У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" лютого 2020 р. м. Київ

Колегія суддів Дніпровського районного суду м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0000010 відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрезден Німеччина, громадянина України, освіта вища, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середня, не працюючого, військовозобов`язаного, одруженого, маючого двох малолітніх дітей, 2012 і 2015 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта середня, не працюючого, військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, фізичної особи-підприємця, військовозобов`язаного, одруженого, маючого малолітню дитину, 2017 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_7 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Києва, громадянина України, освіта вища, не працюючого, не військовозобов`язаного, одруженого, маючого малолітню дитину, 2019 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_9 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_10 , раніше не судимого,
за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_10 ,

захисників адвокатів ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 ,

обвинувачених ОСОБА_5 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_6

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:
До Дніпровського районного суду м.Києва надійшов обвинувальний акт з додатками за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до вимог ст.35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду вказані матеріали кримінального провадження визначені для проведення судового провадження у наступному складі: головуючий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , судді Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_14 заявив суду письмове клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування після повідомлення особі про підозру. У разі відмови в задоволенні клопотання, просив призначити справу до судового розгляду.

Інші захисники та обвинувачені підтримали думку та клопотання захисника адвоката ОСОБА_14 .

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вислухавши думки прокурора, захисників та обвинувачених, клопотання захисника про закриття провадження, суд приходить до висновку про необхідність повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст.291 КПК України, виходячи з наступного.

Вимогами п.3 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Обвинувачення згідно з п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. Саме в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, має здійснюватися судовий розгляд, як це передбачено вимогами ст. 337 КПК України.

Відповідно до п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26 червня 1990 року, зі змінами та доповненнями, обвинувачення повинно бути сформульовано з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і його мотивів.

Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскін проти Австрії» №9783/82 п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії» №12969/94 п. 58, рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії» №42780/98 п. 34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» №25444/94 п. 52, рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95 п. 47).

Вказані вимоги закону органом досудового розслідування не виконані.

Так, в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, в обвинувальному акті при викладені обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 надана оцінка законності дій і інших осіб без вказівки про процесуальний статус цих осіб у даному кримінальному провадженні, зокрема громадянину ОСОБА_17 , який отримував поштове відправлення №3393 «з наркотичними засобами», надісланими ОСОБА_5 (а.с.40)
При цьому зазначені в обвинуваченні номери поштових відправлень, здійснених ОСОБА_5 ОСОБА_7 , який в свою чергу згідно акту залучив до їх отримання ОСОБА_18 , є різними.
Колегія суддів вважає, що пряме зазначення конкретних прізвищ осіб, які фактично обвинувачуються у вчиненні злочинів, спільно з обвинуваченими за відсутності визначеного їх процесуального статусу у кримінальному провадженні, відсутності даних про наявність щодо такої особи обвинувальних вироків, є порушенням загальних засад кримінального провадження: принципу верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступу до правосуддя та інших, що у сукупності може ставити під сумнів законність будь-якого вироку, що буде постановлений за наслідками розгляду кримінального провадження на підставі складеного обвинувального акту у такий спосіб.
Адже за правилами ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.
Крім того, згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів, вчинене повторно, предметом яких були особливо небезпечні наркотичні засоби, вчинене організованою групою.

При цьому незрозумілим є викладення в описовій частині обвинувачення ОСОБА_6 незаконних дій ОСОБА_5 та інших обвинувачених та осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, щодо незаконного придбання, зберігання, пересилання з метою збуту та збуту наркотичних засобів та психотропних речовин вказаними особами, а не ОСОБА_6 .

Як зазначено в обвинуваченні ОСОБА_6 , являючись активним учасником злочинної групи, згідно відведеної йому функції, у відповідності до розробленого ОСОБА_5 плану злочинної діяльності організованого та очоленого ним злочинного угрупування, отримував від останнього особливо небезпечні наркотичні засоби, які в подальшому шляхом зважування та фасування підготовлював для незаконного збуту на території міста Києва за місцем свого проживання, повідомляючи про факти незаконного збуту ОСОБА_5 .

