Справа № 168/42/20
Провадження № 1-в/168/8/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2020 року Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань Старовижівського районного суду в смт.Стара Вижівка Волинської області подання начальника Старовижівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Волинській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від покарання засудженої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

Орган виконання покарань Старовижівський районний сектор Державної установи «Центр пробації» в Волинській області звернувся до суду з поданням про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_5 , засудженої вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 28.08.2019 р. за ч.3 ст.185 КК України на три роки позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

Подання обґрунтоване тим, що засуджена не виконує обов`язки, покладені на неї вказаним вироком суду, зокрема систематично не з`являється на реєстрацію в орган пробації.

Так, 15.10.2019 р. поставлена на облік у вказаному органі, їй встановлено обов`язкові дні реєстрації, з чим вона була ознайомлена. ОСОБА_5 не з`явилася 25.10.2019 р. в орган пробації без поважних причин, за що їй було винесено попередження. ОСОБА_5 разом з попередженням було роз`яснено, що в разі не виконання нею обов`язків покладених вироком суду, орган пробації вноситиме подання про скасування звільнення від покарання та скерує матеріали до суду.

Також в подальшому вона не з`явилась 12.11.2019 р., 26.11.2019 р., 10.12.2019 р., 24.12.2019 р. на обов`язкові реєстрації без поважних причин, за місцем проживання характеризується негативно, постійного місця проживання не має, схильна до правопорушень та порушень громадського порядку, згідно з проведеною оцінкою ризик повторного вчинення злочину по ОСОБА_5 оцінюється як середній. Враховуючи, що поведінка ОСОБА_5 свідчить про її небажання стати на шлях виправлення, орган пробації просить подання задовольнити.

В судовому засіданні представник органу пробації подання підтримав, доповнив, що засуджена жодного разу не з`явилась в обов`язкові дні реєстрації, в тому числі без поважних причин. Лише за ініціативи працівників органу пробації та сприяння працівників органу місцевого самоврядування ОСОБА_5 прибувала до органу пробації та надавала письмові пояснення. Окрім письмового попередження, кожного разу під час надання пояснень засудженій роз`яснювались наслідки неявки на реєстрацію, остання запевняла, що для реєстрації з`являтись буде. Після звернення до суду з даним поданням, засуджена продовжує не з`являтись на реєстрацію в обов`язкові дні реєстрації. З її пояснень встановлено, що вона отримувала дохід від тимчасових робіт, мала можливість приїхати, але не з`являлась для реєстрації.

Прокурор у судовому засіданні просить подання задовольнити, мотивуючи тим, що засуджена кілька разів не з`являлась на реєстрацію, будучи попередженою про умови відбування покарання, наслідки їх не виконання, повинна їх усвідомлювати. Наведені нею причини неявки не є поважними і не заслуговують на увагу. Така поведінка засудженої свідчить про те, що вона свідомо нехтує покладеними на неї вироком обов`язками, що свідчить що вона не намагається стати на шлях виправлення.

Захисник в судовому засіданні заначив, що факти неявки засудженої на реєстрацію в орган пробації є доведені, про необхідність виконувати обов`язки, покладені вироком суду ОСОБА_5 була повідомлена, доказів того, що вона зверталася за медичною допомогою, а тому пропустила деякі дні реєстрації, надати не можливо, оскільки ОСОБА_5 угоду з сімейним лікарем не уклала. Причинами неявки на реєстрацію є також відсутність в засудженої коштів. За таких обставин, вважає, що не можна стверджувати, що засуджена умисно ухиляється від покладених не неї вироком суду обов`язків і є особою, яка не бажає стати на шлях виправлення.

Засуджена в судовому засіданні пояснила, що офіційно не працює, живе за рахунок того, що допомагає людям в господарстві, за що отримує незначні кошти або харчі. Не з`являлась для реєстрації, оскільки не мала коштів, щоб оплатити проїзд, а також хворіла. Про свій обов`язок з`являтись до органу пробації знає, обіцяє в подальшому ці обов`язки виконувати і з`являтися до органу пробації, просить в клопотанні відмовити і надати їй можливість продовжити відбувати покарання з випробуванням.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.78 КК України та ст.166 КВК, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. Таке подання вносить до суду уповноважений орган з питань пробації.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.
Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.
До поважних причин неявки засудженого до органу пробації відноситься несвоєчасне одержання запрошення, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють засудженого своєчасно прибути за викликом.

Судом встановлено, що вироком Ратнівського районного суду Волинської області від 28.08.2018 р. ОСОБА_5 була засуджена за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням строком два роки з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації в орган пробації та повідомляти орган пробації про зміну місця проживання, роботи.

З матеріалів особової справи засудженої встановлено, що засуджена ОСОБА_5 ознайомлена з порядком та умовами відбування іспитового строку та попереджена про відповідальність за порушення умов відбування покарання з випробуванням. Проте, на реєстрацію не з`являлась. Так, не з`явилась 25.10.2019 р. і 26.11.2019 р., пояснила причину неявки тим, що не мала коштів на проїзд. За неявку на 25.10.2019 р. їй було винесено попередження. 12.11.2019 р. не з`явилась через загострення хвороби, однак за медичною допомогою не зверталась, а 24.12.2019 р. не з`явилась, оскільки в цей був дощ і вона не мала що одягнути. 10.12.2019 р. не з`явилась за порадою подруги.

У судовому засіданні встановлено, що засуджена ОСОБА_5 проживає в с. Секунь, хоча постійного місця проживання не має, характеризується з негативної сторони, схильна до вчинення правопорушень, за час іспитового строку нового злочину не вчинила, до адміністративної відповідальності не притягувалась, рішення про притягнення її до адміністративної відповідальності на час розгляду подання не приймались.

Згідно з проведеною оцінкою ризиків вчинення повторного злочину по ОСОБА_5 рівень вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.

Встановлено, що після неявок ОСОБА_5 і повторних телефонних дзвінків працівників органу пробації вона прибувала до Старовижівського РС та надавала письмові пояснення з приводу неявок.

Так, пояснення засудженої про те, що вона не могла прибути для реєстрації в зв`язку з тимчасовою непрацездатністю і відсутністю коштів, не можна вважати поважними, однак, з урахуванням обставин вказаних вище та її особи, наявні у справі докази не свідчать про її небажання стати на шлях виправлення.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Вказаних фактів суду не доведено. Суд приходить до висновку про відсутність достатніх і беззаперечних підстав для скасування звільнення засудженої від відбування покарання з випробуванням і доцільним буде надати засудженій можливість довести виправлення своєю поведінкою до закінчення іспитового строку.

На підставі ч. 2 ст. 78 КК України, керуючись п. 8 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні подання начальника Старовижівського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Волинській області ОСОБА_4 про скасування звільнення від покарання засудженої ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Старовижівський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду:

Суддя Старовижівського районного суду
Волинської області ОСОБА_1
15.05.2020