Справа № 333/1068/18
Пр. № 1-кп/333/39/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.03.2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3

ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

провівши в приміщенні суду відкрите судове засідання у кримінальних провадженнях № 0000099 та 0000147, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, не одружений, офіційно не працевлаштований, який не має на утриманні малолітніх дітей, який не має реєстрації місця проживання та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

23.11.1998 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 140, ч. З ст. 140, 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна. 21.12.1998 звільнено умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 10 місяців 13 днів;

15.06.2009 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 121, 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. 12.11.2012 звільнено з установи відбування покарання по відбуттю строку покарання;

21.07.2014 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

24.09.2014 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

16.09.2015 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ч. 3 ст. 78, ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2014 і призначити до відбування покарання 4 роки 7 місяців позбавлення волі. 22.09.2016 звільнений за рішенням Апеляційного суду Запорізької області;

6) 12.10.2017 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ч. 5 ст. 72, ч. 3 ст. 78, ч. 1 ст. 71 КК України приєднано частину покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2014 та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців,

Звільнений 28.12.2017 з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання -

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У денний час доби, 08.01.2018, ОСОБА_5 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше сховище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим, переліз через паркан, тим самим проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_7 , а саме: три металеві труби, із чорного металу, довжиною 2 м., діаметром 60 мм., синього кольору, вагою 10 кг кожна, загальною вагою 30 кг., вартістю 6 гривень 00 копійок за 1 кг, на загальну суму 180 грн. 00 коп.; три металеві кути, із чорного металу, розміром 230x70x70 см. кожен, вагою 16 кг. 600 гр., загальною вагою 50 кг., вартістю 6 гривень 00 копійок за 1 кг, вартістю 100 грн. за 1 шт., а всього на загальну суму 300 грн. 00 коп., на загальну суму після чого зник з місця скоєння злочину разом із викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.
Крім того, на початку січня 2018 року, ОСОБА_5 у нічний період часу, точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше сховище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим, переліз через паркан, тим самим проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_3 , звідки діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_8 , а саме: 10 металевих труб, довжиною 4,5 м., діаметром 150 мм., вагою 5 кг кожна, загальною вагою 50 кг., загальною вартістю 350 грн., після чого зник з місця скоєння злочину разом із викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, у період часу з 01.01.2018 по 27.01.2018, у нічний період часу, точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше сховище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим, переліз через паркан, тим самим проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_9 , а саме: 9 металевих труб, довжиною 2 м., діаметром 10 мм., загальною вагою 63 кг., загальною вартістю 378 грн. 00 коп., після чого зник з місця скоєння злочину разом із викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Окрім того, 25 січня 2018 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на перехресті пр. Соборного та вул. Перша Ливарна в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_10 , відвернулась та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з кишені куртки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_10 , а саме: - мобільний телефон марки «Самсунг Гелекси АЗ» вартість якого, відповідно до
висновку експерта №10-316 від 26.02.2018, складає 2233 гривні 33 копійки; - карта пам`яті об`ємом 64 ГБ вартістю 150 гривень, а всього майна на загальну суму 2383 гривні 33 копійки, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого зник з місця скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд.
Також, 31 січня 2018 року, приблизно о 12 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на ЗГТ Університетська» біля буд. 53, по пр. Соборному в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_11 , відвернувся та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з правої кишені куртки, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_11 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung J-7», вартість якого згідно коновку експерта №10-315 від 23.02.2018 складає 4204 гривні 50 копійок, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого зник з місця скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд.
Крім того, у період часу з 29.01.2018 по 31.01.2018, у нічний період часу, точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше сховище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим, переліз через паркан, тим самим проник на територію дачної ділянки розташованої за адресою: АДРЕСА_5 звідки, таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_12 , а саме: алюмінієву каструлю, об`ємом 3 л., вагою 1 кг., вартістю 25 грн.; металевий візок, вагою 30 кг., вартістю 180 грн.; мангал металевий, вартістю 150 грн.; металева конструкція для чищення взуття, вагою 20 кг., вартістю 120 грн., а всього майна на загальну суму 475 грн. 00 коп., після чого зник з місця скоєння злочину разом із викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, 01.02.2018 року приблизно о 23 годині 00 хвилин ОСОБА_5 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим, переліз через паркан, тим самим проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_6 , звідки, шляхом злому дерев`яної лутки дверей проник до господарського приміщення, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_13 , а саме: три металевих листи розміром 130x68 см, 170x75 см, 75x130см, одну трубу довжиною 320 см, діаметром 3 см, прутики металеві у кількості 9 шт., загальною вагою виробів 58 кг. 600 грм., на загальну суму 363 грн. 32 коп., після чого зник з місця скоєння злочину разом із викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, у період часу з 31.01.2018 по 05.02.2018, у нічний період часу, точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше сховище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим, переліз через паркан, тим самим проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_7 , звідки, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_14 , а саме: 6 металевих пластин, розміром 100x70 см, загальною вагою 60 кг., загальною вартістю 360 грн. 00 коп., після чого зник з місця скоєння злочину разом із викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Крім того, у період часу з 31.01.2018 по 05.02.2018 у нічний період часу, точний час у ході досудового розслідування встановити не вдалося, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше сховище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишається непоміченим, переліз через паркан, тим самим проник на територію дачної ділянки АДРЕСА_7 , звідки діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно, що належить потерпілій ОСОБА_15 , а саме: металеву ванну, розміром 170x60 см, ємністю 200 л., загальною вагою 27 кг., вартістю 162 грн.00 коп.; три металевих листа, розміром 150x70 см., вагою 10 кг. кожен, вартістю 60 грн. 00 коп. за 1 одиницю, загальною вартістю 180 грн. 00 коп., а всього майна на загальну суму 342 грн. 00 коп., після чого зник з місця скоєння злочину разом із викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.
Також, 02 лютого 2018 року, приблизно о 16 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля торгівельного кіоску за адресою пр. Соборний 14, в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_16 , відвернувся та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з правої кишені куртки таємно викрав майно яке належить ОСОБА_16 , а саме: мобільний телефон марки «Айфон 5С» вартість якого, відповідно до висновку експерта №10-314 від 23.02.2018, складає 3566 гривні 67 копійок, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого зник з місця скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 як скоєння злочинів, передбачених за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
- за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище.
Під час судового розгляду ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочинів, скоєних ним на території Комунарського району м. Запоріжжя визнав повністю, а злочини інкриміновані йому за фактом крадіжок мобільних телефонів в Олександрівському районі м. Запоріжжя районі не визнав. Суду пояснив, що всі злочини описані в обвинувальному акті по епізодам, що стосуються крадіжок металолому по вулицям Дослідна станція, Технікумовська вчиняв він, а крадіжки мобільних телефонів він не вчиняв, в зазначений час знаходився в іншому місці, вину на досудовому слідстві визнавав під впливом оперативних працівників поліції. Крім того зазначив, що в кінці 2017 року він повернувся з місць позбавлення волі до дому. Після тривалих конфліктів зі своєю матір`ю був вимушений покинути своє житло. Йому не було де жити та не було за що їсти у зв`язку з чим він вирішив красти металобрухт на дачних ділянках на Опитній станції. Конкретних адрес де він вчиняв крадіжки він не пам`ятає бо пройшло багато часу, однак ці злочини вчиняв час від часу, щоб заробити гроші. Мобільні телефони він не крав, зізнався в злочинах які він не скоював з наступних причин. Так, під час досудового слідства до нього в СІЗО приїхав оперуповноважений ОСОБА_17 та зазначив, що він підходить під опис підозрюваного в крадіжці мобільних телефонів та запропонував ОСОБА_5 взяти на себе вину в обмін та те, що йому будуть приносити чай та сигарети в камеру де він утримувався. Тому він підписав відповідні документи про його обвинувачення у вчиненні декількох злочинів з приводу крадіжки мобільних телефонів, яких саме він не пам`ятає. Потім у нього почались проблеми в СІЗО з його однокамерниками у зв`язку з тим що вони дізналися, що він співпрацює з поліцією, тому він вирішив відмовитись від епізодів які сфальсифіковані відносно нього. На даний час з даного приводу його допитували в СБУ та ДБР, проводиться перевірка.
Незважаючи на не визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, обставини яких викладені в обвинувальному акті, підтверджується наступними доказами: поясненнями потерпілих, показами свідків, письмовими матеріалами кримінальних проваджень які були досліджені під час судового розгляду та обґрунтовано підтверджують його вину у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Показами потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що він є власником земельної ділянки, який знаходиться в кооперативі «Радуга 2005» по вул. Дослідна станція у м. Запоріжжі, в січні 2018 року він замітив що в нього вкрали 10 металевих труб, довжиною 4,5 м., діаметром 150 мм. Він викликав поліцію. Згодом 07.02.2018 року він знову з`явився до кооперативу та був свідком як патрульні поліцейські затримали особу, яка тягнула металеву сітку.
Показами потерпілого ОСОБА_14 який пояснив, що він є власником земельної ділянки № НОМЕР_1 , що знаходиться в кооперативі «Росинка» по вул. Дослідна станція у м. Запоріжжі. З 31.01.2018 по 05.02.2018 у нього викрали 6 металевих пластин та металеві стовпи забору. Коли він, виявив крадіжку він викликав поліцію.
Показами потерпілого ОСОБА_15 яка пояснила, що вона є власником земельної ділянки № НОМЕР_2 , який знаходиться в кооперативі «Росинка» по вул. Дослідна станція у м. Запоріжжі приблизно в березні коли з`явились на ділянці помітили металеву ванну, металеві листи. Після того як виявили крадіжку викликали поліцію. Особу обвинуваченого раніше не бачила.
Показами свідка свідок ОСОБА_18 який пояснив, що він працює на ринку «Анголенко», продає та покупає Б/У електронну техніку. Приблизно рік назад обвинувачений, який знаходиться в залі судових засідань, а саме - ОСОБА_5 йому приносив на продаж декілька мобільних телефонів, за які він обвинуваченому надав кошти за них. Через деякий час прийшли співробітники поліції та вказали на телефони, які були викрадені в подальшому дані телефони були вилучені. Під час проведення впізнання свідок впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 як особу, яка йому неодноразово приносила мобільні телефони на продаж.
Показами свідка ОСОБА_19 який пояснив, що він проживає в смт. Балабіно. Декілька разів взимку 2018 року до нього приходив ОСОБА_5 та приносив різні металеві вироби, розмірів яких він не пам`ятає. За даний метал він йому давав кошти приблизно в розмірі до 200 грн.

