Справа № 991/2973/19
Провадження №11-сс/991/40/20
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2020 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

апелянта ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26 грудня 2019 року про повернення його скарги щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. 26.12.2019 слідчий суддя постановив ухвалу, якою повернув ОСОБА_5 скаргу на бездіяльність керівника Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) ОСОБА_6 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) за заявою №3650/20 від 20.12.2019.

1.2. Слідчий суддя обґрунтував своє рішення тим, що скарга ОСОБА_5 не відповідає жодній з умов, визначеній у п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК). Оскільки: (1) особа, щодо якої ОСОБА_5 просить внести відомості до ЄРДР, не відповідає вимогам до суб`єкта злочину, визначеного у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК; (2) скарга не відповідає п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК, ні в частині суб`єкта, ні в частині розміру предмета злочину чи завданої шкоди, який із змісту заяви встановити однозначно неможливо; (3) у заяві та скарзі відсутні відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 369, 369-2 Кримінального кодексу України (далі КК).

ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2.1. 02.01.2020 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.12.2019.

2.2. У своїй апеляційній скарзі він просив вказану ухвалу скасувати та зобов`язати Вищий антикорупційний суд повторно розглянути по суті його скаргу.

2.3. Свої вимоги ОСОБА_5 обґрунтовував тим, що: (1) у заяві про кримінальне правопорушення він вказав усі елементи вчиненого злочину та самостійно кваліфікував протиправні дії ОСОБА_7 за ст. 364-1, ч. 2 ст. 368, ст. ст. 368-4, 368-3, 369-2, ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч.2 ст. 212, ч. 1 ст. 111, ст. 170, ч. 2 ст.15, ч. 5 ст. 27 КК, із яких ст. ст. 364, 191 КК, є підслідними НАБУ. Оскільки вказані злочини тісно пов`язані з корупцією, то за результатами допиту апелянта вони могли бути перекваліфіковані на ст. ст. 369, 369-2 КК, які відповідають умовам ч. 5 ст. 216 КПК; (2) керівник Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_6 порушив вимоги ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК, однак при розгляді скарги на бездіяльність органу досудового розслідування, слідчим суддею не були з`ясовані зазначені у його заяві фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, не досліджені матеріали додані до заяви та скарги і формально прийнято рішення про повернення скарги заявнику; (3) оскаржувана ухвала порушує його право на доступ до правосуддя та суперечить позиції Вищого антикорупційного суду, викладеній на офіційному веб-сайті.

ІII. Позиція учасників провадження.
3.1. Апелянт ОСОБА_5 , присутній в судовому засіданні, апеляційну скаргу підтримав з мотивів, зазначених у ній.

3.2. Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 , на судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду провадження не надіслав.

IV. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_5 , вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне.

4.1. 21.12.2019 ОСОБА_5 звернувся до керівника Головного підрозділу детективів НАБУ ОСОБА_6 із заявою про вчинені кримінальні правопорушення ОСОБА_8 за правовою кваліфікацією ст. 364-1, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 369, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст.111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК (а. с. 5-8, 30-33). Також в ній зазначив про протиправні дії «корумпованих можновладців» (а. с. 6).

4.2. 24.12.2019 ОСОБА_5 подав слідчому судді Вищого антикорупційного суду скаргу на невнесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, не навівши при цьому жодних даних, які б свідчили про зайняття ОСОБА_8 будь-якої з посад, зазначених у п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 216 КПК (а. с. 1-4, 10, 26-29).

4.3. 26.12.2019 ухвалою слідчого судді вищевказану скаргу повернуто ОСОБА_5 (а. с. 11-12).

4.4. 02.01.2020 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на зазначену вище ухвалу слідчого судді (а. с. 15-21).

V. Мотиви і висновки колегії суддів.
Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів виходь із такого.

(§1) Загальні принципи
5.1. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого (детектива) чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, перелічені в ст. 303 КПК.

Так, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК «на досудовому провадженні заявником може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення…».
Отже, бездіяльність детектива щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення може бути предметом оскарження слідчому судді.

5.2. Перелік підстав, за яких у слідчого судді існує обов`язок повернути особі подану нею скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого (детектива) чи прокурора, котрі згідно з ч. 1 ст. 303 КПК можуть бути оскаржені, визначений ч. 2 ст. 304 КПК.

