ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №646/6827/19 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/818/1553/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
УХВАЛА
Іменем України
26 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого та захисника на ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.12.2019 стосовно ОСОБА_8 -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2012 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України та йому призначено покарання у виді 13 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Харківського області від 21.03.2013 вирок Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2012 залишено без змін.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.01.2016 року на підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 17.05.2010 року по 21.03.2013 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання з 17.05.2010 року, кінець строку 13.07.2020 року.
До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» та голови спостережної комісії Основ`янського району м. Харкова про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2012.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.12.2019 відмовлено в задоволенні подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» та голови спостережної комісії Основ`янського району м. Харкова про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.
Суд обґрунтував прийняте рішення тим, що з ОСОБА_8 вказаним вироком стягнуто 6636,18грн. - витрати на експертизу та 30000,00грн. відшкодування моральної шкоди потерпілій; під час перебування в державній установі «Харківська установа виконання покарань №27 засуджений характеризувався посередньо; з 14.08.2018 відбуває покарання у державній установі «Диканівська виправна колонія №12, адміністрацією установи характеризується позитивно; на момент розгляду даного подання належні докази сплати ОСОБА_8 30000,00грн. на відшкодування моральної шкоди потерпілій відсутні, тобто відсутній доказ врегулювання із потерпілою питання щодо виплати вказаної суми. З огляду на вказане суд прийшов до висновку, що вирок засудженим не виконаний незважаючи на те, що відповідно до ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Не погодившись з рішенням районного суду засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.12.2019 та застосувати до нього положення ст.81 КК України.

В обґрунтування своєї вимоги засуджений посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, оскільки він за відсутності виконавчого листа відшкодував судові витрати по справі; під час відбування покарання лише один раз порушив правила внутрішнього розпорядку, на теперішній час стягнення погашено; має 5 заохочень; поведінка задовільна. Крім того, апелянт зазначає, що потерпіла не зверталась та не витребувала з нього 30000,00грн., зв`язку з нею у ОСОБА_8 не має, де вона зараз перебуває йому не відомо, але після звільнення буде намагатися знайти її щоб відшкодувати все за власним бажанням. За таких обставин, на думку засудженого, твердження суду першої інстанції, що засуджений ОСОБА_8 за час відбування покарання не довів своє виправлення, є помилковим.
Аналогічну за змістом апеляційну скаргу подав і захисник, який звертає увагу суду на листи органу пробації, стан здоров`я засудженого та часткове добровільне відшкодування матеріальної шкоди і просить ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.12.2019 скасувати та застосувати до ОСОБА_8 положення ст.81 КК України.

Заслухавши доповідь судді; доводи захисника та засудженого, які просили задовольнити апеляційні скарги сторони захисту; думку прокурора, який заперечував проти задоволення поданої апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, зважаючи на наступне.
Відповідно до приписів п.3 ч.3ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
В той же час, відповідно до ч.2 ст.81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
За змістом зазначеної норми сумлінну поведінку слід розуміти я комплекс зразкового дотримання режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації колонії, відсутність порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної робити, підвищення виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержання охорони праці та техніки безпеки.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних вбачається наступне.
Засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 28.05.2010 року.
Під час перебування у державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував. Адміністрацією установи не заохочувався. Характеризувався посередньо.
Під час проходження лікування у лікувальному закладі при ДУ «Темнівська ВК (№ 100)» до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував, заохочень не мав. Характеризувався посередньо.
В періоди перебування у ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)» правила внутрішнього розпорядку та розпорядок дня установи порушував 1 раз, за що був покараний у встановленому законом порядку, на теперішній час стягнення погашено. Після проведеної виховної роботи засуджений змінив поведінку у кращій бік. Адміністрацією установи заохочувався 4 рази за виконання покладених :обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Характеризувався позитивно.
Під час перебування у лікувальному закладі при ДУ «Луганський слідчий ізолятор» до праці не злучався, вимоги режиму тримання не порушував, заохочень не мав. Характеризувався посередньо.
З 14.08.2018 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)». За період відбування покарання в установі, норми, які визначають порядок, змови відбування покарання та розпорядок дня установи не порушує. Адміністрацією установи заохочувався 1 раз. Характеризується позитивно.
Працевлаштований на дільниці виготовлення поліпропіленових мішків підприємства установи за фахом контролер якості з відрядною формою оплати праці. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт з благоустрою установи виконання покарань відноситься позитивно, з розумною ініціативою. Порушень правил техніки безпеки не допускає. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Спальне місце та при ліжкову тумбочку втримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд.
Відповідно до ст.123 КВК бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт» до їх реалізації ставиться із зацікавленістю. Бере участь у виховних та культурно - масових заходах, що проводяться в установі.
Відповідно до ст.126 КВК України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня у вільний від роботи час займається самоосвітою, читає художню літературу.
Відповідно до ст.110 КВК України підтримує добрі родинні зв`язки з матір`ю, шляхом листування, телефонних дзвінків та побачень, отримує від неї посилки та передачі. За характером цілеспрямований врівноважений, товариський. В колективі засуджених не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу.
Відповідно до довідки лікаря має діагноз: дисциріторна енцефалопатія змішаного генезу.
У скоєному злочині вину визнає, розкаюється.
Окрім цього, колегія суддів не погоджується з висновками суду, що засуджений за весь час не довів своє виправлення, оскільки ОСОБА_8 з 2010 року до 2020 року мав одне стягнення, яке погашено в уставленому законом порядку; засуджений за весь час відбування покарання має 4 заохочення; за висновком характеристики засуджений за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення; добровільно сплатив 6636,18грн. (за проведення експертизи), виконавчі листи до установи не надходили.
Отже, аналізуючи в сукупності дані про поведінку ОСОБА_8 за весь час відбування ним покарання, а також враховуючи те, що станом на 26.05.2020 невідбута частина строку покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2012, складає 1 місяць 17 днів, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами засудженого про можливість застосування до засудженого положень ст.81 КК України, оскільки засуджений ОСОБА_8 довів своє виправлення.
Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.81 КК України при ухваленні рішення.
Відповідно до ст.ст.409, 413 КПК України неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що виявилось в незастосуванні судом закону , який підлягає застосуванню, тягне за собою скасування або зміну судового рішення.
За таких обставин, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.407 КПК України, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали судом апеляційної інстанції про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2012 на невідбутий строк покарання 1 місяць 17 днів.
Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги засудженого та захисника задовольнити.
Ухвалу Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23.12.2019 стосовно ОСОБА_8 - скасувати.
Подання начальника Державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» та голови спостережної комісії Основ`янського району м. Харкова про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_8 задовольнити.
На підставі ст.81 КК України, звільнити ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2012 умовно-достроково на невідбуту частину строку покарання, яка складає 1 (один) місяць 17 (сімнадцять) днів.
Звільнити ОСОБА_8 від подальшого відбування покарання в зв`язку з чим звільнити з під варти негайно.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді