Справа № 361/1708/19
Провадження № 1-кп/361/397/20
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=========================================================================

11 березня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі :
головуючого, судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
з участю прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002008 від 08.05.2018, по обвинуваченню: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, освіта вища, одруженого, зареєстрований АДРЕСА_1 , та проживає АДРЕСА_2 , раніше не судимого
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України
В С Т А Н О В И В :
11.01.2020 до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 , яке ухвалою суду від 14.01.2020 призначене до підготовчого судового засідання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Обвинувачений ОСОБА_7 вважає не можливим призначення справи до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_6 вказав про неможливість призначення даного обвинувального акту до судового розгляду та заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, в зв`язку із закінчення строку досудового розслідування.
Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового розгляду, приходить до висновку про повернення обвинувального акту прокурору з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України повідомлення про підозру повинно містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрююється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.
Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити зокрема анкетні відомості кожного з обвинувачених, виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається з повного обсягу в якому зазначається виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, яке прокурор вважає встановленим, а потім викладається конкретне обвинувачення з вказівкою на кваліфікацію дій згідно КК України, кожному з обвинувачених.
Обвинувальний акт, направлений до суду, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , як того вимагає ст. 291 ч. 2 п. 5 КПК України, не відповідає вищенаведеним вимогам. На думку суду в обвинувальному акті слід викласти фактичні обставини провадження, які були встановлені в ході досудового розслідування, а потім зазначити конкретне обвинувачення щодо обвинуваченого, тобто вказати в чому він обвинувачується і вказати кваліфікацію його протиправних дій, згідно з статтею КК України, які діяли на час вчинення інкримінованого їм злочину.
На думку суду, органом досудового розслідування, в направленому обвинувальному акті, не конкретно зазначені дані про правову кваліфікацію кримінального правопорушення (об`єктивна сторона кримінального правопорушення) обвинуваченого, а саме, вказано, що обвинуваченим було вчинено 14 епізодів кримінальних правопорушень, ч. 1 ст, 366 КК України., однак як вбачається з обвинувального акту в жодному епізоді з не вказано конкретного часу місця та способу їх вчинення, при цьому фактичні обставини кримінального правопорушень викладено неконкретно, поверхово, вони не розкривають об`активну сторону правопорушень і містять суперечності щодо мети та предмету злочину.
Зокрема прокурором не зазначено в обвинувальному акті, коли саме (час), де саме (місце), ким саме та за яких обставин розроблялись акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ2 в разом з довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3,
Крім того, в обвинувальному акті не зазначено, відомості щодо яких конкретно будівельних матеріалів» які начебто не були використані, а також будівельних робіт» які начебто не були виконані, були внесені до актів приймання виконаних будівельних робіт форми КБ2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за формою КБ-3.
Тобто, в обвинувальному акті не вказано, які. ж саме неправдиві, як на думку сторони обвинувачення, відомості внесені ОСОБА_8 до офіційних документів.
Обставини вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, взагалі не вказані в обвинувальному акті (ні час, ні місце, ні спосіб). Лише- зазначено про факт перерахування на розрахунковий рахунок ТОВ «Будгарант плюс» грошових коштів за договором підряду № 15-16 від 12.08.2016 в загальній сумі 15 917 121 грн., з яких 1 530 489,97 грн,, начебто незаконно отримано ОСОБА_7 в якості оплати будівельних робіт та матеріалів, які фактично виконаними та використаними не були.
Склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 КК України, є матеріальним та воно вважається закінченим з моменту настання у винної особи можливості розпорядитися майном на свій власний розсуд. Коли саме настала така можливість у ОСОБА_7 , в обвинувальному акті не зазначено.
Вищевиявлені судом обставини є порушенням вимог, при складанні обвинувального акту, щодо форми та змісту обвинувального акту.
Залишивши поза увагою відсутність висунутого конкретного обвинувачення щодо ОСОБА_7 прокурор порушив вимоги чинного законодавства, оскільки відсутність висунутого обвинувачення порушує гарантовані законом процесуальні права обвинувачених, в тому числі і право на захист.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п. 79). Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_7 захисту своїх прав.
Таким чином, на думку суду, неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст.291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
Клопотання захисника ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження містить критику процесуальних дій, передбачає дослідження доказів по справі, що на даній стадії процесу суд здійснювати не вправі а тому не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314-316, 369 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002008 від 08.05.2018, по обвинуваченню: ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України повернути прокурору, для виконання вимог ст. 291 КПК України, зокрема складання належного обвинувального акта з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення і формулюванням обвинувачення, які прокурор вважає встановленим.
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Ухвала може бути оскаржена, учасниками процесу, до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд, протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1
судді ОСОБА_2

ОСОБА_3