Справа № 297/708/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2020 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в складі:головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Берегове обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000103 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Берегівського районного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання судом запобіжного заходу на даний час не відпали.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечили проти задоволення клопотання прокурора, оскільки прокурором не було доведено наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України та просить суд обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Обґрунтовував тим, що ризики, на які посилається прокурор є недоведеними. Обвинувачений ОСОБА_5 мають постійне місце проживання, позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступних висновків.

Крім того, відповідно до ст.315 КПК України, на підготовчому судовому засіданні, суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Як вбачається з ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на більш м`який запобіжний захід, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме те, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, раніше не судимий, відсутність намірів ухилятися від слідства та суду, а також не доведення стороною обвинувачення збереження ризиків переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, суд вважає за можливе обрати ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При цьому, суд зазначає, що сама тільки тяжкість покарання за ч.2 ст.332 КК України не може бути підставою для обрання тримання під вартою обвинуваченого.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового засідання. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження, а тому клопотання захисника обвинуваченого про обрання запобіжного заходу слід задовольнити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 183,315, 369 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задоволити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, тобто до 29 червня 2020 року.

Покласти на ОСОБА_5 зобов`язання: прибувати до суду за першою вимогою, у період часу з 21 години до 07 години ОСОБА_5 не залишати місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали до 29.06.2020 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Берегівський та Тячівський ВП ГУНП Закарпатській області, які повинні негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це суд.

Роз`яснити обвинуваченому, що працівники органу поліції з метою контролю за поведінкою мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1