Зокрема, в п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК зазначено, що «скарга повертається, якщо не підлягає розгляду в цьому суді». А відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК «слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню».
Тобто, ч. 2 з ч. 4 ст. 304 КПК визначають критерії, на відповідність яким слідчий суддя має обов`язково перевірити будь-яку скаргу, подану на бездіяльність детектива НАБУ, перш ніж перейти до її розгляду по суті в порядку, визначеному ст. 306 КПК. При цьому, в разі встановлення на такій стадії слідчим суддею наявності хоча б однієї з підстав, визначених ч. 2 ст. 304 КПК, він зобов`язаний повернути отриману скаргу особі, яка її подала.

Отже, п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК встановлює не право слідчого судді, а саме його обов`язок повернути скаргу особі, яка її подала, за умови що така скарга не підсудна слідчому судді суду, до якого її було подано.

5.3. У свою чергу нормою, яка розмежовує між слідчими суддями місцевих судів та слідчими суддями Вищого антикорупційного суду підсудність скарг, що подаються на підставі ст. 303 КПК, є ст. 33-1 КПК, положення якої застосовуються з урахуванням правил, визначених п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК у редакції Закону №100-IX від 18.09.2019.

Так, відповідно до ч. ч. 1, ч. 2 ст. 33-1 КПК «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».
Згідно з приміткою до ст. 45 КК «корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 366-1, 368-369-2 цього Кодексу».
А в п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК міститься перелік, умов за наявності хоча б однієї з яких Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 КК, ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК.
Отже, розгляд саме слідчим суддею Вищого антикорупційного суду, а не слідчим суддею місцевого суду скарги на бездіяльність детектива, поданої згідно з ст. 303 КПК, можливий не лише за наявності самостійно визначеної особою в заяві про вчинення злочину кваліфікації дій за хоча б однією зі статей КК, зазначених у ч. 1 ст. 33-1 КПК, але й за обов`язкової наявності хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК. При цьому саме особа, яка подає скаргу слідчому судді, з огляду на ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК, повинна навести відомості, що можуть свідчити про наявність однієї з умов, визначених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК.
5.4. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 412 (Істотні порушення вимог кримінального процесуального закону) КПК «судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності».

Отже, у разі, коли слідчий суддя розглядає по суті в порядку ст. 306 КПК скаргу, яка йому не підсудна, це може свідчити про істотне порушення ним кримінального процесуального закону.

5.5. Таким чином, отримавши скаргу на бездіяльність детектива, зазначену в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, слідчому судді, виходячи із вищенаведених загальних підходів, слід вирішити питання (1) чи підлягає така скарга розгляду саме слідчим суддею відповідного спеціалізованого суду, та (2) чи є підстави для скасування оскаржуваного рішення.

(§2) Застосування до обставин конкретного провадження
5.6. Хоча, як встановлено колегією суддів, у заяві до НАБУ про вчинення кримінального правопорушення та скарзі, поданій слідчому судді, ОСОБА_5 й навів обставини, які, на його думку, свідчать про наявність у діях ОСОБА_7 ознак складу злочинів, відповідальність за які передбачена ст. 364-1, ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 191, ч. 2 ст. 369, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396, ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 212, ч. 1 ст.111, ст. 170, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 27 КК, але оскільки ним не було надано інформації, котра свідчила про наявність хоча б однієї з умов, визначених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК, у слідчого судді Вищого антикорупційного суду не було жодних підстав розглядати по суті скаргу на невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушення.

5.7. Поруч з вищенаведеним колегія суддів звертає увагу на те, що відомості до ЄРДР за ст. 369 КК вносяться за наявності інформації про вчинення злочину службовою особою. Однак, вжите ОСОБА_5 у його заяві слово «можновладці» не вказує на заняття такими особами конкретної посади. А тому, слідчий суддя обґрунтовано прийшов до преконання про відсутність у змісті заяви про вчинене кримінальне правопорушення будь-якої з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК. Тому, він прийняв правильне рішення на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК про повернення скарги особі, яка її подала.

5.8. Колегія суддів не вбачає в постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді про повернення скарги особі, яка її подала, порушень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що виявляється в обмеженні права заявника на доступ до суду. Оскільки структурним елементом права на справедливий суд, є право на «суд, встановлений законом», тобто «належний» або компетентний суд. Практика ЄСПЛ стосовно тлумачення цього елементу «права на справедливий суд» отримала розвиток у ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за якою ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Разом із тим, так як до юрисдикції Вищого антикорупційного суду не віднесено розгляд скарги, яку ОСОБА_5 було повернуто, то його право на доступ до правосуддя порушено не було. Адже, він не позбавлений можливості звернутися зі скаргою до слідчого судді місцевого суду, якому така скарга в дійсності підсудна.

(§3) Висновок
5.9. Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 26, 33-1, 216, 303, 304, 306, 404, 405, 407, 419, 422, 532, п. 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26 грудня 2019 року про повернення скарги ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3