Справа № 216/322/20
провадження 1-кп/216/572/20
ВИРОК
іменем України

01 червня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

представника потерпілої

юридичної особи - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000002 від 08 січня 2020 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроджнки с. Єреміно, Гомельського району, Білорусія, громадянки України, яка має середню освіту, перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює барменом у ФОП « ОСОБА_7 », зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області надійшов лист від управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради про надання інформації про осіб, які мають заборгованість із надмірно отриманих коштів державних соціальних допомоги.

Дані матеріали були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000002 від 08.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 18.01.2017, та у подальшому продовжуючи реалізовувати свій єдиний противоправний умисел 20.07.2017 та 19.01.2018, діючи з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме грошовими коштами з державного бюджету України у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям, в супереч об`єктивній дійсності, внесла до змісту вищезгаданої заяви завідомо неправдиві відомості щодо відсутності місця роботи та отримання доходів чоловіка ОСОБА_8 , приховавши від адміністрації управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради факт зареєстрованого як фізична особа-підприємець її чоловіка ОСОБА_8 та отримання ним доходів від здійснення своєї підприємницької діяльності, так як відповідно до Наказу від 15.05.2003 № 123/23/357/138/451 Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету України у справах сім`ї та молоді «Про затвердження змін до Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги» було б відмовлено у надання зазначеної соціальної допомоги, однак ОСОБА_4 подавши недостовірні відомості уповноваженій особі управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, що в подальшому стало підставою для нарахування останній в період часу з 01.01.2017 по 30.06.2018 допомоги на дітей одиноким матерям у сумі 18173,74 грн.

Однак, за результатами проведеної перевірки, спеціалістами управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради був виявлений факт зареєстрованого як фізична особа-підприємець її чоловіка ОСОБА_8 та отримання доходів, після припинено призначення допомоги.

Отже, ОСОБА_4 в період часу з 01.01.2017 по 30.06.2018, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами з державного бюджету України на загальну суму 18173,74 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім того, разом із обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення, укладена між представником потерпілої юридичної особи та підозрюваною під час досудового розслідування.

У зв`язку із безсумнівною та добровільною, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, згодою сторін угоди, а також визнанням у повному обсязі обвинуваченою своєї вини в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого нею діяння, підтвердженням нею його фактичних обставин, усвідомленням і правильним розумінням сторонами угоди роз`яснених судом положень частини 1 статті 473 КПК України про обмеження для підозрюваного чи обвинуваченого права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, а для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди, суд дійшов висновку про можливість затвердження такої угоди з наступних підстав.

Зокрема, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, не допускається.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд виходить з класифікації злочинів, а саме, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості.

За приписами ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 471 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищують розміру покарання, визначеного санкцією ч. 1 ст. 190 КК України.

Зокрема, за умовами угоди обвинувачена повністю визнала свою винуватість в пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України. Сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 510 грн.

Вирішуючи питання щодо міри покарання відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , суд вважає запропоновану угодою міру покарання такою, що відповідає вчиненому кримінальному правопорушенню та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, а також відповідає вимогам Кримінального кодексу України в частині порядку призначення покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 53, 190 ч. 1 Кримінального кодексу України, статтями 100, 124, 349, 369-376, 395, 474, 475, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 20 січня 2020 року між представником потерпілої юридичної особи Управління праці та соціального захисту населення виконкому Центрально-Міської районної у місті ради ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000002 від 08 січня 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн (п`ятсот десять гривень).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, представнику потерпілої юридичної особи та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1