Провадження № 1-кп/686/504/20
11 лютого 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корчівка Красилівського району Хмельницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні малолітня дитина, офіційно непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого 27.11.2017 р. Красилівським районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт (не відбуто 146 годин),
який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,
ОСОБА_6 , будучи засудженим до покарання у виді громадських робіт, ухилився від його відбування за наступних обставин.
Так, вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 27.11.2017 р. ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт.
12.02.2018 р. ОСОБА_6 поставлено на облік в Хмельницькому міськрайонному відділі з питань пробації Центрально-Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, де 19.02.2018 р. ОСОБА_6 ознайомився з порядком та умовами відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт, був попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування цього покарання та отримав направлення в Комунальне підприємство «Управляюча муніципальна компанія «Дубове» Хмельницької міської ради (далі УМК «Дубове») для відбування покарання, на підставі якого 20.02.2018 р. директором УМК «Дубове» винесено наказ № 18-ж про прийняття ОСОБА_6 для відбування покарання.
Будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, ОСОБА_6 згідно з графіком виходу на роботу упродовж лютого, березня та квітня 2018 року відбув за визначеним йому місцем в УМК «Дубове» лише 4 години громадських робіт та в подальшому, починаючи з 02.04.2018 р. по 27.04.2018 р., від відбування громадських робіт ухилився без поважних причин, у зв`язку з чим 11.04.2018 р. йому винесено застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
Однак, незважаючи на винесене застереження, ОСОБА_6 , свідомо ігноруючи покладене на нього зобов`язання, без поважних причин, умисно, з метою ухилитися від відбування покарання, не з`явився на громадські роботи в УМК «Дубове» та в подальшому з 02.05.2018 р. по 31.05.2018 р. відмовлявся з`являтись для відбування покарання у виді громадських робіт.
Такими чином ОСОБА_6 умисно ухилився від відбування покарання у виді громадських робіт за вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 27.11.2017 р.
За ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт ОСОБА_6 підлягає кримінальній відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.
Встановлені судом обставини підтверджуються наступними, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, доказами.
Показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що дійсно він, будучи засудженим вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 27.11.2017 р. за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт, ознайомленим з порядком та умовами відбування цього покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від його відбування, упродовж лютого, березня та квітня 2018 року згідно з графіком виходу на роботу за визначеним йому місцем в УМК «Дубове» відбув лише 4 години громадських робіт та в подальшому від відбування громадських робіт ухилився без поважних причин, а саме відмовлявся з`являтись для відбування покарання.
Вищенаведені обставини ухилення ОСОБА_6 від відбування покарання у виді громадських робіт підтверджуються також: вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 27.11.2017 р., який набрав законної сили 28.12.2017 р., відповідно до якого ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт; матеріалами особової справи засудженого ОСОБА_6 № 06/18 р., в якій серед інших наявні: письмове зобов`язання останнього від 19.02.2018 р. щодо своєчасного з`явлення для відбування покарання на визначений йому об`єкт; підписка ОСОБА_6 від 19.02.2018 р. про ознайомлення з порядком та умовами відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт та попередження про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України, за ухилення від відбування такого покарання; направлення від 19.02.2018 р. ОСОБА_6 в УМК «Дубове» для відбування покарання у виді громадських робіт; наказ № 18-ж від 20.02.2018 р. директора УМК «Дубове» про прийняття ОСОБА_6 для відбування покарання, з яким останній ознайомився того ж дня; графіки і табелі виходу на роботу за лютий, березень, квітень, травень 2018 року, довідки та акти перевірки, згідно з якими ОСОБА_6 упродовж лютого, березня та квітня 2018 року відбув за визначеним йому місцем в УМК «Дубове» лише 4 години громадських робіт та в подальшому, починаючи з 02.04.2018 р. по 31.05.2018 р. для відбування покарання не з`являвся без поважних причин.
Наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення поза розумним сумнівом.
Дослідивши під час судового розгляду всі обставини кримінального провадження, оцінивши відповідно до ст. 94 КПК України кожний доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ухвалення обвинувального вироку), суд дійшов висновку про доведення у ході судового розгляду винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.
При обранні обвинуваченому виду та міри покарання судом враховуються визначенні ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання, в тому числі: ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що ОСОБА_6 повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що пом`якшує йому покарання, обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив злочину. ОСОБА_6 вчинив злочин невеликої тяжкості, посередньо характеризується, має на утриманні малолітню дитину.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку скоєного злочину, особу винного, позицію прокурора та висновок органу пробації щодо високих ризиків вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та його небезпеки для суспільства, в тому числі окремих осіб, суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та йому слід призначити покарання у виді арешту. При цьому, беручи до уваги пом`якшуючі обставини, позицію прокурора щодо призначення обвинуваченому покарання у виді 1 місяця арешту, суд приходить до висновку призначити ОСОБА_6 таке покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у мінімальному розмірі та згідно зі ст.ст. 71, 72 КК України до визначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 27.11.2017 р. (злочин ОСОБА_6 вчинено до повного відбуття покарання за вказаним вироком).
На переконання суду саме таке покарання у цьому випадку буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речовий доказ особову справу № 06/18, слід залишити Хмельницькому міськрайонному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області за належністю.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376 КПК України, суд
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.
Згідно зі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Красилівського районного суду Хмельницької області від 27.11.2017 р. і призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 1 (одного) місяця 15 (п`ятнадцяти) днів арешту.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.
Речовий доказ особову справу № 06/18 залишити Хмельницькому міськрайонному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: