ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2446/19 Справа № 205/2645/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

її захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження № 0000354 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 та доповненнями до неї, захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 , та заперечення обвинуваченої ОСОБА_7 на апеляційну скаргу прокурора, на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2019 року відносно ОСОБА_7 , -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Дніпропетровська, громадянку України, одружену, з середньо-технічною освітою, не працюючу, проживаючу в АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 12 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з 09 лютого 2017 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано їй в строк покарання термін попереднього ув`язнення, з 09 лютого 2017 року до 17 травня 2019 року включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний відносно ОСОБА_7 - залишено без змін, до набрання вироком законної сили.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винуватою у тому, що вона близько 19 години 20 хвилин 08 лютого 2017 року, перебуваючи у буд. АДРЕСА_1 , вживали спиртні напої з ОСОБА_11 , в ході чого між ними виникла сварка на ґрунті особистих неприязних стосунків, під час якої у обвинуваченої виник умисел на умисне вбивство потерпілої з особливою жорстокістю. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 предметом, який мав гострий край, використовуючи явну перевагу в зрості та силі, завдала ним ОСОБА_11 в життєво-важливі органи близько 80 різаних та колото-різаних ран в область голови, шиї, тулубу та в інші частини тіла. При цьому, ОСОБА_7 усвідомлювала, що шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень в життєво-важливі органи, завдавши потерпілій ОСОБА_11 особливих фізичних страждань та нестерпного болю. Внаслідок численних різаних та колото-різаних поранень голови, шиї, тулубу та кінцівок, котрі супроводжувалися ушкодженнями м`яких тканин та судин, розвитком зовнішньої кровотечі та, у послідуючому призвели до розвитку гострої крововтрати, та до настання смерті потерпілої.
В апеляційних скаргах та доповненнях:
- обвинувачена ОСОБА_7 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд справи у суді першої інстанції.

На її думку, судом були допущені істотні порушення вимог КПК України, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

На її думку:

1) 17 травня 2019 року при проголошенні вироку відносно неї у залі судового засідання не були присутні ні прокурор, ні адвокат, хоча у вироку вони вказані;

2) неприязних стосунків з потерпілою в неї не було, а тому на її думку, відсутній мотив злочину;

3) покази свідків на її думку оцінено невірно;

4) вважає, що не тримала у руках ніякого гострого предмету, навмисно удари потерпілій не наносила, а пошкодження потерпіла отримала від касательних дій цього предмету;

5) у судовому засіданні вона винуватою себе визнала, а суд невірно послався на невизнання вини;

6) вважає, що судом першої інстанції не вирішена доля речових доказів;

7) обшук, який проводився в неї дома проводився без ухвали суду; при проведенні обшуку не були присутні ні прокурор, ні адвокат, ні вона, як власниця майна; поняті були запрошені через 2 години після початку обшуку; працівниками поліції при обшуку було пошкоджено її майно; до неї була застосована працівниками поліції фізична сила;

8) досудове розслідування проведено поверхнево. В суді не було добуто належних, достовірних та допустимих доказів її винуватості.

- захисник обвинуваченої просить вирок скасувати повністю та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Вважає, що під час досудового розслідування, обвинуваченій ОСОБА_7 не було роз`яснено можливість та особливості розгляду кримінального провадження щодо неї судом присяжних.

На його думку, обов`язок щодо роз`яснення права на розгляд кримінального провадження судом присяжних покладено як на орган досудового розслідування так і на суд, який зобов`язаний виконати його під час підготовчого судового розслідування.

- прокурор просить вирок в частині призначеного покарання, скасувати, та постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України у вигляді 13 років позбавлення волі.

Просить відповідно до ст. 67 КК України врахувати під час призначення покарання, в якості обтяжуючої обставини - вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Вирішити питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Зазначає, що колегією суддів суду першої інстанції питання щодо долі речових доказів взагалі не вирішувалось, що є істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує, що судом першої інстанції при призначенні покаранняне враховано обтяжуючу обставину на яку посилалось обвинувачення під час судових дебатів, а саме вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. Тому покарання у вигляді 12 років позбавлення волі, на його думку, не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченої, є несправедливим через м`якість його застосування.

