Справа № 544/1598/19
пров.№ 1-кс/544/1/2020
У Х В А Л А
іменем України

13 січня 2020 року м. Пирятин

Слідча суддя Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчого СВ Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову заступника начальника СВ Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 21 липня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 14 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И Л А :
Постановою заступника начальника слідчого відділення Пирятинського відділення поліції Гребінківського відділу поліції ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 від 12 липня 2019 року закрите кримінальне провадження №0000220 у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_4 26.11.2019 звернувся до суду із скаргою, у якій просив скасувати постанову заступника начальника слідчого відділення Пирятинського відділення поліції Гребінківського відділу поліції ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 від 12 липня 2019 року про закриття кримінального провадження.
Зазначає, що з копією вищезазначеної постанови про закриття кримінального провадження від 12 липня 2019 року він ознайомитися лише 20 листопада 2019 року, коли отримав її поштовою кореспонденцією після численних звернень до Головного управління Національної поліції України в Полтавській області.

Вказує, що закриття кримінальної справи відбулося лише на підставі письмових пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , його письмових пояснень, та пояснень завідувача сектору прийняття заяв та документів відділу грошових виплат та компенсацій управління соціального захисту населення Пирятинської РДА ОСОБА_7 .

Не погоджується з висновком заступника начальника СВ Пирятинського відділення поліції Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про те, що у ході досудового розслідування в діях ОСОБА_5 не виявлено ознак подачі неправдивих відомостей, які б стали підставою для отримання нею допомоги одинокій матері, у зв`язку з тим, що її співмешканець ОСОБА_6 не є біологічним батьком її дітей ОСОБА_8 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . До цього висновку слідчий прийшов виключно на підставі пояснень ОСОБА_5 , яка в одних випадках говорить що ОСОБА_6 є біологічним батьком її дітей, в інших випадках говорить, що той же ОСОБА_6 не є біологічним батьком її дітей.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Крім того, слідчим не було залучено до матеріалів справи обмінну карту пологового будинку вагітної ОСОБА_5 та не досліджено, хто записаний в графі «прізвище ім`я та по батькові чоловіка», що велися в жіночій консультації під час перебування ОСОБА_5 на обліку по вагітності як першої так і другої.

Таким чином, під час винесення оскаржуваної постанови було порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки.

Єдине, що зробив слідчий (згідно постанови про закриття кримінального провадження), так це допит чотирьох свідків, що явно не свідчить про всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження та законність оскаржуваної постанови.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав скаргу та просив скасувати постанову про закриття кримінального провадженняпровадження №0000220 від 12 липня 2019 року заступника начальника слідчого відділення Пирятинського відділення поліції Гребінківського відділу поліції ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 .

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти скасування постанови, вважаючи, що висновок судово-генетичної експертизи, яку просив призначити заявник, не є тим фактом, що підлягає доказуванню у цьому кримінальному провадженні та не дасть змоги встановити ті обставини, які викривають ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, оскільки сама ОСОБА_5 заперечувала факт батьківства ОСОБА_6 щодо її дітей, а її співмешканець ОСОБА_6 не претендує на встановлення батьківства щодо них та сам не впевнений, що є біологічним батьком дітей ОСОБА_5 . Тому постанова слідчого про закриття провадження, на його думку, є об`єктивною та обґрунтованою.
Заслухавши пояснення заявника, слідчого та дослідивши матеріали скарги та матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000220 від 14.06.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, слідча суддя дійшла наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Октябрьського районного суду м. Полтави від 27 травня 2019 року зобов`язано службових осіб Головного управління Національної поліції України в Полтавській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладене у заяві ОСОБА_4 від 15 травня 2019 року та розпочати досудове розслідування. 14.06.2019 року відомості за фактом шахрайського заволодіння ОСОБА_5 грошовими коштами під час отримання допомоги одинокій матері внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато кримінальне провадження №0000220 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Проведення досудового розслідування доручено заступнику начальника СВ Пирятинського відділення поліції Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Постановою заступника начальника слідчого відділення Пирятинського відділення поліції Гребінківського відділу поліції ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 від 12 липня 2019 року кримінальне провадження №0000220 закрите у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України (а.с. 5-6).
Мотивами закриття кримінального провадження слідчим указано, що у ході досудового розслідування в діях ОСОБА_5 не виявлено ознак подачі неправдивих відомостей, які б стали підставою для отримання нею допомоги одинокій матері, у зв`язку з тим, що її співмешканець ОСОБА_6 не є біологічним батьком її дітей ОСОБА_8 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ,народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до закону, прийняття процесуального рішення слідчим по справі повинно відповідати його повноваженням, закріпленим ст.40 КПК України. Виходячи зі змісту ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження (ст. 110 КПК України).
Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
У відповідності до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
У відповідності до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
З матеріалів кримінального провадження № №0000220, представлених в судове засідання, вбачається, що слідчим ОСОБА_3 для з`ясування фактів і обставин, що мають значення для вставлення істини у кримінальному провадженні та які підлягають доказуванню, було проведено ряд слідчих дій: допитані ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_10 (чоловік сестри ОСОБА_6 ), ОСОБА_11 , завідувач сектору прийняття заяв та документів відділу грошових виплат та компенсацій управління соціального захисту населення Пирятинської РДА ОСОБА_7 , мешканці с. Яцини Пирятинського району, де певний час проживали сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , витребувано письмові докази з відділу РАЦС, управління соціального захисту населення Пирятинської РДА, Пирятинської ЦРЛ (зокрема індивідуальні карти з пологового будинку вагітної ОСОБА_5 ).

