ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/596/20 Справа № 180/1921/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000342 від 22 листопада 2019 року, за апеляційними скаргами представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 та першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 на вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Марганець, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, із середньою освітою, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників провадження:
прокурора: ОСОБА_10
обвинуваченого: ОСОБА_9
захисника: ОСОБА_11 , в режимі відеоконференції
потерпілої: ОСОБА_6
представника потерпілої: ОСОБА_7 , в режимі відеоконференції

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційних скаргах:
- представник потерпілої просить скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги представник потерпілої зазначає, що в результаті ДТП потерпіла вже понад 5 місяців хворіє, не може самостійно пересуватися, продовжує приймати ліки, однак суд не прийняв до уваги квитанції з аптек про купівлю ліків потерпілою.
Судове засідання проводилося в порядку ч.3 ст.349 КПК України, у зв`язку з чим, були порушені вимоги вказаного закону і на підставі цього зменшено розмір моральної шкоди.
Зазначає також, що потерпіла відчуває фізичний біль та душевні страждання. Погіршилися її здібності, вона позбавлена можливості їх реалізувати, вона не може забезпечувати себе та сім`ю, немає змоги самостійно пересуватися, відчуває постійну тривогу, боїться пересуватися на транспортних засобах.
- прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 за ч.1 ст.286 КК України покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Відповідно до ч.4 ст.53 КК України розстрочити виплату вказаного покарання строком на 1 рік рівними частинами по 25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає по 425 гривень щомісячно.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 на час ухвалення судом вироку, є особою, що досягла пенсійного віку, а тому, відповідно до ст.61 КК України, до нього не може бути застосовано покарання у виді обмеження волі.
Вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді 1 року обмеження волі, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст.75, 76 КК України ОСОБА_9 звільнений від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік.
Також, вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.
Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 , 05 липня 2019 року приблизно о 17 год., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. 9-го Січня в м. Марганці, виконуючи поворот наліво, здійснив виїзд на вул. Гідності в напрямку вул.Кленової.
Під час руху, здійснюючи виїзд із вул. 9-го січня на вул. Гідності в м.Марганці, ОСОБА_9 , проявляючи недбалість, не маючи жодних перешкод технічного характеру для безпечного забезпечення руху, будучи неуважним до дорожньої обстановки та до її змін, не надав перевагу у русі мотоциклу «Musstang MT110-2», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_12 , з пасажиром ОСОБА_6 , який рухався по проїзній частині вул. Гідності, в напрямку від вул. Кленової до вул. 9-го Січня, у результаті чого допустив зіткнення переднім габаритом автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 з правою стороною мотоцикла «Musstang MT110-2», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Своїми необережними діями водій автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 грубо порушив вимоги п.16.11 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, та порушив вимоги дорожнього знаку 2.1 додатка № 1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій повинен надати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.
Невиконання ОСОБА_9 вимог дорожнього знаку Правил дорожнього руху України призвело до дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 11/10.1/914 від 19.09.2019 року в даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Musstang MT110-2», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 повинен був діяти згідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху.
При заданих вихідних даних водій мотоцикла «Musstang MT110-2», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «ВАЗ-2101» шляхом застосування своєчасного екстреного гальмування із зупинкою мотоцикла до місця зіткнення.
У даній дорожній обстановці дії водія мотоцикла «Musstang MT110-2», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_12 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.
У даній дорожній обстановці водій автомобіля «ВАЗ-2101» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 і дорожнього знаку 2.1 додатка № 1 Правил дорожнього руху України.
Технічна можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди для водія автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 встановлювалася виконанням ним вимог п. 16.11 і дорожнього знаку 2.1 додатка № 1 Правил дорожнього руху України, та для чого не було яких- небудь перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати.
У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ-2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_9 не відповідали вимогам п. 16.11 і дорожнього знаку 2.1 додатка № 1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться у причинному зв`язку з даною ДТП.
Внаслідок цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи потерпілої та її представника, які підтримали вимоги апеляційної скарги представника потерпілої, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги першого заступника прокурора Дніпропетровської області, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційних скарг представника потерпілої та прокурора і просили залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та може вийти за її межі, якщо це не погіршує становище обвинуваченого
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Основною умовою застосування такого судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчинені за обставин, викладених в обвинувальному акті, так і виду та розміру завданої шкоди, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному провадженні.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Цих вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції не дотримався.

Колегією суддів встановлено, що потерпілою ОСОБА_6 було заявлено цивільний позов про стягнення завданої злочином матеріальної шкоди у розмірі 1672, 13 гривень та моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_9 визнав позовні вимоги ОСОБА_6 в частині стягнення моральної шкоди частково в сумі 5 000 гривень, а в частині стягнення матеріальної шкоди не визнав у повному обсязі.

Разом з тим, як вбачається з вироку, суд відмовив у задоволенні позовних вимог потерпілої в частині стягнення матеріальної шкоди та зменшив розмір відшкодування моральної шкоди, вважаючи за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілої в рахунок відшкодування моральної шкоди 15 000 гривень.

Отже, всупереч положенням ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджуючи доказів на підтвердження розміру завданої потерпілій шкоди, ступеня вини обвинуваченого, його матеріального становища та інших обставин, що мають істотне значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд зменшив суму відшкодування моральної шкоди та при цьому не навів у вироку належних і достатніх підстав і мотивів для прийняття такого рішення, чим обмежив процесуальні права потерпілої.
Виходячи з того, що потерпіла безпідставно була обмежена у реалізації своїх прав при проведенні судового слідства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, до підстав для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції належить істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно зі ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме, вимог ст. 7 КПК України, згідно з якими, до загальних засад кримінального провадження відноситься зокрема, законність та забезпечення права на захист, колегія суддів вважає, що вирок підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому скасовуючи вирок у зв`язку з істотним порушеннями вимог кримінального процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів, викладених в апеляційних скаргах прокурором та представником потерпілої, не досліджує їх та вважає, що останні підлягають ретельній перевірці під час нового судового розгляду.
Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції слід усунути зазначені в ухвалі порушення вимог КПК України, які стали підставою для скасування вироку суду, всебічно, повно та неупереджено дослідити доводи прокурора та представника потерпілої, наведені в апеляційних скаргах, дати їм належну оцінку та ухвалити рішення, яке відповідає вимогам кримінального процесуального закону, в розумінні ст. 370 КПК України.

Керуючись ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Дніпропетровської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:
------------------- ------------------- --------------------
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4