Обвинувачена ОСОБА_7 в своїх запереченнях не згодна з доводами апеляційної скарги прокурора та зазначає:

- з потерпілою ОСОБА_11 була знайома на протязі 20 років і не було неприязних стосунків до неї;
- на досудовому слідстві до неї працівниками поліції було застосовано фізичне насильство;
- обшук в її помешканні було проведено без її участі, оскільки вона знаходилась біля подвір`я на вулиці;

- незгодна щодо інкримінованої обтяжуючої обставини - скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння, оскільки випила всього близько 70-80 грамів алкоголю і що така доза алкоголю, на її думку, не може вплинути на неадекватність поведінки і втрату самоконтролю.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої та її захисника, які підтримали вимоги апеляційних скарг та просили їх задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги прокурора - заперечували, думку прокурора, яка підтримала апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просила їх задовольнити, а апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника, - залишити без задоволення, думку потерпілого ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, та заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченої та її захисника, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Виходячи із вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів перевіряє судове рішення в межах поданих апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані в повному обсязі.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених у вироку, а також правильність кваліфікації її дій за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України - вірні та ґрунтуються на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінці сукупності доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності.

Доводи обвинуваченої про недоведеність вини та неправильність висновків суду, спростовані:

1) поясненнями потерпілого ОСОБА_9 , про те, що близько 20 години 08 лютого 2017 року, йому зателефонувала його сестра - ОСОБА_12 , яка пояснила, що з їх матір`ю ОСОБА_11 , щось трапилось. Коли він приїхав за місцем проживання своєї матері: по АДРЕСА_2 , там вже перебували працівники поліції, від яких йому стало відомо, що матір вбили;

2) поясненнями свідка ОСОБА_13 проте, що близько 20 години 08 лютого 2017 року, він, на прохання своєї матері - ОСОБА_12 , приїхав за місцем проживання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , де побачив перед входом у будинок калюжу крові, а коли зайшов у будинок, побачив, що в коридорі лежала потерпіла з численними тілесними ушкодженнями. Після чого була викликана поліція. Коли приїхали працівники поліції, під час огляду будинку, ним було виявлено та вказано працівникам поліції про відсутність одного з ножів, які належали потерпілій та знаходились у будинку;

3) поясненнями свідка ОСОБА_14 , встановлено, що 08 лютого 2017 року, вдень, вона перебувала за місцем проживання потерпілої ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_2 , де на прохання потерпілої покликала ОСОБА_7 , щоб остання допомогла ОСОБА_11 з оформленням матеріальної допомоги. Коли ОСОБА_7 прийшла за місцем проживання потерпілої, вона через деякий час пішла, а обвинувачена залишилася. В той же день, близько 22 години, від працівників поліції, їй стало відомо, що потерпілу ОСОБА_11 вбили;

4) поясненнями свідка ОСОБА_15 , про те, що близько 19 години 40 хвилин 08 лютого 2017 року, вона проходила мимо буд. АДРЕСА_2 , де почула сварку. Після чого вона побачила біля входу в будинок особу в синій куртці, як їй в подальшому стало відомо, це була обвинувачена ОСОБА_7 ;

5) поясненнями свідка ОСОБА_16 підтверджено факт перебування обвинуваченої ОСОБА_7 за місцем проживання потерпілої ОСОБА_11 08 лютого 2017 року, приблизно о 17 годині 30 хвилин, за адресою: пров. Черкаський 78.

Поясненнями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 суду підтверджено факт перебування обвинуваченої ОСОБА_7 в буд. АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_11 . Даний факт не заперечувала і сама обвинувачена.

Поясненнями свідка ОСОБА_17 було встановлено, що 08 лютого 2017 року, в період часу з 21 до 24 години, до нього приїхала раніше знайома обвинувачена ОСОБА_7 , яка знаходилась у стані алкогольного сп`яніння та пояснила йому, що під час сварки, вона порізала ножем якусь жінку, як йому стало відомо в подальшому потерпілу ОСОБА_11 , яка проживає по АДРЕСА_1 .

