Справа № 645/1295/19
Провадження № 1-кс/645/220/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю потерпілої - ОСОБА_3 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 05.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000536, внесеного до ЄРДР 01.03.2019 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України,

встановив:
Адвокат ОСОБА_4 , в інтересах потерпілої ОСОБА_3 звернувся до Фрунзенського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить скасувати постанову від 05.02.2020 року слідчого СВ Немишлянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000536 від 01.03.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України.
На обґрунтування скарги ОСОБА_4 посилався на те, що у провадженні Фрунзенського ВП ГУНП у Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000536 від 01.03.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.190 КК України (шахрайство).
В цьому кримінальному провадженні визнано потерпілою та допитано в якості потерпілої ОСОБА_3 ..
У даному кримінальному провадженні, 05.02.2020 року слідчий СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 передчасно, необґрунтовано та незаконно виніс постанову про закриття кримінального провадження №0000536 від 01.03.2019, на підставі п.1 ч. 1 ст.284 КПК України, тобто в зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, але при цьому в тексті постанови про закриття кримінального провадження зазначає про відсутність ознак складу злочину.
Вважав постанову про закриття кримінального провадження №0000536 від 01.03.2019, на підставі п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України незаконною та необґрунтованою, а тому такою, що не відповідає нормам КПК України, в зв`язку з наступним: 28.02.2019 року, до СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_3 , стосовно того, що невідома жінка підробила заповіт її батька ОСОБА_6 , з метою подальшого заволодіння квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . Допитана в якості потерпілого ОСОБА_3 повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 , після цього їй стало відомо, що нібито батько залишив заповіт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , невідомій жінці. Потерпіла повідомила, що підпис в заповіті не співпадає з підписом її батька. Також, у потерпілої є сумніви щодо того, що він міг залишити квартиру не доньці, а незнайомій людині.
В якості свідка була допитана ОСОБА_7 , яка повідомила, що є сусідкою ОСОБА_6 , при цьому вона часто бачила, що його донька ОСОБА_3 приходила до нього. Також свідок повідомила, що не знає ОСОБА_8 і її ніколи не бачила, вона не приходила до ОСОБА_6 .. Допитана в якості свідка ОСОБА_9 , повідомила, що є сусідкою ОСОБА_6 , при цьому його донька ОСОБА_3 часто провідувала батька, а ОСОБА_8 вона бачила один раз за день до смерті ОСОБА_6 , при цьому вона поводилась дивно. Допитана в якості свідка ОСОБА_10 повідомила, що нібито ОСОБА_6 у своєму заповіті залишив квартиру на неї. Допитана, в якості свідка нотаріус ОСОБА_11 повідомила, що не знайома з ОСОБА_6 , а також не пам`ятає чи складала вона заповіт чи ні. З гр. ОСОБА_8 не знайома. В матеріалах провадження є дві судово-почеркознавчі експертизи, які нібито підтвердили, що у заповіті від 21.01.2014 року стоїть підпис ОСОБА_6 , але під час досудового розслідування не встановлено чи здійснювалися погрози або будь-який тиск на ОСОБА_6 під час підписання цього заповіту.
Потерпіла ОСОБА_3 05.02.2020 року надала слідчому клопотання про необхідність проведення комплексної судової психолого-почеркознавчої експертизи, з визначенням ряду запитань, які необхідно поставити на вирішення експерту, але така експертиза не була проведена.
Вважала, що для відповіді на питання щодо погроз або тиску на ОСОБА_6 під час складання та підписання заповіту від 21.01.2014р. необхідно провести комплексну судову психолого-почеркознавчу експертизу.
ОСОБА_6 зловживав спиртними напоями та з своєї квартири не виходив, тому потерпіла також вважала дивним є те, що нібито він сам ходив до приміщення де перебуває нотаріус, всі ці обставини слідчим не перевірені та на них не отримані відповіді, що підтверджує, що досудове розслідування було поверховим, не всебічним, а тому рішення слідчого про закриття кримінального провадження є незаконним, необґрунтованим та передчасним, так як особи причетні до цього злочину, а також інші свідки не встановлені.
Крім того, не встановлені всі обставини того, яким чином ОСОБА_6 залишив у заповіті квартиру на чужу людину, а не на свою доньку, що як мінімум є дивним. Також, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості, що слідчий або за його дорученням оперативний підрозділ намагався хоча б встановити осіб причетних до вчинення цього злочину та зібрати докази винуватості цих осіб.
Слідчий в оскаржуваній постанові на початку повідомляє, що вчинено злочин, але закриваючи кримінальне провадження слідчий не посилається на якісь обставини, якими він спростував факт вчинення злочину (провадження закрито на підстав п.1 ч. 1 ст.284 КПК України) або якими він можливо встановив відсутність складу злочину, тобто незрозуміло, чому слідчий вважає, що кримінальне провадження наразі має бути закрито.
Представник потерпілої просив постанову про закриття кримінального провадження скасувати.
ОСОБА_3 та її представник - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні скаргу підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити.
Слідчий Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 надав для огляду слідчому судді матеріали кримінального провадження № 000536, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2019 року, в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.
Слідчий суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_3 та її представника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 28.02.2019 року до СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_3 , стосовно того, що невідома жінка підробила заповіт її батька ОСОБА_6 , з метою подальшого заволодіння квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . Допитана в якості потерпілого ОСОБА_3 повідомила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6 , після цього їй стало відомо, що нібито батько залишив заповіт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , невідомій жінці. Вона повідомила, що підпис в заповіті не співпадає з підписом її батька. Також, у потерпілої є сумніви щодо того, що він міг залишити квартиру не доньці, а незнайомій людині.
01.03.2019 року були внесенні відомості до ЄРДР кримінальне провадження №0000536 за ознаками складу злочину за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України, на підставі заява потеопілої ОСОБА_3 .
Постановою слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 від 05.02.2020 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000536 від 01.03.2019 року закрито, у зв`язку з відсутністю ознак складу злочину.
Постанова мотивована тим, що в згідно висновку експерта ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса № 16799 від 21.11.2019 року, «підпис від імені ОСОБА_6 у заповіті від 21.01.2014 року від імені ОСОБА_6 , розташований у рядку підпис виконаний ОСОБА_6 », «рукописний запис: «Мною в голос прочитаний та власноручно підписаний ОСОБА_6 » у заповіті від 21.01.2014 року від імені ОСОБА_6 виконаний ОСОБА_6 .
Згідно наявного в матеріалах кримінального провадження клопотання потерпілої, вбачається, що потерпіла просила призначити комплексну судову психолого-почеркознавчу експертизу, з визначенням ряду запитань, з метою з"ясування певних обставин, а саме: можливого тиску на її батька під час підписання заповіту.
Постановою слідчого від 05.02.2020 року у задоволенні клопотання потерпілої було відмовлено.
Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному громадянину гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Розглядаючи скаргу по суті, суд керується нижчевикладеними положеннями чинного законодавства України.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 38 КПК України, передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Проаналізувавши матеріали справи, вважаю, що слідчим не було вчинено всіх заходів стосовно всебічного, повного і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження та не надано їм належну правову оцінку.

