УХВАЛА Іменем України
м. Балаклія 08 січня 2020 року Кримінальне провадження № 0000028 Справа №610/27/20 1-кс/610/25/2020

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сніжне, Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2. ст.187 КК України,-

установив:

До суду надійшло клопотання слідчого, яке було погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2. ст.187 КК України.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КК України та оголошено про підозру.

Саме цей вид запобіжного заходу необхідний для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого у вказаному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання. Підозрюваний пояснив, що інкримінованого злочину не вчиняв. Пояснив, що почув від батьків розмову, що вони збираються помістити його до психіатричної лікарні, а тому втік з дому. Дійсно, 08.01.2020 року близько 02.40 год. сів в електропоїзд в м. Балаклія, через десять хвилин до нього підійшли працівники поліції разом з невідомим чоловіком, який вказав на нього та повідомив, що він забрав у чоловіка мобільний телефон, паспорт та банківську картку. У цього чоловіка виявили мобільний телефон, а банківську картку знайшли під лавкою. Визнав, що порушив умови цілодобового домашнього арешту.

Судом встановлено, що Балаклійським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000028 від 08.01.2020р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

08.01.2020р. о 06.40 годині ОСОБА_5 був процесуально затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

08.01.2020р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому особою, яка раніше вчинила розбій.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується: 1) карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону; 2) протоколами огляду місця події від 08.01.2020 р; 3) протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.01.2020 р.; 4) протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , який пояснив, що 08.01.2020 р. їхав в електропоїзді сполученням Ізюм-Харків. З м. Ізюм до нього у вагон сіло декілька чоловіків, один з яких був одягнений у куртку червоного кольору, ромської національності. Чоловік підсів до нього на лавку, і коли вони проїхали зупинку «Савинці», почав нишпорити у потерпілого по кишенях. Дістав з однієї кишені мобільний телефон «Нокіа», з іншої банківську картку «ПриватБанк», після чого пішов до тамбуру. Потерпілий робив чоловіку зауваження щодо повернення речей, погрожував викликати поліцію, але той наніс потерпілому один удар кулаком в нижню щелепу, від якого він впав на підлогу, після цього чоловік зник з місця події; 5) протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.01.2020 р., під час якого потерпілий ОСОБА_6 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка заволоділа його майном; 6) протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 08.01.2020 р., який пояснив, що на електропоїзді сполученням Ізюм-Харків їхав із своєю співмешканкою ОСОБА_8 . На станції «Балаклія» до них підійшов знайомий на ім`я ОСОБА_9 , який повідомив, що його побив невідомий чоловік у куртці червоного кольору. Через 10 хвилин до них підійшов чоловік на ім`я ОСОБА_10 , в цей час до вагону зайшов ОСОБА_9 та повідомив, що його побив саме ОСОБА_10 та забрав у нього мобільний телефон і документи. ОСОБА_10 віддав ОСОБА_7 мобільний телефон та попросив передати ОСОБА_9 . В цей час до вагону зайшли працівники поліції, з якими був ОСОБА_9 та вказав на ОСОБА_11 , як на особу яка забрала у нього речі; 7) протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.01.2020 р., під час якого свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка заволоділа майном потерпілого; 8) протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що 07.01.2020 р. їхав в електропоїзді «Харків-Ізюм» о 21.00 год., заснув та проїхав свою зупинку. Цим же поїздом їхав назад. На станції «Ізюм» вийшов на вулицю покурити та познайомився із чоловіком ромської національності, який назвався ОСОБА_11 . Вони зайшли до вагону, де сидів чоловік похилого віку, до якого підсів ОСОБА_10 та почав лазити по кишеням. ОСОБА_10 дістав з кишені куртки чоловіка гроші в сумі близько 20-30 грн., мобільний кнопковий телефон та банківську картку. Чоловік у тамбурі просив ОСОБА_11 повернути йому майно, на що він вдарив потерпілого в обличчя один раз, і той повернувся до вагону. Пізніше ОСОБА_10 віддав телефон своєму знайомому та попросив повернути телефон потерпілому; 9) протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.01.2020 р., під час якого свідок ОСОБА_12 впізнав ОСОБА_5 ; 10) протоколом проведення слідчого експерименту від 08.01.2020 р. за участю свідка ОСОБА_12 ; 11) протоколами пред`явлення речей для впізнання від 08.01.2020 р.; 12) протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який пояснив, що 07.01.2020 р. заступив на чергування в електропоїзд сполученням «Харків Левада-Ізюм». 08.01.2020 р. о 02.50 год. до нього в кабіну постукав чоловік похилого віку та повідомив, що його побили та вкрали мобільний телефон «Нокіа», паспорт, банківську картку «ПриватБанк». Після цього свідок викликав поліцію. Вони разом із поліцейськими зайшли до другого вагону, де сидів чоловік у червоній куртці, на якого вказав потерпілий, як на особу, яка його побила та забрала його речі; 13) протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України; 14) довідкою БЦРКЛ від 08.01.2020р., згідно якої у ОСОБА_6 виявлене тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому нижньої щелепи справа; 15) під час допиту у якості підозрюваного ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 08.01.2020 р. близько 02.40 год. перебував в електропоїзді і на нього вказав потерпілий як на особу, яка забрала у нього мобільний телефон та банківську картку. Проте вказаного злочину не вчиняв.

На цей час суду не надано доказів того, що обвинувачений намагався або може намагатися здійснити незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. У разі спроби впливу потерпілий та свідки не позбавлені права заявити про це до правоохоронних органів, наразі такими даними суд не володіє.

Судом також встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що з усіх інших існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор підозрюваний може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Переконання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні ґрунтується на: тяжкості кримінального правопорушення і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється (злочин є тяжким); наявності кримінального досвіду внаслідок притягнення до кримінальної відповідальності, відбування реального покарання у виді позбавлення волі, що може свідчити про його виняткові зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте не бажання безповоротно відмовитися від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення і перевиховання, відсутності постійного офіційного місця роботи, постійного законного джерела доходів, на час вчинення інкримінованих дій відносно нього 20.02.2018 р. та 30.05.2018 р. направлені до суду обвинувальні акти за ч.2 ст.186 та ч.3 ст.187 КК України, за місцем проживання характеризується негативно, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.12.2019 р. продовжено ОСОБА_5 строк тримання під домашнім арештом цілодобово до 12.02.2020 р., умови якого були ним порушені. Інші позитивні дані про особу підозрюваного цього висновку не спростовують.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Доводи сторін кримінального провадження щодо питання причетності підозрюваного до інкримінованого злочину підлягають перевірці під час досудового розслідування.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до вимог ст.ст. 182-183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, з огляду на те, що інкримінований злочин вчинений із застосуванням насильства, на підставі п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосування застави не вбачається можливим.

Керуючись ст. ст. 176-183, 193, 194, 196 КПК

постановив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та втрачає свою дію з 05 березня 2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1