Подільський районний суд міста Києва
Провадження № 758/633/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.01.2020 року Подільський районний суду м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003334, внесеного до ЄРДР 26.08.2018 року відносно
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , уродженки м. Хмельницький, громадянки України, українки, маючої середньо-спеціальну освіту, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2006 та 2014 року народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 28.11.2017 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту, відповідно до ст. 1 ЗУ «Про амністію» від 22.12.2016 року звільнена від відбування покарання,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
26.08.2018 приблизно о 18 год. 50 хв. ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб, перебуваючи за адресою: м. Київ, площа Тараса Шевченка, 2, помітили раніше їм незнайомого ОСОБА_8 .
В цей момент у ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та двох невстановлених осіб, виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та двоє невстановлених осіб вступили між собою у злочинну змову, розподіливши між собою злочинні ролі, відповідно до яких ОСОБА_6 мала попросити у потерпілого мобільний телефон та утримувати його, а ОСОБА_7 та двоє невстановлених осіб мали перебувати поруч та за необхідності застосувати до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 підійшли до потерпілого ОСОБА_8 та почали спілкуватись, а двоє невстановлених осіб стояли неподалік. Після чого, ОСОБА_6 близько 19 год. 00 хв. попросила у ОСОБА_8 його мобільний телефон «Iphone 6S», 32 GB із сім картою № НОМЕР_2 нібито для здійснення дзвінка, на що останній погодився та надав ОСОБА_6 вказаний телефон.
Однак коли потерпілий ОСОБА_8 звернувся до ОСОБА_6 із проханням повернути належний йому телефон «Iphone 6S», 32 GB із сім картою № НОМЕР_2 , остання відмовилась, а ОСОБА_7 , який стояв поряд із ОСОБА_8 , почав вести себе агресивно та відштовхнув потерпілого. Після чого двоє невстановлених осіб, які до цього знаходились неподалік від потерпілого ОСОБА_8 , накинулись на останнього та почали наносити тілесні удари в область голови та тулуба.
Після чого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та двоє невстановлених осіб з місця вчинення кримінального правопорушення зникли разом із викраденим майном, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 6433,33 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, спочатку не визнав, оспорював фактичні обставини, а потім, під час слухання справи, змінив свою позицію та визнав вину повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дав показання, що 26.08.2018 приблизно о 18 год. 50 хв. він, ОСОБА_6 та двоє інших осіб, перебуваючи на площі Тараса Шевченка, помітили потерпілого. Розподіливши між собою ролі, він та ОСОБА_6 підійшли до потерпілого та почали спілкуватись, а двоє інших осіб стояли неподалік. Після чого, ОСОБА_6 близько 19 год. 00 хв. попросила у ОСОБА_8 його мобільний телефон «Iphone 6S» для здійснення дзвінка, на що останній погодився та надав телефон. Однак, коли потерпілий звернувся до ОСОБА_6 із проханням повернути телефон, остання відмовилась, а він почав вести себе агресивно та відштовхнув потерпілого. Після чого двоє інших осіб, які знаходились неподалік від потерпілого, накинулись на останнього та почали наносити йому тілесні удари в область голови та тулуба. Після чого вони з місця вчинення кримінального правопорушення зникли разом із викраденим майном.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому їй злочині, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України спочатку не визнала, оспорювала фактичні обставини, а потім, під час слухання справи, змінила свою позицію та визнала вину повністю, визнала всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні та дала показання, що 26.08.2018 приблизно о 18 год. 50 хв. вона, ОСОБА_7 та двоє інших осіб, перебуваючи на площі Тараса Шевченка, помітили потерпілого. Розподіливши між собою ролі, вона разом з ОСОБА_7 підійшли до потерпілого та почали спілкуватись, а двоє інших осіб стояли неподалік. Після чого, вона близько 19 год. 00 хв. попросила у ОСОБА_8 його мобільний телефон «Iphone 6S», для здійснення дзвінка, на що останній погодився та надав телефон. Однак, коли потерпілий звернувся до неї із проханням повернути телефон, вона відмовилась, а ОСОБА_7 почав вести себе агресивно та відштовхнув потерпілого. Після чого двоє інших осіб, які знаходились неподалік від потерпілого, накинулись на останнього та почали наносити тілесні удари в область голови та тулуба. Після чого вони з місця вчинення кримінального правопорушення зникли разом із викраденим майном.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 пояснив, що 26.08.2018 року він перебував на площі Т Шевченка, на автобусній станції, де до нього підійшли незнайомі люди, серед яких були обвинувачені, які почали спілкуватися з ним, після чого попросили у нього телефон, щоб подзвонити, а коли він попросив повернути телефон, то відмовились, обвинувачений із своїм товаришем накинулись на нього та почали наносити тілесні удари в область голови та тулуба, після чого втекли з місця події.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, що 26.08.2019 року приблизно о 19 год. 00 хв. на його службовий планшет надійшла інформація про крадіжку. Заявник повідомив, що на площі Т. Шевченка, на автостанції до нього підійшла жінка і чоловік, які попросили подзвонити, взяли в руки телефон і не повернули назад. Після чого пішли по вул. Вишгородській в сторону пр-та Правди. За допомогою геолокації на вул. Вишгородській, 44В, відстежили місце знаходження обвинувачених. При поверхневій перевірці у ОСОБА_7 було виявлено телефон, який належав потерпілому ОСОБА_8 . Після чого на місце події була викликана слідчо-оперативна група.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що 26.08.2018 року поступив виклик на лінію 102, про те, що біля «Червоного» маркету, на автостанції «Полісся», що на площі Т. Шевченка, у заявника вкрали мобільний телефон. Прибувши на місце події, виявили потерпілого, який повідомив, що його побили троє осіб і забрали мобільний телефон «Iphone». За допомогою геолокації на вул. Вишгородській, 44В, відстежили місце знаходження обвинувачених. При поверхневій перевірці у ОСОБА_7 було виявлено телефон, який належав потерпілому ОСОБА_8 . Після чого на місце події була викликана слідчо-оперативна група.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.08.2018 року, встановлено, що моментом фактичного затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є 26.08.2018 року о 19 год. 30 хв.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.08.2018 року, встановлено, що моментом фактичного затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є 26.08.2018 року о 19 год. 30 хв.
