Справа № 991/146/20
Провадження №11-сс/991/111/20
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2020 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

скаржника ОСОБА_5

представника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17 січня 2020 року про повернення його скарги щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

Від ОСОБА_5 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.01.2020.

І. Зміст оскаржуваного рішення.
1.1. 17.01.2020 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою повернув ОСОБА_5 скаргу на бездіяльність керівника управління по роботі з громадськістю Національного антикорупційного бюро України (далі НАБУ) ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР).

1.2. Свою ухвалу слідчий суддя мотивував тим, що: (1) хоча перелік кримінальних правопорушень, на які посилається заявник, а саме ст. 364, 369, 369-2, 370 Кримінального кодексу України (далі КК,) містить корупційні злочини, зазначені у примітці до ст. 45 КК, однак жодної з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК), слідчим суддею не встановлено; (2) скарга до Вищого антикорупційного суду надійшла 08.01.2020, тобто після закінчення строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК, і заявник не просить про його поновлення.

ІI. Вимоги і доводи апеляційної скарги.
2.1. В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просив: ухвалу слідчого судді від 17.01.2020 скасувати, а матеріали за його скаргою повернути до Вищого антикорупційного суду для вирішення питання щодо можливості розгляду по суті.

2.2. Свої вимоги особа, яка подала апеляційну скаргу, мотивувала тим, що : (1) 18.12.2019 він подав скаргу до НАБУ про вчинення злочину за ст. ст. 364, 369, 370 КК, серед яких згідно з приміткою до ст. 45 КК є корупційні злочини. 27.12.2019 отримавши відповідь з НАБУ, дізнався, що відомості за його заявою до ЄРДР у порушення вимог ст. 214 КПК внесені не були та із дотриманням десятиденного строку на оскарження звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, якому, на думку апелянта, підсудна ця скарга; (2) КПК не передбачає можливості розгляду заяв про вчинення кримінального правопорушення у порядку Закону України «Про звернення громадян».

ІII. Позиція учасників провадження.
3.1. Скаржник ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 , присутні у судовому засіданні, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Зазначили, що строк на оскарження бездіяльності працівника НАБУ слід обчислювати із моменту отримання відповіді, адже саме з цього часу ОСОБА_5 стало відомо про бездіяльність орану досудового розслідування, що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Крім того, зауважили, що подана ОСОБА_5 заява є підслідною НАБУ, оскільки у ній йдеться про вчинення злочину керівником місцевої прокуратури №2, у що у Дарницькому районі м. Києва, посада якого міститься у абз. 6 п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК.

3.2. Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули, про дату, час і місце його проведення були повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення не надходило.

IV. Обставини, встановлені колегією суддів під час розгляду апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, позиції учасників, дослідивши матеріали провадження та перевіривши наведені доводи, колегія суддів встановила наступне.

4.1. 06.12.2019 до НАБУ надійшла заява ОСОБА_5 про злочин, у якій він просив внести відомості до ЄРДР за ст. ст. 364, 369, 369-2, 370 КК, встановити винних осіб та притягнути їх до кримінальної відповідальності. У такій заяві ОСОБА_5 зазначав, що проти нього вчиняються кримінальні правопорушення невідомими особами в активній співпраці з прокурорами та слідчими з метою створення щодо нього сфабрикованих кримінальних проваджень (а. с. 6-7, 9-10).

4.2. 17.12.2019 НАБУ надіслало заявнику лист-відповідь від 10.12.2019 на його заяву про злочин, що видно із відбитка календарного поштового штемпеля на конверті (а. с. 6-8).

4.3. 03.01.2020 у зв`язку з цим ОСОБА_5 зі скаргою звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, яка надійшла поштою на адресу суду 08.01.2020 (а. с. 1-5, 14-15).

4.4. 17.01.2020 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду постановив ухвалу, якою скаргу на бездіяльність щодо невнесення до ЄРДР відомостей про вчинення кримінального правопорушенняповернув ОСОБА_5 (а. с. 16-17).

4.5. 30.01.2020 до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17.01.2020, направлена поштою 28.01.2020 (а. с. 23-26, 37-38).

V. Мотиви і висновки колегії суддів.
Надаючи оцінку обставинам, встановленим під час розгляду апеляційної скарги, колегія суддів виходь із такого.

(§1) Межі перегляду оскаржуваної ухвали
5.1. У КПК прямо не зазначено, що при здійсненні перегляду ухвали слідчого судді в апеляційному порядку колегія суддів апеляційного суду обмежена доводами апеляційної скарги, але чинною є ч. 1 ст. 404 КПК, в якій вказано, що «суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги». У ст. 404 КПК не вказано, що наведена норма застосовується і до процедури перегляду рішення слідчого судді. Водночас, згідно з ч. 6 ст. 9 КПК «у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 11 ст. 7 цього Кодексу». Так, у ч. 3 ст. 26 (Диспозитивність) КПК вказано, що «слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом». Крім того, ч. 1 ст. 22 КПК вказує, що «кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом».

Отже, колегія суддів суду апеляційної інстанції переглядає оскаржувану ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги.

5.2. Із урахуванням вищенаведеного та доводів, вказаних в апеляційній скарзі ОСОБА_5 , колегія суддів під час апеляційного розгляду має з`ясувати чи:

(1) підсудна скарга на бездіяльність керівника управління по роботі з громадськістю НАБУ ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР Вищому антикорупційному суду;

(2) скаргу слідчому судді подано з дотриманням строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК.