Отже, саме вказаний свідок зазначив, що після скоєного вбивства, ОСОБА_7 йому сама розповіла про обставини скоєного нею вбивства потерпілої за допомогою ножа, та про те, що вона знаходилась у стані алкогольного сп`яніння. Будь-яких підстав не довіряти зазначеним послідовним поясненням ОСОБА_17 не вбачається. Його пояснення є викривальними для потерпілої. Його пояснення узгоджуються і з поясненнями потерпілого, що він після події виявив відсутність одного з ножів.

І хоча цей ніж не було знайдено, суд першої інстанції, на підставі зібраних доказів, вірно прийшов до висновку, що ОСОБА_7 нанесла значну кількість ударів потерпілій предметом, який мав гострий край.

Колегія суддів також зазначає, що поясненнями вказаних вище свідків встановлено, що саме ОСОБА_7 перебувала в той день та час вдома ОСОБА_11 , інших осіб не було.

Крім зазначених пояснень потерпілого та зазначених свідків, вину обвинуваченої доведено:

1) протоколом огляду від 08 лютого 2017 року з фото-таблицями, під час якого у коридорі буд. АДРЕСА_1 , виявлено труп потерпілої ОСОБА_11 з множинними тілесними ушкодженнями;

2) протоколом огляду місця події від 08 лютого 2017 року з фото-таблицями, згідно якого було оглянуто територію домоволодіння та домоволодіння АДРЕСА_1 , під час якого були виявлені плями речовини бурого кольору. Під час огляду з місця події вилучено: дерев`яну палицю з паркану навпроти вхідної двері в будинок з РБК та волоссям; ковдру зеленого кольору з вікна у коридорі; опалок цигарки з попільнички в коридорі; два мобільних телефони «Самсунг»; опалки у кількості 4 шт. з попільнички на столі в кухні; сколи деревини з лутки вхідної двері з РБК; три рюмки зі столу в кухні; кухонні ножі у кількості 5 шт.; два сліди долоні з лутки вхідної двері кімнати № 2;

3) протоколом огляду домоволодіння АДРЕСА_1 від 09 лютого 2017 року з фото-таблицями, де проживає обвинувачена ОСОБА_7 , під час якого було виявлено та вилучено: зіскоби РБК з дверей домоволодіння, ручка із слідами РБК з вхідних воріт домоволодіння АДРЕСА_1 , зіскоби РБК домоволодіння ОСОБА_7 , наволочка із слідами РБК, простирадло із слідами РБК, особистий одяг ОСОБА_7 : джинси темного кольору, джинси світлого кольору, рукавички жіночі, пуховик синього кольору;

4) протоколом пред`явлення речей для впізнання від 26 квітня 2017 року, під час якого свідок ОСОБА_15 впізнала пуховик, в який була одягнена обвинувачена ОСОБА_7 під час вчинення вбивства потерпілої ОСОБА_11 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 292-Е від 09 березня 2017 року, потерпілій ОСОБА_11 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: 80 різаних та колото-різаних ран на голові у мозковому та лицевому відділах, на шиї, задній поверхні тулуба та верхніх кінцівках, розсічення підлеглих м`яких тканин та судин різного калібру відповідно до них, крововиливи у підлеглих м`яких тканинах відповідно до них, 3 садна у лобно-тім`яній ділянці праворуч, 2 садна у лівій виличній ділянці, 3 садна у підборідочній ділянці, 1 синець на повіках правого ока. Смерть потерпілої ОСОБА_11 настала внаслідок численних різаних та колото-різаних поранень голови, шиї, тулубу та кінцівок, котрі супроводжувалися ушкодженнями підлеглих м`яких тканин та судин, розвитком зовнішньої кровотечі та, у послідуючому призвели до розвитку гострої крововтрати.

