Справа № 609/617/20
Провадження №1-кп/601/217/2020
У Х В А Л А

30 червня 2020 року Кременецький районний суд Тернопільської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження № 0000043 від 13 березня 2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бриків Шумського району та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

встановив:

У користуванні ОСОБА_3 перебуває земельна ділянка за кадастровим номером :02:001:0266, площею 0,44 га із цільовим призначенням:для ведення особистого селянського господарства, яка належить йому на праві власності та розташована за адресою: Тернопільська область Шумський район с.Биківці.

Пунктом «а» частини 1 статті 91 Земельного кодексу України на власників земельних ділянок поряд із іншими обов`язками законодавцем покладено також обов`язок щодо неухильного забезпечення використання ними земельних ділянок, надання їм у власність виключно за їх цільовим призначенням.

При цьому, пунктом 3 статті 20 Земельного кодексу України передбачено, що зміна цільового призначення земельної ділянки, належної особі на праві приватної власності, в межах населенного пункту відбувається виключно на підставі рішення сільської, селищної чи міської ради, за ініціативи власника земельної ділянки з обов`язковим виготовленням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, з обов`язковим погодженням проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідності до вимог статті 186-1 Земельного кодексу України.

Так, маючи у користуванні земельну ділянку за кадастровим номером :02:001:0266, площею 0,44 га із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, на початку липня 2011 року ОСОБА_3 , діючи умисно, ігноруючи вимоги ст.ст.91, 20, 186-1 Земельного кодексу України, достовірно знаючи про вид цільового призначення земельної ділянки, без відповідних дозвільних документів на проведення робіт та без проведення змін цільового призначення земельної ділянки, зняв верхній шар грунту, утворивши заглиблення, які заповнив водою, чим створив штучні водойми площею 0,085 га та площею 0,125 га.

Тобто, дії ОСОБА_3 призвели до зміни рельєфу та утворення штучних водойм, внаслідок чого частина земельної ділянки площею 0,085 га та площею 0,125 га виведена з сільськогосподарського обороту та подальше використання її за цільовим призначенням, а саме, для ведення особистого селянського господарства, неможливе.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив встановлені органом досудового розслідування обставини, за яких він вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 254 КК України.

Окрім того, обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Прокурор у судовому засіданні не заперечує проти вказаного клопотання та вважає, що ОСОБА_3 може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України за кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 254 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Обставини скоєння злочину обвинуваченим вірно викладені в обвинувальному акті і не заперечуються ОСОБА_3 ..

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників процесу, які не заперечують проти заявленого клопотання, суд приходить до наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд закриває провадження у підготовчому засіданні у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог частини 1 статті 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули 3 роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Санкцією статті за вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 254 КК України, визначено покарання у виді штрафу від двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до двох років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.
Відповідно до частини 2 статті 12 КК України вчинений обвинуваченим злочин є злочином невеликої тяжкості, тобто за який передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених статтею 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_3 підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті статті 254 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до злочинів невеликої тяжкості, з дня вчинення ОСОБА_3 вказаного злочину минуло понад три роки, що є підставою, відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України та статті 49 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття даного кримінального провадження.

Обставин, які б виключали звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за злочин, передбачений частиною 1 статті 254 КК України та закриття даного кримінального провадження щодо ОСОБА_3 , у зв`язку із закінченням строків давності - судом не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись статтями 12, 44, 49 КК України, статтями 129, 284, 285, 286, 288, 314, 369 КПК України, суд-

постановив:

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 254 КК України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 про обвинувачення ОСОБА_3 за частиною 1 статті 254 КК України закрити на підставі пункту 1 частини 2 статті 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Головуючий: