Провадження № 1-кп/537/152/2020
Справа № 537/1401/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.05.2020 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000512 внесеного до ЄРДР 02.04.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 українця, громадянина України, уродженця с. Піщане Кременчуцького району полтавської області, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, тимчасово не працюючого, маючого на утримання неповнолітню дитину 2020 року народження, раніше судимого:

- 20.05.2013 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в 850 грн.;

- 25.11.2013 Крюківським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 28.01.2014 Автозаводським районним судом м. Кременчука за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 03.02.2014 Крюківським районним судом м.Кременчука за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

- 22.08.2014 Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 69, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до позбавлення волі на 3 роки 2 місяців;

- 23.12.2014 Автозаводським районним судом м.Кременчука за ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців. Звільнився 20.07.2017 по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин: в ніч з 31.03.2020 року на 01.04.2020 року, перебуваючи на законних підставах за адресою АДРЕСА_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_5 у останнього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна потерпілого. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, умисно, повторно, ОСОБА_4 таємно викрав наступне майно: маршрутизатор безпровідний марки «TP-Link» модель «TL-WR841N», вартістю 400 грн.; прихожу з дзеркалом марки «Віра» виробництва фірми «Компаніт», вартістю 2871 грн. 60 коп.; телевізор марки «Toshiba» моделі «21CV1R», вартістю 416 грн. 67 коп., дзеркало з полицею розміром 67 см х 34 см, вартістю 250 грн.; дві гардини (висота 32 см, ширина 248 см), загальною вартістю 466 грн. 66 коп.; дві штори (висота 248 см, ширина 190 см), загальною вартістю 1000 грн.; двоспальне ліжко моделі «2С» гарнітуру «Алія» виготовлення фірми «Нова», вартістю 2899 грн. 67 коп.; холодильник марки «Indesit» моделі «ТІ АА 14», вартістю 4033 грн.; електричний бойлер марки «Atlantic» моделі «О`Рrop VM 050 D4001M», вартістю 1200 грн.; електричну пральну машинку марки «Whirlpool» моделі «АWO/D 43129», вартістю 3100 грн.; електричний чайник марки «Delfa» моделі «3200 X2», вартістю 123 грн. 33 коп.; два дерев`яних стільця (висота 43 см, діаметр 33 см), загальною вартістю 400 грн.; дерев`яний стіл (ширина 23 см, довжина 80 см, товщина 3 см, висота 29 см, 4 металеві ніжки), вартістю 716 грн. 66 коп.; навісний шкафчик з ДСП (висота 27 см, глибина 11 см, довжина 16 см, на три полки), вартістю 367 грн. 66 коп.; навісний шкафчик з ДСП (висота 27 см, глибина 11 см, довжина 23 см, на три полки), вартістю 416 грн. 66 коп., яке належить потерпілому ОСОБА_5 .

В подальшому, викраденим майном розпорядився на власний розсуд. Згідно висновку експерта вартість викраденого майна становить 18661,91 грн. Таким чином, діями ОСОБА_4 заподіяно матеріальну шкоду потерпілому на вище вказану суму.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав повністю і заявив клопотання про скорочений порядок судового розгляду кримінальної справи за його обвинуваченням.

Прокурор не заперечував проти такого порядку розгляду справи і суд згідно ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю і пояснив суду, що дійсно вчинив злочини при обставинах, які вказані в обвинувальному акті, а саме вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_5 , яке в подальшому було повернуто потерпілому. Щиро розкаюється в скоєному, причиною вчинення злочину взагалі пояснити не може, прохає його суворо не карати, зробив належні висновки і запевняє, що більше злочинів вчиняти не буде.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, згідно якої прохає проводити судовий розгляд без його участі, вирок винести на розсуд суду, матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі, претензій до обвинуваченого не має.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України вина останнього повністю підтверджується іншими доказами по справі :

речовим доказом :

- дзеркало з полицею розміром 67 см х 34 см, маршрутизатор безпровідний марки «TP-Link» модель «TL-WR841N», картину з зображенням чоловіка та жінки та інших зображень, сушилу для речей, електричний бойлер марки «Atlantic» моделі «О`Рrop VM 050 D4001M», холодильник марки «Indesit» моделі «ТІ АА 14», телевізор марки «Toshiba» моделі «21CV1R», які визнані речовим доказом за постановою слідчого від 08.04.2020 року;

- двоспальне ліжко моделі «2С» гарнітуру «Алія» виготовлення фірми «Нова», електричну пральну машинку марки «Whirlpool» моделі «АWO/D 43129», два дерев`яних стільця (висота 43 см, діаметр 33 см), електричний чайник марки «Delfa» моделі «3200 X2», навісний шкафчик з ДСП (висота 27 см, глибина 11 см, довжина 16 см, на три полки), вартістю 367 грн. 66 коп.; навісний шкафчик з ДСП (висота 27 см, глибина 11 см, довжина 23 см, на три полки), дві гардини (висота 32 см, ширина 248 см), дві штори (висота 248 см, ширина 190 см), які визнані речовим доказом за постановою слідчого від 21.04.2020 року;

- висновок експерта № 518/Кр від 17.04.2020 року , судово товарознавчої експертизи №503/Кр ; судово товарознавчої експертизи №487/Кр, судово товарознавчої експертизи №526/Кр ;судово товарознавчої експертизи №488/Кр , який визначено вартість викраденого майна потерпілого.