(§2) Загальні принципи та їх застосування до обставин конкретного провадження
Щодо підсудності скарги Вищому антикорупційному суду
5.3. У ст. 303 КПК зазначено рішення, дії та бездіяльність слідчого і прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК «на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення».
5.4. Поруч із наведеним, ч. 2 ст. 304 КПК передбачає наслідки подання скарги слідчому судді суду, в якому така скарга не підлягає розгляду.

Зокрема, згідно з п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК «скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді».
Тобто, за приписамист. 304 КПК передбачено, що слідчому судді, серед іншого, належить встановити чи підлягає скарга розгляду у відповідному суді. Адже, якщо суддя розгляне таку скаргу з порушенням підсудності, то можуть настати наслідки, визначені п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК.

5.5. Правила предметної підсудності Вищого антикорупційного суду визначаються ст. 33-1 з урахуванням п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК у редакції, чинній з 22.09.2019.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 33-1 КПК «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-1 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України».

Перелік злочинів, які, на думку особи, що подала апеляційну скаргу, було вчинено його дружиною та невідомими особами, а саме ст. ст. 364, 369, 369-2, 370 КК, містить корупційні злочини, зазначені у примітці до ст. 45 КК.

Однак, віднесення поданої ОСОБА_5 скарги до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду можливе відповідно до ч. 1 ст.33-1 КПК лише за наявності хоча б однієї з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК.

5.6. Дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у заяві про злочин, поданої ОСОБА_5 до НАБУ 06.12.2019, хоча б однієї з умов, визначених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК. Оскільки у скарзі відсутні відомості, які б свідчили, що дружина заявника та / або невідомі особи, щодо вчинення злочину якими подано ним заяву до НАБУ, належать до суб`єктів, зазначених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК.

Поруч з наведеним, посилання у судовому засіданні ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6 на ймовірне вчинення протиправних дій, що мають ознаки кримінального правопорушення, керівником місцевої прокуратури №2, посада якого нібито міститься у переліку, передбаченому абз. 6 п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК, є необґрунтованими. Адже п. п. 1-4, 5-11 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про прокуратуру» не стосуються посади керівника місцевої прокуратури.

5.7. Отже, скарга ОСОБА_5 предметно не підсудна Вищому антикорупційному суду, про що в оскаржуваному рішенні правильно зазначив слідчий суддя.

Щодо строків на подачу скарги
5.8. Строки оскарження бездіяльності слідчого і прокурора визначені ч. 1 ст. 304 КПК.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК «скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності».
5.9. Наслідки пропуску строку на оскарження слідчому судді бездіяльності слідчого і прокурора передбачені ч. 2 ст. 304 КПК.

Зокрема, згідно з вимогами п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК, «скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення».

Отже, виходячи зі змісту п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК вбачається, що слідчий суддя, отримавши скаргу на рішення, дії та бездіяльність слідчого або прокурора, має встановити також чи подана вона у строк на оскарження, визначений ч. 1 ст. 304 КПК.

5.10. Загальні положення щодо перебігу процесуальних строків передбачені в ст. 115 КПК.

Так, відповідно до ч. ч. 2, 3, 5 ст. 115 КПК «при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. При обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу».
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК «слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань».
Тобто, якщо до НАБУ надійшла заява про вчинене кримінальне правопорушення, то слідчий (детектив) зобов`язаний не пізніше 24 годин після її надходження внести відповідні відомості до ЄРДР , розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

5.11. Оскільки, ОСОБА_5 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінальних правопорушень 06.12.2019, то не пізніше як станом на кінець дня 08.12.2019 він мав усвідомлювати, що за поданою ним заявою відомостей до ЄРДР НАБУ не внесено. А отже, про факт бездіяльності заявник дізнався не пізніше як наприкінці дня 08.12.2019.

Тобто, із огляду на встановлені вище обставини, в період із 09 по 17.12.2019 ОСОБА_5 мав можливість оскаржити слідчому судді компетентного суду бездіяльність щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У зв`язку з тим, що оскарження бездіяльності заявник здійснив після отримання листа з НАБУ, лише 03.01.2020, то він пропустив десятиденний строк, визначений ч. 1 ст. 304 КПК.

5.12. Із наведених вище мотивів колегія суддів відхиляє доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, та представника стосовно того, що строк, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК, слід відраховувати з моменту отримання листа НАБУ. Адже, ОСОБА_5 оскаржувалася бездіяльність, наявність якої він мав усвідомлювати станом на 09.12.2019, а не дії, про які він дізнався з листа НАБУ, отриманого після 17.12.2019.

(§3) Висновок
5.13. Оскільки зі скаргою до слідчого судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_5 звернувся після 17.12.2019, тобто з пропуском строку на оскарження, а також її подано до суду, якому вона не підсудна, то це є безумовною підставою для повернення скарги особі, яка її подала.

Тому, слідчий суддя при постановленні ухвали, що оскаржується, дійшов правильного висновку про необхідність повернення ОСОБА_5 поданої ним скарги.

5.14. За обставин, наведених вище, апеляційну скаргу ОСОБА_5 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді від 17.01.2020 без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 115, 303, 304, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 418, 422, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 17 січня 2020 року про повернення скарги ОСОБА_5 залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3