Показами свідка ОСОБА_20 який пояснив, що він працює в майстерні по металевим виробам знає обвинуваченого як особу яка приходила до нього один півтора року назад та приносила йому металеві вироби на продаж. Це була арматура, металеві труби і.т.і. Період в який приходив обвинувачений він не пам`ятає однак зазначив, що він до нього приходив досить часто, декілька разів.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується:
- протоколом огляду місця події від 08.01.2018 року з фото таблицями, відповідно до якого встановлено таємно викрадене майно (металеві вироби), що належить потерпілому ОСОБА_7 ;
- протоколом пред`явлення для впізнання від 13.02.2018 року за яким свідок ОСОБА_19 впізнав ОСОБА_5 як особу яка приносила йому на продажу різні металеві вироби;
- протоколом огляду місця події від 27.01.2018 року з фото таблицями, відповідно до якого встановлено таємно викрадене майно (металеві вироби), що належить потерпілій ОСОБА_8 ;
- протоколом огляду місця події від 01.02.2018 року з фото таблицями, відповідно до якого встановлено таємно викрадене майно (металеві вироби), що належить потерпілій ОСОБА_12 ;
- протоколом огляду місця події від 06.02.2018 року з фото таблицями, відповідно до якого виявлено та вилучено металеві предмети у свідка ОСОБА_20 ;
- протоколом огляду місця події від 05.02.2018 року з фото таблицями, відповідно до якого встановлено таємно викрадене майно (металеві вироби), що належить потерпілому ОСОБА_14
- протоколом огляду місця події від 02.02.2018 року з фото таблицями, відповідно до якого встановлено таємно викрадене майно (металеві вироби), що належить потерпілій ОСОБА_13 ;
- протоколом огляду місця події від 05.02.2018 року з фото таблицями, відповідно до якого встановлено таємно викрадене майно (металеві вироби), що належить потерпілій ОСОБА_21 ;
- протоколами слідчого експерименту від 13.02.2018 та 19.02.2018 року з якого ОСОБА_5 показав механізм та спосіб вчинення злочинів з приводу викрадення металевих виробів;
Протоколом пред`явлення для впізнання від 14.02.2018 року в якому свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_5 , як особу яка приносила телефон «Самсунг А3 » білого кольору для продажу.
Висновком експерта від 26.02.2018 року № 10-316 за яким встановлено вартість мобільного телефону «Самсунг А3 » у сумі 2233, 33 грн.
Протокол пред`явлення для впізнання від 14.02.2018 року в якому свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_5 , як особу яка приносила телефон «Самсунг J7 » для продажу.
Висновком експерта від 23.02.2018 року № 10-315 за яким встановлено вартість мобільного телефону «Самсунг J7» у сумі 4204, 50 грн.
Протоколом пред`явлення для впізнання від 13.02.2018 року в якому свідок ОСОБА_18 впізнав ОСОБА_5 , як особу яка приносила телефон «Айфон 5С» для продажу.
Висновком експерта від 23.02.2018 року № 10-314 за яким встановлено вартість мобільного телефону «Айфон 5С» у сумі 3566, 67 грн.
Аналізуючи досліджені докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду суд безпосередньо, всебічно та повно дослідив усі докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження і встановив правильність збирання стороною обвинувачення та закріплення кожного з них, тому, виходячи з положень статті 86 КПК України вважає їх допустимими.

