ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/582/20 Справа № 207/2314/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000731,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 про визнання незаконною бездіяльності слідчого, прокурора щодо належного вручення повідомлення про підозру, зобов`язання слідчого, прокурора вчинити процесуальні дії.
В обґрунтування постановленої ухвали слідчий суддя зазначив, що чинним КПК України на даний час не передбачено окремої процедури чи повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування щодо судового контролю за обґрунтованістю підозри. Крім того, зазначив, що слідчий суддя не вбачає достатньо обґрунтованими доводи захисника на те, що судовому контролю за досудовим розслідуванням підлягають всі його аспекти, зокрема і процедура вручення особі повідомлення про підозру, адже слідчий суддя і суд мають діяти лише на підставі, у межах і у спосіб, визначений законом, зобов`язані неухильно додержуватися вимог чинного законодавства.
В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить визнати незаконною бездіяльність слідчого/прокурора щодо належного вручення повідомлення про підозру від 16 грудня 2019 року ОСОБА_9 , скасувати рішення слідчого/прокурора щодо вручення повідомлення про підозру 16 грудня 2019 року та зобов`язати слідчого/прокурора вчинити дії щодо виключення з ЄРДР відомостей по кримінальному провадженню №0000731.
Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги посилається на те, що в оскаржуваному рішенні судом не надано жодної оцінки наведеним в скарзі фактам порушення діючого кримінального процесуального законодавства з боку слідчого та прокурора, судом залишено поза увагою безпідставне невиконання слідчим та прокурором рішень того ж самого суду, адже прокурором не наведено жодного належного доказу, що існували або існують обставини, які об`єктивно не давали та не дають можливості виконати дані судові рішення та провести об`єктивне та неупереджене розслідування. Зазначає, що 16 грудня 2019 року йому було повідомлено про підозру, однак всупереч вимог закону, наданий слідчим документ відрізняється від того документу, який міститься в матеріалах кримінального провадження, а саме документ, який знаходиться у ОСОБА_9 , не містить дати узгодження його процесуальним керівником ОСОБА_6 , що є порушенням КПК України, та вказує на фальсифікацію документу та недопустимість даного документу як доказу винуватості ОСОБА_9 в інкримінованому йому правопорушенні, адже даний факт свідчить про те, що насправді документ було узгоджено процесуальним керівником в іншу дату. Звертає увагу на те, що жодної слідчої-розшукової процесуальної дії, результати якої вказували б на обґрунтованість підозри, з моменту повідомлення його про підозру, а саме з 16 грудня 2019 року до 08 квітня 2020 року, слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, проведено не було. Зазначає, що єдиним доказом, на якому ґрунтується підозра, є покази потерпілого ОСОБА_10 та протокол слідчого експерименту за участю того ж потерпілого від 05 грудня 2019 року, посилання сторони обвинувачення на висновок судово-медичного експерта стосовно ступеню тяжкості тілесного ушкодження, отриманого ОСОБА_10 , жодним чином не може бути доказом того, що дані ушкодження заподіяні ОСОБА_10 ОСОБА_9 , тобто не можуть бути обґрунтовуванням підозри.