У відповідності до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
На виконання зазначених вимог закону, слідчий вчинив всі необхідні дії, спрямовані на встановлення важливих обставин та фактів у даному кримінальному провадженні, проте зібрані у кримінальному провадженні докази не вказують у їх сукупності на наявність у діях ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

Відповідно до ст. 18-1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Згідно отриманої інформації органів ДРАЦС запис про батька неповнолітніх ОСОБА_8 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проведено відповідно до ч.1 ст. 135 СК України.

Відповідно до ч.4 ст.18-1 вищевказаного Закону, жінка, яка має дітей від особи, з якою вона не перебувала і не перебуває в зареєстрованому шлюбі, але з якою вона веде спільне господарство, разом проживає і виховує дітей, права на одержання допомоги, встановленої на дітей одиноким матерям, не має.
Жодних доказів того, що ОСОБА_5 умисно подала неправдиві відомості, які стали підставою для отримання нею допомоги одинокій матері, у зв`язку з тим, що її співмешканець ОСОБА_6 є біологічним батьком її дітей ОСОБА_8 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вона проживала та вела спільне господарство, слідством не здобуто. Слідством встановлено той факт, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 тривалий час проживали разом з її неповнолітніми дітьми, вели спільне господарство. Натепер останні припинили спільне проживання та мають неприязні відносини. Сам ОСОБА_6 під час його допиту як свідка висловив сумніви щодо свого батьківства відносно дітей, на утримання яких ОСОБА_5 отримувала допомогу. В порядку цивільного судочинства останній своє батьківство не встановлював. В зв`язку з цим призначення в даному кримінальному провадженні судово-генетичної експертизи для встановлення батьківства ОСОБА_6 за відсутності спору про батьківство, буде втручанням в право на повагу до приватного та сімейного життя особи, передбачене ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке втручання, на думку суду, не буде пропорційним цілям, які мали бути досягнуті у цьому кримінальному провадженні. Висновок судово-генетичної експертизи не дасть змоги встановити ті обставини, які викривають ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. Надаючи оцінку мінливим показанням ОСОБА_5 з приводу батьківства її дітей, сам заявник припускає, щоостання і сама не знає, хто є біологічним батьком її дітей, що виключає наявність в її діях умислу щодо подачі до органу соціального захисту населення неправдивих даних щодо цих обставин.

Більше того, наявність неприязних стосунків між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та його членами сім`ї, зокрема і заявника по справі, вказує про їх упередженість щодо ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні та їх показання не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України

Таким чином, слідчим було вчинено всі необхідні дії для повного та обєктивного встановлення тих обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому постанова слідчого від 12.07.2019 року про закриття кримінального провадження саме за відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, є правильною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 303, 305-307, 309 КПК України, слідча суддя,

У Х В А Л И Л А :

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову заступника начальника СВ Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 21 липня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000220 від 14 червня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Головуюча

ОСОБА_1