Крім того, суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, тому є належними.

Таким чином, вказані докази досліджені судом є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_5 злочинів.

В ході судового засідання свідок ОСОБА_18 будучи попередженим про кримінальну відповідальність про завідомо неправдиві показання прямо вказав на ОСОБА_5 як на особу, яка неодноразово приносила на продаж мобільні телефони, які згодом були вилучені працівниками поліції, тому ці свідчення в повному обсязі спростовують версію обвинуваченого щодо непричетності останнього до скоєння крадіжок мобільних телефонів у ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_11 .

Крім того ОСОБА_5 органами досудового слідства обвинувачується в наступному:

17 січня 2018 року, приблизно о 08 годині 20 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на ЗГТ «Українська» біля б. 59 по вул. Українській в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_22 , відвернулась та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з правої кишені куртки останньої таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_22 , а саме: мобільний телефон марки «Lenovo А-5000» вартість якого, відповідно до висновку експерта №10-311 від 26.02.2018, складає 1396 гривень 67 копійок; чохол силіконовий вартістю 40 гривень; флеш карту пам`яті об`ємом 16 ГБ вартістю 100 гривень, а всього майна ОСОБА_22 , на загальну суму 1536 гривень 67 копійок, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого зник з місця скоєння злочину та-розпорядився майном на власний розсуд.
20 січня 2018 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля б. 14 по вул. Базарна в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_23 , відвернулась та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з сумки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_23 , а саме: мобільний телефон марки «Lenovo Vibe К 5», вартість якого згідно висновку експерта №10-313 від 26.02.2018, складає 2000 гривень, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого зник з місця скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд.
28 січня 2018 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись біля торгівельного кіоску за адресою: вул. Базарна буд.15, в м. Запоріжжя, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що ОСОБА_24 , відвернувся та за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з правої кишені куртки таємно викрав майно яке залежить ОСОБА_24 , а саме: мобільний телефон марки «Леново С650», вартість якого згідно висновку експерта №10-312 від 26.02.2018 складає 1200 гривень, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого зник з місця скоєння злочину та розпорядився майном на власний розсуд.
Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
В ході судового засідання допитана потерпіла ОСОБА_23 яка пояснила, що 20.01.2018 року знаходилась на ринку «Анголенко». Поруч з нею пройшли двоє чоловіків, обличчя яких вона не запам`ятала та штовхнули її . Через деякий час вона зупинилась купити лампи, заглянула до своєї сумочки та виявила, що в неї зник телефон. Майно їй не повернуто, цивільний позов підтримує та просить його задовольнити.
У судовому засіданні також були досліджені матеріали кримінального провадження, надані прокурором в обґрунтування обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, а саме:

