Провадження № 1-кс/760/77/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «СТЕК ДЕВЕЛОПМЕНТ», прокурора Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «СТЕК ДЕВЕЛОПМЕНТ», про скасування арешту майна

в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012001, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ТОВ «СТЕК ДЕВЕЛОПМЕНТ», про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0012001.

Як зазначається в клопотанні, ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 19.09.2019 у справі № 760/26010/19 (далі ухвала слідчого судді про арешт майна) було задоволено клопотання слідчого Солом`янського УП ГУ НП у м.Києві, подане у кримінальному провадженні № 0012001 від 17.10.2017, та накладено арешт на нежитлове приміщення 126-Б в секції 1 по вул. Ямська, 35/34, у м. Києві, котре розташоване на 1 поверсі будинку.

Розгляд даного питання був проведений без участі власників майна, яким на даний час є ТОВ «СТЕК ДЕВЕЛОПМЕНТ».

На думку адвоката ОСОБА_3 , зазначений арешт накладено необгрунтовано, що підтверджується наступним.

Як зазначається, виходячи з тексту ухвали слідчого судді, в її основу було покладено висновок про те, що в ході допиту керівника ТОВ «Промбуд» (забудовника по АДРЕСА_1 ) - ОСОБА_5 встановлено, що у даному житловому будинку від забудовника реалізовувались лише квартири, нежитлові приміщення, а саме творчі майстерні, що знаходились на останніх поверхах будинку, а також приміщення громадського призначення - хімчистка та магазин. Також слідчий суддя вважав встановленим, що ОСОБА_5 нібито повідомив, що невстановлені особи самовільно переобладнали технічні приміщення 1- го поверху будинку та на даний час використовують їх під комерційну діяльність.

Зрештою слідчий суддя зробив висновок про те, що невстановлені слідством особи на підставі завідомо підроблених документів зареєстрували право власності на приміщення АДРЕСА_2 , яке в подальшому було розділено на приміщення № 126А та 126Б, секція 1, після чого реалізували вказані приміщення.

При цьому, як в клопотанні слідчого про арешт майна, так і в ухвалі слідчого судді про його задоволення були наведені дати складання документів, на підставі яких право власності на приміщення № 126 у згаданому будинку перейшло від ТОВ «Промбуд» до першого набувача - ОСОБА_6 , а саме договір від 01.06.2009 р., довідка про виконання умов договору від 31.08.2012 р., акт приймання-передачі приміщення від 31.08.2012 р. Однак в протоколі допиту ОСОБА_5 від 20.06.2019 р. зафіксовані його показання, в яких він повідомляє, що перебуває на посаді директора ТОВ «Промбуд» лише з 01.09.2013 р.Отже, на час оформлення документів про перехід права власності на приміщення № 126 у згаданому будинку від ТОВ «Промбуд» до ОСОБА_6 . ОСОБА_7 не здійснював повноважень керівника та відповідно апріорі не міг підписувати цих документів. Керівником ТОВ «ГІромбуд» протягом 2009-2012 рр. була інша особа - ОСОБА_8 . Проте ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні допитаний не був та відповідно жодних фактів про нібито підроблення документів щодо приміщення № 126 у згаданому будинку не підтверджував.

Також не були допитані в даному кримінальному провадженні ліквідатори ТОВ «Промбуд» ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , відповідно жодних фактів про нібито підроблення документів щодо приміщення № 126 у згаданому будинку вони також не підтверджували. Починаючи з 2013 року і по даний час ані ТОВ «Промбуд», ані його ліквідатори, арбітражні керуючі не зверталися до судів із позовами щодо витребування приміщення № 126 у згаданому будинку та не оспорювали переходу права власності на нього до набувачів. Таких спорів не виникало і щодо приміщень № 126А та 126Б.

Отже, на думку адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя зробив передчасний висновок про те, що ОСОБА_5 нібито повідомив про те, що невстановлені слідством особи на підставі завідомо підроблених документів зареєстрували право власності на приміщення АДРЕСА_2 , яке в подальшому було розділено на приміщення № 126А та 126Б, секція 1, після чого реалізували вказані приміщення.

Зазначається, що твердження про підроблений характер документів про перехід права власності на приміщення АДРЕСА_2 , є помилковими, оскільки згідно відповіді Департаменту з питань реєстрації КМДА реєстраційна справа № 000 на приміщення № 126 по вул. Ямській, 35/34, надійшла та перебуває на зберіганні у департаменті.

На думку адвоката ОСОБА_3 , наведені вище фактичні обставини підтверджують, що накладений арешт не відповідає вимогам ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стст.7, 16, 132 КПК України, а тому просить скасувати арешт нежитлового приміщення 126Б в секції 1 по вул. Ямська, 35/34, у м.Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000), накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 19 вересня 2019 року у справі № 760/26010/19.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, стверджував, що вищевказаний арешт накладено обґрунтовано, а також що необхідність у його подальшому застосуванні не відпала, зокрема через те, що на даному етапі досудового розслідування кримінального провадження завідомо підроблені документи, на підставі яких було зареєстровано право власності на приміщення АДРЕСА_2 , так і не віднайдені. Крім того, прокурором було повідомлено, що Київським апеляційним судом відмовлено в задоволенні апеляційної скарги, поданої на ухвалу слідчого судді про арешт.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як передбачено п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до чч.1, 4 ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Згідно з чч.1-3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як передбачено ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчим суддею встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження за №0012001 від 17.10.2017, в якому ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м.Києва від 19.09.2019 у справі № 760/26010/19 (далі ухвала слідчого судді про арешт майна) накладено арешт на нежитлове приміщення 126-Б в секції 1 по вул. Ямська, 35/34, у м. Києві, котре розташоване на 1 поверсі будинку.

Не погоджуючись із цим рішенням слідчого судді, адвокатом ОСОБА_3 подано клопотання про скасування арешту майна з підстав його необґрунтованості.

Як передбачено ч.3 ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Поняття обґрунтованості судового рішення зазвичай охоплює два взаємодоповнюючі критерії: достовірність висновків суду про обставини, що покладені в основу рішення, і повноту дослідження судом всіх матеріалів справи.

Слідчим суддею встановлено, що під час постановлення ухвали про арешт слідчим суддею Солом`янського районного суду м.Києва матеріали справи було досліджено повно і, виходячи з цих матеріалів, були ухвалені достовірні на той час висновки про покладені в основу рішення обставини, зокрема, щодо підроблених документів, на підставі яких було зареєстровано право власності на приміщення АДРЕСА_2 .

Цей висновок, на думку слідчого судді, адвокатом ОСОБА_3 в судовому засіданні спростовано не було, а викладені в клопотанні про скасування арешту майна твердження адвоката ОСОБА_3 є його зауваженнями до здійснення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0012001.

Слідчий суддя вважає також, що на час розгляду клопотання про скасування арешту майна в подальшому застосуванні цього заходу не відпала потреба, зокрема через те, що документи, на підставі яких було зареєстровано право власності на приміщення АДРЕСА_2 , так і не віднайдені, а механізм набуття права власності на це житло досудовим розслідуванням ще не встановлений.

На підставі викладеного, та керуючись ст.41 Конституції України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.2, п.18 ч.1 ст.3, стст. 170, 174, 303, 309, 370 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ТОВ «СТЕК ДЕВЕЛОПМЕНТ», про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1