Крім того, за погодженням із організатором злочинної групи ОСОБА_5 . ОСОБА_6 самостійно займався підшукуванням наркозалежних осіб та здійснював їм незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, а отримані від незаконної діяльності грошові кошти передавав ОСОБА_5 . Також згідно обвинувачення ОСОБА_6 безпосередньо збував на території міста Києва наркотичні засоби наркозалежним особам. За виконання відведених йому функцій у організованій злочинній групі постійно отримував від організатора злочинного угрупування ОСОБА_5 частину наркотичних засобів для особостих потреб та грошові кошти для забезпечення проживання.

Однак згідно обвинувачення лише 28.01.2019 року під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_6 працівниками поліції було виявлено та вилучено певні речі, а також особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс у невеликих розмірах, які останній зберігав, на думку обвинувачення, з метою збуту.

Будь-яких фактів, підтверджуючих активну роль ОСОБА_6 , збут ним наркотичних засобів та взагалі участь у злочинній групі обвинувачення не містить.

Не містить таких даних і обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України (незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропної речовини), висунуте ОСОБА_8 , у якого також під час обшуку 28.01.2019 року було виявлено та вилучено ряд речей та наркотичні засоби у невеликих розмірах.

Аналогічно відсутні будь-які факти та деталі участі в організованій групі та повторного вчинення злочину ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КПК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, вчинене повторно, предметом яких були особливо небезпечні психотропні речовини та особливо небезпечні наркотичні засоби, вчинене організованою групою. При цьому у висунутому йому обвинуваченні також викладено обставини вчинення злочинів іншими обвинуваченими та особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження.

Також при викладенні обвинувачення ОСОБА_9 зазначається про придбання зберігання ним з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів. При цьому факти, підтверджуючі намір збувати їх, в обвинуваченні не викладені.
Таким чином, колегія суддів вважає, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 взагалі відсутній виклад фактичних обставин та формулювання обвинувачення в частині співучасті перших двох в організованій групі, а також придбання та зберігання усіма ними з метою збуту наркотичних засобів, у тому числі особливо небезпечних, оскільки не вказано місце, час, спосіб, обставини таких дій. Таким чином, взагалі відсутнє описання об`єктивної сторони складу злочину за вказаних обставин.

Вищезазначені суперечності та неконкретність формулювання обвинувачення, на підставі якого обвинувальний акт у кримінальному провадженні направляється до суду, свідчить про те, що органом досудового розслідування не в повній мірі визначено коло обставин, що підлягають дослідженню та перевірці їх доказами під час судового розгляду та впливають на визначення правової кваліфікації даного кримінального правопорушення, що перешкоджає призначенню судового розгляду, під час якого передбачено оголошення обвинувального акту та роз`яснення суті обвинувачення, яке в такому формулюванні не може бути зрозумілим обвинуваченій особі, що тягне за собою порушення права на захист, оскільки обвинувальний акт є необхідним для підготовки до захисту. Наведене також позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду щодо обвинувачених з огляду на положення ч.1 ст.337 КПК України.

Щодо заявленого захисником адвокатом ОСОБА_14 клопотання про закриття кримінального провадження, то воно не підлягає задоволенню з тих підстав, що обставини на які він посилається, підлягають дослідженню під час судового розгляду кримінального провадження і тому є передчасним.
Таким чином, дослідивши повно, всебічно та об`єктивно матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні в порушення ч.2 ст.291 КПК України не містить формулювання обвинувачення, яке відповідає вимогам п.13 ч.1 ст.3, ст.110 КПК України, а тому він підлягає поверненню прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 91, 109, 110, 291, 293, 314, 315, 369-372, 376, 395 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_14 про закриття кримінального провадження залишити без задоволення.
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000010 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, - повернути прокурору для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі виявлених недоліків.
Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченим, захисникам.
Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні о 08-15 годині 14 лютого 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дніпровський районний суд м.Києва.

Головуючий суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_1

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_2

Суддя Дніпровського районного суду
м.Києва ОСОБА_3