Справа № 695/2955/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2020 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження
№ 0000656, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 липня

2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, який народився у с. Богдани Золотоніського району Черкаської області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом будь-якої групи, ліквідатором та постраждалим від наслідків аварії на ЧАЕС не являється, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше судимого 19 червня 2019 року Золотоніським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850,00 гривень,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 18 липня 2019 року близько 12:00 повторно, умисно, таємно, з корисливим мотивом, з метою заволодіння чужим майном, шляхом відкриття вхідних дверей проник до будинку, розташованого за адресою:

АДРЕСА_1 , звідки зі спальної кімнати здійснив крадіжку грошових коштів в сумі 1550,00 гривень, купюрами по 200,00 гривень - 7 штук, 100,00 гривень - 1 штука та 50,00 гривень - 1 штука, що знаходились на столі під скатертиною, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 1550,00 гривень.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

У даному кримінальному провадженні 30 серпня 2019 року між прокурором

ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України. Вказана угода про визнання винуватості укладена за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_6 прокурору

ОСОБА_7 на укладення нею угоди.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення; співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Крім того, прокурор ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_3 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені

ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільною та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше судимий, а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано значної шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 серпня 2019 року, укладену між прокурором ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 30 серпня 2019 року покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Звільнити ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю
3 (три) роки.
Покласти на ОСОБА_3 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувати.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з
ч. 4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору і надіслати потерпілій.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1