Справа № 303/7820/19
Провадження № 1-кп/303/855/19
Номер рядка стат. звіту 380
ВИРОК
18 грудня 2019 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді - ОСОБА_1
секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 26.11.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному 24 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001699 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Грабунь Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з середньою освітою, непрацюючого, колишнього військовослужбовця військової служби за мобілізацією, номер обслуги гранатометного відділення протитанкового взводу механізованого батальйону вій ськової частини НОМЕР_1 , молодшого сержанта, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 407 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження :
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2019 року до суду надійшов обвинувальний акт, на підставі якого судом встановлено, що ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією Збройних Сил України, перебуваючи на посаді номер обслуги гранатометного відділення протитанкового взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, із метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, о 09:00 год. 16.03.2015 до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , не з`явився без поважних причин, перебуваючи поза межами військової частини за місцем свого проживання у АДРЕСА_1 , проводячи службовий час на власний розсуд до 09:00 год. 12.11.2019 р..
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною четвертою статті 407 Кримінального кодексу України як нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
26 листопада 2019 року в м.Ужгород між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України капітаном юстиції ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного, а також щодо призначення йому відповідної міри покарання.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом.
У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з пунктом першим частини третьою статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам (ст.469 Кримінального процесуального кодексу України).
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п.п. 1,4 частини четвертої ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно з положеннями ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , є щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Виходячи з викладеного, та враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, тому суд дійшов висновку про можливість затвердження вищевказаної угоди та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися
Керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 2, 7, 8, 22, 26, 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 листопада 2019 року в м.Ужгород між прокурором військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України капітан юстиції ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 24 травня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001699.
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною четвертою статті 407 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості від 26 листопада 2019 року міру покарання у виді позбавлення волі на строк 03 (три) роки.
На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, якщо він протягом 01 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п.п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
У разі невиконання угоди про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Головуючий ОСОБА_1