Справа № 576/2545/19
Провадження №1-кп/576/72/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Глухів
Глухівський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глухові кримінальне провадження № 0000811 від 03.11.2019 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Калуш Івано-Франківської області, громадянки України, не працюючої, освіта середня-спеціальна, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України -

ВСТАНОВИВ:
03 листопада 2019 року близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні квартири, що належить ОСОБА_4 , та розташована за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила з останньою словесну сварку.
В ході словесної сварки, діючи умисно, розуміючи протиправний характер своїх дій та негативні наслідки, на ґрунті неприязних відносин, умисно нанесла удар долонею правої руки по лівій щоці потерпілої, чим завдала їй фізичного болю, не спричинивши тілесних ушкоджень, після чого протиправні дії ОСОБА_5 були припинені сторонніми особами.
Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 свою провину визнала повністю та пояснила, що того дня ввечері до неї прийшов поліцейський. Повідомив, що сусідка ОСОБА_4 звернулась до поліції із заявою з приводу каналізації, начебто ОСОБА_5 засипала її яму. З цієї причини пішла до сусідки розібратись в причині такої заяви, а ОСОБА_4 висловилась в її сторону нецензурно, тоді вона не стрималась і вдарила потерпілу правою рукою в область обличчя. Щодо механізму нанесення удару пояснила, що коли зайшла, то потерпіла сиділа на стулі спиною до неї та напівбоком, але в подальшому дещо підвелась, повернулась обличчям, і в цей момент обвинувачена нанесла удар долонею по обличчю. Вдарила потерпілу на емоціях, маючи нервовий зрив на підставі складної сімейної ситуації та триваючого гострого конфлікту з потерпілою з приводу каналізації. Вважає, що вчинила неправильно та просить вибачення у потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засідання повідомила, що виявила у неї не тече вода і насипано пісок, після чого викликала поліцію. Поліцейський, який прийшов на виклик відбирав у неї пояснення, коли прибігла ОСОБА_5 з „матами та вдарила її один раз правою рукою по лівій щоці, після чого щока припухла, а поліцейський почав її виштовхувати. З обвинуваченою перебувають у гострому конфлікті з приводу каналізації.

Крім визнання вини, провина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину підтверджується сукупністю наступних досліджених в судовому засіданні доказів.
Показами свідка ОСОБА_8 , який пояснив що як поліцейський Глухівського ВП приїхав за викликом до заявниці ОСОБА_4 , яка сиділа за столом і писала пояснення, а він писав протокол. Раптом забігла обвинувачена, вилаялась на потерпілу і вдарила її один раз долонею правої руки по щоці, після чого він підхопився і сказав обвинуваченій вийти. Потім прийняв від потерпілої заяву, вона написала пояснення, та опитав ОСОБА_5 , яка надала папери про перебування на обліку у психлікарні, та не заперечувала, що вдарила потерпілу. На удар потерпіла відреагувала сміхом, не падала, крові не було. Вважає, що удар був цілеспрямований, але в пориві емоцій через тривалий конфлікт.
Висновком експерта № 141 від 22.11.2019 року, згідно якого при судово-медичному обстежені у ОСОБА_4 тілесних ушкоджено не виявлено (а.с. 49).

Протоколами проведення слідчих експериментів від 21.11.2019 року та відеозаписами до них, згідно яких потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачена ОСОБА_5 показали механізм нанесення потерпілій удару по лівій щоці (а.с. 50-59, 60-67).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 20.11.2019 року та фототаблицями до нього, згідно якого свідок ОСОБА_8 показав механізм нанесення обвинуваченою ОСОБА_5 удару по лівій щоці потерпілої ОСОБА_7 (а.с. 68-74).

Вищезазначені докази не оспорюються обвинуваченою з приводу їх достовірності та допустимості.
Порушень норм КПК України, які відповідно до ст. 86, 87 КПК України тягнуть за собою недопустимість зазначених доказів, в суді не встановлено.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України повністю доведена.
Таким чином, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_5 діяння повністю доведене і його слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 ,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, свою провину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, офіційно не працевлаштована, позитивно характеризується за місцем проживання; наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання; стан здоров`я обвинуваченої, яка на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; досудову доповідь Глухівського центру з питань пробації, згідно якої виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає за необхідне призначити обвинуваченій мінімальне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України у вигляді штрафу, що є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази та витрати на проведення судових експертиз відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374, 376 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду першої інстанції

набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1