагненням засудженого своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, а також полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечним виконанням законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватись інші особи, які відбувають покарання.
Окрім цього, процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним на протязі всього перебування засудженого в установі виконання покарання. Умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Інших підстав законом не передбачено.
Прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.
Так, згідно характеристики засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 22.10.2018 року. Під час тримання в державній установі «Сумський слідчий ізолятор» не допускав порушень вимог режиму тримання, адміністрацією не заохочувався, до праці не залучався. З 12.09.2019 року відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№25)». За період відбування покарання вимоги режиму відбування покарання не порушував, дисциплінарних стягнень не мав, адміністрацією установи не заохочувався. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. У відношенні до представників адміністрації ввічливий, але виконує їх вимоги під контролем. Норм санітарії та особистої гігієни дотримується, спальне місце та приліжкову тумбочку намагається завжди утримувати у чистоті і порядку, намагається завжди підтримувати охайний зовнішній вигляд. До праці ставиться посередньо, не завжди у повному обсязі виконує доручену роботу. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, додержується правил техніки безпеки та пожежної безпеки на відділенні соціально-психологічної служби. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться не зацікавлено, та не проявляє достатньої ініціативи. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов. Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня, займається самоосвітою, читає художню літературу. Приймає участь у роботі самодільних організацій та проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи, до складу ради колективу засуджених відділення не входить, не перебуває на профілактичному обліку. За весь період відбування покарання характеризуються посередньо.
Відповідно до витягів із протоколів засідань адміністративної комісії установи №44 від 23.10.2019 року та №9 від 26.02.2019 року засуджений не став на шлях виправлення, на підставі чого відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про заміну невідбутої частини строку покарання більш мяким на підставі ст.82 КК країни, а також відмовлено в направленні матеріалів до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст.81 КК країни, як особі, яка своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.
При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення, зясовуючи чи став засуджений на шлях виправлення, суд бере до уваги відсутність негативної поведінки засудженого під час відбування покарання та не вчинення засудженим порушень умов тримання.
Разом із цим, відсутність негативної поведінки засудженого не свідчить про зразковість поведінки під час відбування покарання, як обовязкової складової розуміння того, що засуджений став на шлях виправлення передумови для застосування норм ст.81 КК України.
Отже, хоч засуджений ОСОБА_5 відбув передбачені ч.3 ст.81 КК України дві третини строку покарання, призначеного вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 05.07.2018 року, разом із тим матеріалами справи не представлені достатні дані про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, а тому умовно-дострокове звільнення при таких обставинах буде передчасним.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
На підставі вищевикладеного, ст. 81 КК України, ст.ст.6, 130 КВК України та керуючись 537-539 КПК України, суд, -

постановив :

В задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 22.04.2020 року о 15:20 годині.

Головуючий суддя: ОСОБА_1