Протоколи пред`явлення для впізнання від 14.02.2018, 13.02.2018 року за участю свідка ОСОБА_25 який вказує на обвинуваченого ОСОБА_5 як на особу котра приносила їй б/у телефони на продаж, а саме: «Леново А5000», «Леново С650», «Леново Вайб К-5» та висновки експертиз про вартість зазначених телефонів.

Аналізуючи дослідженні докази суд приходить до таких висновків.

Так суд, перевіряючи версію обвинуваченого про непричетність до скоєння вказаних злочинів неодноразово намагався викликати для допиту свідка обвинувачення - ОСОБА_25 оскільки саме лише на його показах ґрунтується обвинувачення і лише за його участю проводилась слідча дія впізнання. Інших доказів причетності ОСОБА_5 крім протоколів впізнання суду стороною обвинувачення не надано. Суд позбавлений можливості безпосередньо під час судового засідання допитати свідка ОСОБА_25 , який є єдиним свідком обвинувачення, оскільки прокурором не забезпечено явку зазначеного свідка для допиту в судовому засіданні. Суд вичерпав всі можливості надані йому діючим КПК України для забезпечення явки свідка у вигляді многократного винесення ухвал про примусовий привід свідка, які належним чином не були виконані.

Так, відповідно до вимог ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Статтею 62 Конституції України та пунктом 2 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі-Конвенція) закріплено принцип презумпції невинуватості, як один із основних засадничих принципів кримінального судочинства, передбачено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Європейський суд з прав людини (далі-Суд) в своєму рішенні «Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland) від 25 березня 1983 року зробив висновок, що принцип невинуватості є одним із елементів справедливого судового процесу у кримінальних справах у розумінні пункту 1 ст. 6 Конвенції.
На думку Суду, пункт 2 статті 6 Конвенції «вимагає …, inter allia, аби судді, виконуючи свої завдання, не ставились до них із переконанням, що підсудний учинив інкримінований йому злочин, Тягар доказування лежить на обвинуваченні, а кожний сумнів має тлумачитись на користь підсудного» (рішення у справі Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії (Barbera, Messegue and Jabardo v. Spain) від 06 грудня 1988 року).
Згідно ст.91, 92 КПК України, обов`язок доказування події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Згідно ст.23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом, та суд відповідно до вимог ст.327 КПК України, лише сприяє у цьому сторонам кримінального провадження.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Отже, дослідивши подані сторонами докази в підтвердження своїх доводів, тим самим, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинувачення, висунуте ОСОБА_5 свого підтвердження не знайшло, обставин, які підлягають доказуванню по такому обвинуваченню та доказів, які підтвердили б вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України з приводу крадіжки телефону «Леново А5000», який належить потерпілій ОСОБА_22 , телефону «Леново С650» , який належить потерпілому ОСОБА_24 , «Леново Вайб К-5», який належить потерпілій ОСОБА_23 прокурором не надано.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.
Внаслідок цього суд, відкидає надані стороною обвинувачення докази, і враховуючи, що суду не надано жоден доказ, який доводить вину ОСОБА_5 у вчиненні вище перелічених кримінальних правопорушеннях тому, суд усі сумніви щодо доведеності вини обвинуваченого тлумачить на його користь, і вважає необхідним обвинуваченого виправдати, в зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду суд дослідив документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 та враховує, що обвинувачений раніше судимий та вчинив нові кримінальні правопорушення через короткий проміжок часу після відбуття покарання за попередні злочини.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого, думку потерпілих щодо призначення суворого покарання, характеризуючі особистість обвинуваченого раніше притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, посередньо характеризується не має постійного місця роботи.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

