КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві провадження за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року про повернення прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 кримінального провадження № 0007666 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, для усунення виявлених недоліків,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року кримінальне провадження № 0007666 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повернуто прокурору Київської місцевої прокуратури №1 для усунення недоліків.
Підставою для повернення обвинувального акту згідно з ухвалою суду стало те, що в обвинувальному акті не вказано фактичне місце проживання ОСОБА_6 , оскільки надіслані судом повістки за вказаною у акті адресою проживання обвинуваченого повертаються із вказівкою на те, що такий адресат там не проживає, крім того, згідно наданої вимоги ДІТ даних про місце реєстрації ОСОБА_6 чи іншого місця проживання немає, тобто сторона обвинувачення під час досудового розслідування не встановила місце проживання особи, що є обов`язковим відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 просить, скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 26.09.2018 року, призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Апелянт, зазначає, що не дійсне місце проживання, не є підставою для повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 під час допиту в якості підозрюваного на стадії досудового розслідування, зазначив, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , цю саму адресу проживання обвинувачений повідомляв в судовому засіданні 19.03.2019 року під час обрання йому запобіжного заходу.

Апелянт, стверджує, що з огляду на викладене, можна зробити висновок, про те, що суд, приймаючи рішення про повернення обвинувального акту у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. 291 КПК України, не вірно оцінив причини не явки в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Прокурор посилаючись на ст. 323 КПК України, вказує, що якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду.

Посилання суду на п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, згідно з яким обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору є помилковим, оскільки в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 чітко вказана його адреса проживання.
Окрім того, прокурор вказуючи на відсутність в судовому засіданні обвинуваченого, вважає, що згідно з п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України судове рішення у будь - якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутністю обвинуваченого.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 314 КПК України суд може повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам закону. Вимоги до обвинувального акту викладені у ст. 291 КПК України, отже суд може повернути прокурору обвинувальний акт з мотивів невідповідності вимогам цієї статті.
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки у ньому зазначені всі відомості, передбачені вказаною статтею, у тому числі, і дані про місце реєстрації та місце проживання обвинуваченого.
Посилання в ухвалі суду на те, що в обвинувальному акті не зазначено фактичне місце проживання, оскільки надіслані за вказаною в акті адресою повістки повертаються з відміткою про те, що адресат не проживає, є безпідставним.
Повернення повістки, надісланої судом за адресою місця проживання обвинуваченого, вказаною в обвинувальному акті, з відміткою про те, що особа за вказаною адресою не проживає, свідчить лише про те, що ця особа не проживає на момент, коли повістка мала бути вручена, а не про те, що обвинувачений не проживав за вказаною адресою на момент складання обвинувального акту.
Посилання в ухвалі суду на те, що згідно з вимогою ДІТ даних про місце реєстрації ОСОБА_6 чи іншого місця проживання немає є голослівним, оскільки матеріалами кримінального провадження не підтверджується.
З матеріалів кримінального провадження убачається, що суд надсилав ОСОБА_6 повістки за місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , проте дані про вручення цих повісток в матеріалах провадження відсутні.

Також з матеріалів справи убачається, що суд, окрім направлення повісток, не вживав будь-яких заходів для забезпечення прибуття до суду обвинуваченого.
Отже, суд ухвалив рішення про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 після невручення повістки за вказаною в обвинувальному акті адресою місця проживання обвинуваченого та за відсутності даних про вручення чи причини невручення обвинуваченому повісток, надісланих за адресою реєстрації, помилково витлумачивши вказані обставини, як такі, що складають невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України.
Разом з тим, обвинувальний акт у кримінальному провадження щодо ОСОБА_6 в частині зазначення даних про особу обвинуваченого відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а тому підстав для повернення обвинувального акту прокурору з таких підстав не було.
Таким чином, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року про повернення кримінального провадження № 0007666 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 для усунення виявлених недоліків підлягає до скасування з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 09 грудня 2019 року про повернення кримінального провадження № 0007666 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, прокурору Київської місцевої прокуратури № 1 для усунення виявлених недоліків скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/3062/2019 Категорія КК: ч. 1 ст. 309

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8 .
Доповідач ОСОБА_1