Також згідно з висновком судово-медичної експертизи № 399е від 11 лютого 2017 року, у обвинуваченої ОСОБА_18 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: 5-ти поверхневих різаних ран: на долонній поверхні правої кисті між 1-м та 2-м пальцями з переходом до середньої третини кисті, на тильній поверхні правої кисті по основній фаланзі з переходом на зовнішню поверхню 5-го пальця, на зовнішній поверхні правої кисті в проекції середньої третини 5-ї п`ясної кістки; 2-х саден: на тильній поверхні правої кисті на суглобовій поверхні між основною і проксимальною фалангами 2-го пальця та на задній поверхні правого променево-зап`ясткового суглобу; 4-х поверхневих різаних ран: на тильній поверхні лівої кисті: на нігтьовій фаланзі 3-го пальця, в проекції голівки 1-ї п`ясної кістки, в проекції верхньої третини 4-ї п`ясної кістки та в проекції верхньої третини 5-ї п`ясної кістки; 2-х саден: на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівки 5-ї п`ясної кістки та на задній поверхні лівого променево-зап`ясткового суглобу, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Згідно висновку судової імунологічної експертизи № 258/Н від 14 березня 2017 року, в зіскобі з ручки вхідної двері в будинок, вилученої за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_7 : по АДРЕСА_1 , встановлено наявність крові ОСОБА_7 з домішком крові потерпілої ОСОБА_19 .

Згідно висновку судової імунологічної експертизи № 259/Н від 14 березня 2017 року на простирадлі, вилученому за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_7 : по АДРЕСА_1 , встановлено наявність крові, яка може належати ОСОБА_7 з домішком крові потерпілої ОСОБА_19 .

Вказані заключення експертів є науково обґрунтованими, вмотивованими, та які в повній мірі узгоджуються з іншими доказами, які наведені у вироку.

Винуватість обвинуваченої ОСОБА_7 також підтверджено долученими до справи речовими доказами: зіскобами РБК з дверей домоволодіння, ручки із слідами РБК з вхідних воріт домоволодіння АДРЕСА_1 , зіскобами РБК домоволодіння ОСОБА_7 , наволочкою, на якій є сліди РБК, простирадлом із слідами РБК, одягом, в який була одягнута ОСОБА_7 в той день: джинси темного кольору, джинси світлого кольору; два мобільних телефону «Самсунг», зіскобами РБК, волосся з голови трупа ОСОБА_11 ; сколами деревини з РБК, двох слідів ділянки долоней, 5 ножів, наволочка із слідами РБК, простирадлом з коридору, дерев`яною штакетиною тину з волоссям та РБК, мікрочастками з долоней трупа та нігтьовими зрізами з долоней трупа потерпілої.

Колегія суддів зазначає, що спричинення потерпілій значної кількості виявлених ушкоджень, неможливо здійснити у такий спосіб, як зазначає обвинувачена по касательной, а навпаки свідчить за їх характером локалізацією нанесення, глибиною ушкоджень в життєво-важливі органи ОСОБА_20 , про навмисний характер дій обвинуваченої, яка об`єктивно діяла з метою спричинення смерті потерпілій. ОСОБА_7 завдала 80 колото-різаних ран, які призвели до гострої крововтрати, від чого та померла.

Така позиція ОСОБА_7 є об`єктивним бажанням обвинуваченої уникнути покарання і за скоєний особливо тяжкий навмисний злочин.

Скоєне ОСОБА_7 судом першої інстанції вірно кваліфіковано за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої про те, що обшук, який проводився в неї дома проводився з порушеннями КПК України, що поняті були запрошені тільки після обшуку, спростовані поясненнями понятих ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які підтвердили, що були присутніми в якості понятих під час проведення огляду домоволодіння АДРЕСА_1 , під час якого працівниками поліції були виявлені та вилучені предмети та речі зі слідами крові, які в їх присутності були запечатані в пакети, де вони поставили підписи на бірках.

Крім того, зазначені свідки пояснили суду, що до початку проведення огляду домоволодіння, в ньому знаходився тільки чоловік ОСОБА_7 , а працівники поліції та обвинувачена знаходились на вулиці і в будинок не заходили. Вони також пояснили, що до ОСОБА_7 ніхто із працівників поліції не застосовував насильство, будь-яких зауважень з приводу неправильності проведення слідчих дій, - ОСОБА_7 не мала.

Тобто суд першої інстанції об`єктивно перевірив під час судового розгляду доводи ОСОБА_7 , що до неї працівниками поліції застосовувались недозволені методи ведення слідства.