Обставини, пом`якшуючи покарання обвинуваченого щире каяття, сприяння розкриттю злочинів.

Відповідно до п.1, п. 13 ч.1 ст. 67 КК України до обставини, які обтяжують покарання, відноситься рецидив злочинів.

Враховуючи особистість ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального провадження,наявність пом`якшуючих, та обтяжуючих покарання обставин,суд вважає, що виправлення та перевиховування останнього можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі, тому ОСОБА_5 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки інші види покарання не будуть мати впливу на його виправлення, і саме в такому випадку буде досягнута передбачена ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання у вигляді виправлення особи та попередження скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.
Тому, на підставі ст.374 КПК України та з урахуванням положень ст.1166 ЦК України заявлений цивільний позов ОСОБА_10 до обвинуваченого є частково підтвердженим у сумі шкоди завданої викраденим майном яка згідного обвинувального акту складає 2383, 33 грн. та підлягає задоволенню. Інші матеріальні збитки заявлені потерпілою в цивільному позові не підтверджені жодним із документів у зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Також, на підставі ст.374 КПК України та з урахуванням положень ст.1166 ЦК України заявлений цивільний позов ОСОБА_11 до обвинуваченого є частково підтвердженим у сумі шкоди завданої викраденим майном яка згідного обвинувального акту складає 4204, 50 грн. та підлягає задоволенню. Інші матеріальні збитки заявлені потерпілою в цивільному позові не підтверджені жодним із документів у зв`язку з чим в їх задоволенні слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 КК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.
У зв`язку з чим цивільний позов ОСОБА_23 та ОСОБА_22 підлягає залишенню без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.100, 128, 129, 368, 373, 374 КПК України, ст.ст. 374, 1166 ЦК України суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити покарання ОСОБА_5 у виді 3 років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання з 07.02.2018 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі починаючи з 07.02.2018 року по день вступу вироку в законну силу.
ОСОБА_5 визнати невинуватим в пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України за фактом крадіжки мобільного телефону «Леново А5000», який належить потерпілій ОСОБА_22 , мобільного телефону «Леново С650» , який належить потерпілому ОСОБА_24 , мобільного телефону «Леново Вайб К-5», який належить потерпілій ОСОБА_23 та виправдати у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим.

Речовий доказ залучений постановою слідчого від 15.02.2018 року, а саме телефон «Леново С650», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_24 залишити власнику.
Речовий доказ залучений постановою слідчого від 15.02.2018 року, а саме телефон «Айфон, 5С», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_16 залишити власнику.
Речові докази залучені постановою слідчого від 06.02.2018 року, а саме 3 металевих листа розміром 130х68, 75х170, 75х130, труба металева розміром 320х3, металеві арматури 9 шт , які передано на зберігання потерпілому ОСОБА_13 залишити власнику.
Речові докази залучені постановою слідчого від 06.02.2018 року залучені до матеріалів кримінального провадження № 0000167 зберігати у кримінальному провадженні № 0000167.
Стягнути з ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди на користь ОСОБА_10 підтверджену матеріальну шкоду завдану злочином у розмірі 2233, 33 гривень. В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 суму матеріальної шкоди на користь ОСОБА_11 підтверджену матеріальну шкоду завдану злочином у розмірі 4204, 50 гривень. В іншій частині позову відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_22 - залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_23 - залишити без розгляду.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Для особи яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарского районного
суду м.Запоріжжя ОСОБА_1