Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/820/13-к
Провадження по справі № 1-кс/514/1/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 червня 2020 року смт Тарутине

Слідчий суддя Тарутинського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні внесене в кримінальному провадженні № 0000126 від 09.03.2013 року клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Синельникове, Синельниковського району Дніпропетровської області, росіянина, громадянина Росії, з вищою освітою, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, не судимого на території України, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , без постійного мешкання на території України,

який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Тарутинського районного суду Одеської області звернувся слідчий СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області майор поліції ОСОБА_4 з клопотанням погодженим прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , посилаючись на те, що він 08 березня 2013 року, біля 16 години, знаходячись біля проїзної частини автомобільної дороги смт Березине смт Тарутине Одеської області, а саме на відстані близько 200 м на схід від смт Тарутине Одеської області, при з`ясуванні стосунків з мешканцем смт Тарутине Одеської області ОСОБА_8 щодо законної дружини останнього, ОСОБА_9 на ґрунті особистих неприязних взаємовідносин, у громадянина ОСОБА_5 , несподівано виник умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_8 , в ході чого ОСОБА_5 , діючи навмисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, за допомогою знайденої на місці палки, наніс декілька ударів вказаною палкою по тулубу та один удар в ліву скроневу частину голови ОСОБА_8 , від яких останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: крововилива в м`які тканини апоневрозтичного шолома; втиснутого перелому луски скроневої кістки з переходом на основу черепа; осередка руйнування речовини мозку ліворуч; крововилива над і під оболонки мозку, шлуночки мозку; синця лівого передпліччя; синців лівого стегна, які за критерієм небезпеки для життя, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 о 18 годині 55 хвилин помер в Тарутинській ЦРЛ.

09 березня 2013 року за даним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0000126, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КК України.

16 травня 2013 року ознаки кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000126 перекваліфіковано з ч. 1 ст. 124 КК України на ч. 2 ст. 121 КК України.

23 травня 2013 року відносно ОСОБА_5 винесено повідомлення про підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілому.

Постановою слідчого СВ Тарутинського РВ ГУ МВС України в Одеській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_10 від 03.06.2013 року досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено та оголошено в розшук підозрюваного.

Постановою слідчого СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області майором поліції ОСОБА_4 від 11 червня 2020 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні відновлено.

Виходячи з наведеного, ОСОБА_5 , підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, пояснивши, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, а тому вказане дає достатні підстави для необхідності застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу, посилались на те, що наміру ухилятися від слідства у підозрюваного немає та вважали за можливим обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, пов`язане із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК та не підлягає розширеному тлумаченню.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

ОСОБА_5 підозрівається у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, що підтверджується відповідним повідомленням про підозру.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено обставинами, які дають підстави для обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення є зібрані у кримінальному провадженні докази.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_5 ухилявся від органів досудового розслідування, та в подальшому був затриманий співробітниками поліції, що свідчить про наявність ризику переховування від органу досудового слідства; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні,.

Таким чином слідчий суддя дійшов висновку, що є переконливі підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, водночас підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою наразі не вбачається, оскільки в такому випадку не вдасться запобігти ризикам, встановленим ст. 177 КПК України.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 177, 178, 183 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області майора поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Білгород - Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльська установа виконання покарань (№ 22)» до закінчення строку досудового розслідування, а саме до 28 липня 2020 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити Тарутинському ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Білгород-Дністровську місцеву прокуратуру Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження негайно після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1