Тому її доводи про застосування недозволених методів працівниками поліції, - є надуманими.

Доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 про те, що під час досудового розслідування, обвинуваченій не було роз`яснено можливість та особливості розгляду кримінального провадження щодо неї судом присяжних, спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме на а.с. 8 є роз`яснення прокурора з підписом обвинуваченої, згідно якої їй роз`яснювалось право на захист та можливість розгляду кримінального провадження щодо неї судом присяжних. Згідно журналу судового засідання від 05.05.2017 року, головуючим по справі було належно роз`яснено ОСОБА_7 право на розгляд справи судом присяжних, але вона не забажала такого слухання та просила проводити розгляд в загальному порядку.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що і в ході досудового розслідування, обвинуваченій також було належно забезпечено право на захист, було роз`яснення право на розгляд справи судом присяжних та здійснено інші процесуальні дії, спрямованні на об`єктивність та повноту досудового розслідування.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_7 у навмисному вбивстві потерпілої ОСОБА_11 з особливою жорстокістю, доведена в повному обсязі та підтверджується сукупністю зазначених вище доказів, які були повно, всебічно досліджені судом першої інстанції, та яким було надано належну оцінку у вироку. Докази є належними, допустимими та достатніми. Їх ретельно проаналізовано у вироку, а доводам обвинуваченої та захисту надано критичну оцінку.

Судом першої інстанції вірно встановлено як фактичні обставини, механізм, характер скоєного, а також мотив скоєного, адже ОСОБА_7 скоїла умисне вбивство, із-за неприязні до потерпілої за зазначених вище обставин, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю, оскільки нанесла потерпілій 80 різаних та колото-різаних ран в життєво важливі органи.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої про те, що при проголошенні вироку відносно неї у залі судового засідання не були присутні ні прокурор, ні адвокат, на думку колегії суддів є також безпідставними, та спростовуються журналами судових засідань, згідно яких, прокурор та адвокат приймали участь в судових засіданнях цієї справи та були присутніми на дебатах. Їх прізвища обґрунтовано були зазначені у самому вироку.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційних скарг захисника-адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченої ОСОБА_7 , вважаючи їх безпідставними.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про призначення ОСОБА_7 занадто м`якого покарання, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з вироку, при обранні обвинуваченій виду та міри покарання, суд першої інстанції враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України, належить до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченої, яка раніше не засуджена, характеризується посередньо, не обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд вірно визнав вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Довід ОСОБА_7 , що вона лише 70-80 г. випила спиртного, та це не може бути визнано обтяжуючою обставиною, є безпідставним, оскільки свідок ОСОБА_17 пояснив, що ОСОБА_7 реально знаходилась у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Даний висновок є обґрунтованим та відповідає вимогам ст. ст. 65-67 КК України, а призначене судом покарання у відповідності до ст. 50 КК України є необхідним, справедливим, та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Колегія суддів при цьому вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 2 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, право кожного громадянина на життя охороняється законом. Відповідно до ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

Колегія суддів також враховує практику рішень Європейського суду з прав людини, де в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

В зв`язку з цим, доводи прокурора про необхідність призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання, - є необґрунтованими, та задоволенню не підлягають.

Істотних порушень норм КПК України, які тягнуть за собою обов`язкове скасування або зміну оскаржуваного вироку, під час перевірки кримінального провадження в порядку апеляційної процедури, - не встановлено.

Виходячи з наведеного, підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченої, її захисника та прокурора, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.

Колегія суддів крім викладеного вище, вважає необхідним зазначити про наступне. Згідно правового висновку, викладеного в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходу попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII).

Враховуючи викладене, а також те, що злочин, за який було засуджено ОСОБА_7 вчинено нею до 20 червня 2017 року і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування останній строку попереднього ув`язнення у строк покарання, застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання термін попереднього ув`язнення, а саме: з 18 травня 2019 року до 09 грудня 2019 року, включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника-адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2019 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення, а саме: з 18 травня 2019 року до 09 грудня 2019 року, включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченою, яка перебуває під вартою, - у той же строк, з моменту вручення її копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4