В ході досудового розслідування не виконанні всі необхідні слідчі дії направлені на встановлення осіб причетних до вчинення цього злочину, встановлення всіх обставин вчинення правопорушення та направлені на швидке, повне та неупереджене розслідування, не встановлені інші свідки, тому закриття провадження є передчасним.
Згідно з положеннями статті 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад передбаченого Кримінальним кодексом України злочину, тобто наступні елементи: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона злочину.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За змістом ч. 5 ст. 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинне знайти відображення в мотивуванні постанови про закриття кримінального провадження, яке виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами до закриття розслідування та наведення необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки в сукупності слідчим доказів, які стосуються цього провадження.

За таких обставин слідчим не було проведено всіх необхідних та достатніх слідчих розшукових дій, які б достовірно та об`єктивно підтверджували відсутність складу злочину, передбачено ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім цього, оскаржувана постанова слідчого про закриття кримінального провадження не мотивована належним чином, оскільки не містить аналізу елементів складу злочину та зроблених на підставі дослідження матеріалів кримінального провадження, які свідчать про відсутність необхідних слідчих дій, спрямованих на встановлення істини по справі.

Проаналізувавши вищевикладене, дослідивши матеріали кримінального провадження, а також оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, керуючись вимогами приписів ч. 2 ст. 9 та ч. 5 ст. 110 КПК України, та беручи до уваги те, що слідчим не здійснено всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального провадження і відсутнє належне правове обґрунтування постанови про закриття кримінального провадження на їх основі, що свідчить про незабезпечення слідчим прийняття законного і неупередженого процесуального рішення, а тому приходжу до висновку про необхідність скасування постанови про закриття кримінального провадження № 0000536 від 01 березня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування, залежно від того, чи були встановлені обставини, що підлягають доказуванню, зазначені в ст. 91 КПК України, та виконані інші вимоги КПК України, при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження, приймає одне з таких рішень: скасовує рішення слідчого чи відмовляє у задоволенні скарги.

Таким чином, з огляду на викладене, вважаю скаргу ОСОБА_3 такою, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,

постановив:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 05.02.2020 року про закриття кримінального провадження № 0000536, внесеного до ЄРДР 01.03.2019 року - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 05.02.2020 року про закриття кримінального провадження №0000536, внесеного до ЄРДР 01.03.2019 року за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.
Кримінальне провадження № 0000536 повернути до СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області для організації досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1