Заслухавши доповідь судді, підозрюваного ОСОБА_9 , захисників

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу підозрюваного, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як слідує з матеріалів провадження, слідчим відділом Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000731 від 20 травня 2019 року.
В даному кримінальному провадженні слідчим СВ Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області 16 грудня 2019 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого
ч.1 ст.121 КК України, що виразилося в умисному спричиненні тяжкого тілесного ушкодження, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.
Підстави та порядок повідомлення особі про підозру регламентовано главою 22 КПК України (статті 276 - 279).
Згідно з пунктом 10 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Аналіз наведеної норми закону дає підстави стверджувати те, що під час розгляду слідчим суддею цієї скарги підлягає з`ясуванню дотримання при повідомленні особі про підозру вимог глави 22 КПК України, зокрема, відповідність підозри вимогам статей 276, 277, 278 КПК України.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Статтею 277 КПК України визначено, що письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Згідно з частиною 1 статті 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Як слідує зі змісту повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 16 грудня 2019 року, дане повідомлення про підозру відповідає вимогам закону, зокрема, воно складено слідчим за погодженням із прокурором, у ньому зазначено прізвище та посада слідчого, який здійснював повідомлення, анкетні відомості (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) особи, якій повідомлено про підозру, найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення, зміст підозри, правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статей закону України про кримінальну відповідальність, стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , у тому числі час, місце його вчинення, а також інші суттєві обставини, які відомі на момент повідомлення про підозру.
Крім того, у повідомленні про підозру ОСОБА_9 зазначені права підозрюваного, міститься підпис слідчого, який здійснив повідомлення, підпис прокурора, який його погодив.
Зазначене повідомлення про підозру було вручено ОСОБА_9 старшим слідчим Південного ВП Кам`янського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області 16 грудня 2019 року.
Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_9 від 16 грудня 2019 року в кримінальному провадженні №0000731 відповідає вимогам статей 276, 277, 278 КПК України, у зв`язку з чим законні підстави для його скасування відсутні.
Щодо посилання підозрюваного на те, що повідомлення про підозру, яке йому вручено, не містить дати узгодження прокурором, а саме не зазначено число 16, слід зазначити, що дана обставина не є підставою для скасування повідомлення про підозру, оскільки у вступній частині вказаного документу зазначено місце і дата його складання. Крім того, в описовій частині повідомлення про підозру міститься відмітка, засвідчена особистим підписом підозрюваного, щодо факту оголошення йому про підозру у вчиненні конкретного кримінального правопорушення, роз`яснення суті підозри, а також точного часу і дати виконання зазначених дій.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні Європейського суду з прав людини Нечипорук і Йонколо проти України від 21 квітня 2011 року надається визначення терміну обґрунтованої підозри: обґрунтована підозра означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення.

Доводи ОСОБА_9 про те, що єдиним доказом, на якому ґрунтується підозра, є покази потерпілого ОСОБА_10 та протокол слідчого експерименту за участю того ж потерпілого від 05 грудня 2019 року, апеляційний суд вважає необґрунтованими у зв`язку з тим, що перевірка достатності доказів на підтвердження вчинення чи не вчинення кримінального правопорушення є задачею наступних стадій кримінального процесу, а тому не є предметом розгляду скарги про скасування повідомлення про підозру.
Щодо посилання ОСОБА_9 на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою безпідставне невиконання слідчим та прокурором ухвал слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 06 лютого 2020 року та 11 лютого 2020 року, слід зазначити, що вказані рішення не є предметом перегляду при розгляді оскарження повідомлення про підозру.
На даний час чинним КПК України не передбачено окремої процедури чи повноважень слідчого судді на стадії досудового розслідування щодо судового контролю за процедурою вручення повідомлення про підозру як окремого процесуального документу, однак передбачена можливість оскарження цього документу щодо його змісту, а також щодо належності особи, яка його складає, в контексті положень ст.277 КПК України.

З огляду на це, апеляційний суд не вбачає достатньо обґрунтованими доводи підозрюваного на те, що судовому контролю за досудовим розслідуванням підлягають всі його аспекти, зокрема і процедура вручення особі повідомлення про підозру, адже слідчий суддя і суд мають діяти лише на підставі, у межах, і у спосіб, визначений законом, а відступ від цього правила має зумовлюватися виключними підставами, оскільки це може порушувати існуючий баланс між суспільним інтересом щодо необхідності ефективного здійснення досудового розслідування і правом особи на ефективний захист в межах кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 щодо належного вручення повідомлення про підозру ОСОБА_9 , з яким апеляційний суд погоджується.
Таким чином, порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже, в задоволенні вимог апеляційної скарги ОСОБА_9 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_9 про визнання незаконною бездіяльності слідчого, прокурора щодо належного вручення повідомлення про підозру, зобов`язання слідчого, прокурора вчинити процесуальні дії залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ _________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4