ІV. Оцінка суду.
Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Так, надаючи оцінку показанням обвинуваченого суд вбачає, що обвинувачений вчинив крадіжку майна потерпілого ОСОБА_6 , що підтверджується речовими доказами, висновками судових експертиз, тощо.
Викладені обставини, дають обґрунтовані підстави показання обвинуваченого ОСОБА_4 в частині вчинення крадіжки у потерпілого вважати правдивими та достовірними. Жодних підстав ставити їх під сумнів, суд не вбачає.
Отже, в даному кримінальному провадженні суд знаходить, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, також, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що можливо встановити із показань самого обвинуваченого та дослідженими письмовими доказами.

Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.
Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ «суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Оцінка доказів, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, суд керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення випливає із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою («Кобець проти України», № 16437/08, п. 43, рішення від 14 лютого 2008).
Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України .
Отже, дослідивши під час судового розгляду надані сторонами та іншими учасниками кримінального провадження докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості і достатності відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 виходячи з критерію поза розумним сумнівом, доведена повністю.
V. Призначення покарання.
Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 , згідно вимоги ДІТ МВС України раніше неодноразово судимий, на обліку в Кременчуцькому обласному наркологічному та в Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансерах не перебуває, працездатний, офіційно не працює, тобто не займається суспільно - корисною працею, по місцю проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 , виданим 04.04.2020 року.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України суд визнає щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлені.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особам.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.185 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Враховуючи думку прокурора щодо призначення покарання, який вважає визначити покарання обвинуваченому в межах санкції частини статті КК України у виді арешту, думку обвинуваченого, який погодився з думкою прокурора, думку потерпілого, встановлені обставини справи, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення, виховання, соціальна реабілітація обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів не можливі без реального відбуття ним покарання, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними. Також, враховуючи обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою за ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області від 08.05.2020 року про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 тримання під вартою з 08.05.2020 року до 07.07.2020 року, тому до вступу вироку в законну силу за відсутністю клопотань запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

VІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Цивільні позови під час судового розгляду не заявлялись, судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення експертизи в сумі 11278 грн., яка складається з наступного: вартість проведення судово-трасологічної експертизи №454/Кр 1307 грн. 60 коп.; вартість проведення судово-трасологічної експертизи №518/Кр 1634 грн. 50 коп.; вартість проведення судово-трасологічної експертизи №498 653 грн. 80 коп.; вартість проведення судово товарознавчої експертизи №503/Кр 1634 грн. 50 коп.; вартість проведення судово товарознавчої експертизи №487/Кр 1471 грн. 05 коп.; вартість проведення судово товарознавчої експертизи №526/Кр 980 грн. 70 коп.; вартість проведення судово товарознавчої експертизи №488/Кр 1961 грн. 40 коп.; вартість проведення судово товарознавчої експертизи №554/Кр 1634 грн. 45 коп. Загальний розмір витрат на залучення експертів складає 11278 грн. 00 коп.

Долю речових доказів визначити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, ст. 66,67 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 місяців арешту.

Речові докази дзеркало з полицею розміром 67 см х 34 см, маршрутизатор безпровідний марки «TP-Link» модель «TL-WR841N», картину з зображенням чоловіка та жінки та інших зображень, сушилу для речей, електричний бойлер марки «Atlantic» моделі «О`Рrop VM 050 D4001M», холодильник марки «Indesit» моделі «ТІ АА 14», телевізор марки «Toshiba» моделі «21CV1R», які визнані речовим доказом за постановою слідчого від 08.04.2020 року ; двоспальне ліжко моделі «2С» гарнітуру «Алія» виготовлення фірми «Нова», електричну пральну машинку марки «Whirlpool» моделі «АWO/D 43129», два дерев`яних стільця (висота 43 см, діаметр 33 см), електричний чайник марки «Delfa» моделі «3200 X2», навісний шкафчик з ДСП (висота 27 см, глибина 11 см, довжина 16 см, на три полки), вартістю 367 грн. 66 коп.; навісний шкафчик з ДСП (висота 27 см, глибина 11 см, довжина 23 см, на три полки), дві гардини (висота 32 см, ширина 248 см), дві штори (висота 248 см, ширина 190 см), які визнані речовим доказом за постановою слідчого від 21.04.2020 року передати власнику ОСОБА_5 . Дактилокарту на ім`я ОСОБА_7 , висновок експерта № 518/Кр від 17.04.2020 року , № 498/Кр від 16.04.2020 року , які визнані речовим доказом за постановою від 21.04.2020 року залишити в матеріалах кримінального провадження. Ключ та циліндровий механізм замка , які добровільно видав ОСОБА_5 і які визнані речовим доказом за постановою від 11.04.2020 року - повернути власнику - ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 11278 грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1