Відповідно висновку експерта №12-4/1582 від 27.09.2018 року, встановлено, що ринкова вартість мобільного телефону марки «Apple» iPhone 6S АІ 688 станом на момент скоєння кримінального правопорушення, а саме 26.08.2018 року могла становити 6433 грн. 33 коп. (шість тисяч чотириста тридцять три гривні 33 копійки). Фактичні дані, що містяться у висновку цієї експертизи, суд також визнає належними, допустимими і достовірними.
Відповідно до постанови про визнання від 26.08.2019 року, встановлено, що мобільний телефон «Ірhone 6S» 32 GB із сім картою № НОМЕР_2 , визнано речовим доказом по кримінальному провадженню №000334 від 26.08.2018.
Відповідно до розписки ОСОБА_8 отримав на відповідальне зберігання мобільний телефон «Ірhone 6S» 32 GB.
Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням , яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Розглядаючи докази з точки зору їх допустимості, суд звертає увагу, що покази обвинувачених, потерпілого та свідків отримано з дотриманням вимог КПК України, а тому вони є допустимими.
Суд звертає увагу на послідовні, логічні і змістовні покази обвинувачених, потерпілого, які узгоджуються з показами свідків, матеріалами справи, і які суд вважає правдивими і такими, які можна покласти в основу обвинувального вироку.
Належними і допустимими, як джерело доказу, є висновок проведеної у справі судової експертизи та долучених документів, суд не вбачає порушення вимог КПК України під час їх отримання.
Показання обвинувачених та потерпілого підтверджуються сукупністю досліджених фактичних обставин, які містяться в показах свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які суд вважає належними, допустимими і достовірними.
Покази обвинувачених суд вважає послідовними і такими, які відповідають фактичним обставинам викладеним в обвинувальному акті.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_7 винуватим у тому, що він своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.186 КК України.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, про достатність доказів для визнання ОСОБА_6 винуватою у тому, що вона своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.
Вирішуючи питання, щодо правильності кваліфікації дій обвинувачених, з врахуванням того, що суд розглядає справу лише в межах пред`явленого обвинувачення, суд вважає таку кваліфікацію дій обвинувачених правильною.
Суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 2 ст. 186 КК України, що даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винного, який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштований, перебуває на обліку в Київській медичній частині з діагнозом: ВІЛ-інфекція, I-клінічна стадія.
Обираючи покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч. 2 ст. 186 КК України, що даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винної, яка раніше судима, має постійне місце реєстрації та проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2014 та 2006 року народження, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не працевлаштована, тяжко хвора на ВІЛ-інфекцію, IV клінічна стадія, хронічний вірусний гепатит С.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , суд визнає їх щире каяття, що передбачено п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.
Обставин, передбачених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , судом не встановлено.
При призначенні міри покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 суд, з урахуванням вчиненого злочину, осіб обвинувачених, їх відношення до скоєного, приходить до висновку, що їх виправлення та перевиховання можливе лише в місцях позбавлення волі.
Суд не знаходить підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вимог ст. 75 КК України чи призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та запобігання вчинення ними нових злочинів.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Суд також вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути солідарно з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи.
Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, обраний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді утримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з часу фактичного затримання, а саме з 26.08.2018 року.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити їй покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, обраний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді утримання під вартою залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахувати з часу фактичного затримання, а саме з 26.08.2018 року.
Цивільний позов не заявлявся.
Відповідно до ст. 124 КПК України стягнути солідарно з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер платника податків - НОМЕР_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в розмірі 286 (двісті вісімдесят шість) гривень 00 копійок.
Речові докази: мобільний телефон «Iphone 6S», 32 GB із сім картою № НОМЕР_2 залишити потерпілому ОСОБА_8 , як законному власнику.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1