Провадження № 1-кп/470/92/20
Справа № 485/431/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_2 , потерпілої ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2019 року за № 0000692, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, утриманців не маючого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2019 року о 09 годині 37 хвилин ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за ОСОБА_7 , який за допомогою гнучкого зчеплення буксирувався автомобілем ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , рухаючись по вул. Шевченка в напрямку пров. Шевченка у м. Снігурівка Миколаївської області, грубо порушуючи п.10.1 Правил дорожнього руху України, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не впорався з керуванням транспортного засобу та допустив контактування гнучкого зчеплення з пішоходом ОСОБА_3 , яка рухалася по тротуару вул. Шевченка в напрямку пров. Шевченка у м. Снігурівка, внаслідок чого ОСОБА_3 отримала тяжкі тілесні ушкодження - черепно-мозкову травму у вигляді перелому потиличної кістки зліва з переходом на основу черепа, забою головного мозку, рани потиличної ділянки голови зліва та садна в лівій скроневій ділянці голови.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав покази, що відповідають фактичним обставинам справи. У вчиненому щиро розкаявся. Позовні заяви прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури про стягнення з нього витрат КНП «Снігурівська центральна районна лікарня» та КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» на стаціонарне лікування ОСОБА_3 в розмірі 1132,00 грн. та 7967,88 грн., також визнав повністю.

Не дивлячись на визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні зазначеного злочину підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.

Так, згідно рапортів начальника СРПП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області, адресованих на ім`я тимчасово виконуючого обов`язки начальника Снігурівського відділу поліції, 07 листопада 2019 року зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що того дня о 09 годині 37 хвилин по вул. Шевченка, в м. Снігурівка Миколаївської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який буксирувався, в результаті якої ОСОБА_3 було доставлено до приймального відділення Снігурівської ЦРЛ (а.п.46-48).

За даними протоколу огляду місця події з фототаблицею та план-схемою, 07 листопада 2019 року слідчим СВ Снігурівського відділу поліції було оглянуто ділянку місцевості біля будинку № 28 по вул. Шевченка в м. Снігурівка де було виявлено автомобіль ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за ОСОБА_7 , з пошкодженнями передньої частини внаслідок зіткнення з деревом, біля автомобіля гнучкий трос, за допомогою якого його буксирували та на проїжджій частині пляму бурого кольору (а.п.49-63).

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 показала, що того дня зранку відвела дитину до дитячого садочку та поверталася додому по вул. Шевченка в м. Снігурівка Миколаївської області де втратила свідомість. До тями прийшла в районній лікарні де їй повідомили, що вона потрапила в дорожньо-транспортну пригоду. Через вказану пригоду отримала черепно-мозкову травму, в зв`язку з чим проходила лікування в Снігурівській районній лікарні та лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва. Витрати на лікування взяв на себе обвинувачений, який також відшкодував їй завдані злочином збитки. Будь-яких претензій вона до нього не має.

Згідно медичної картки стаціонарного хворого № 3341/156 від 07 листопада 2019 року та медичної картки стаціонарного хворого № 8819/1014 від 09 листопада 2019 року, потерпіла ОСОБА_3 в період з 07 до 09 листопада 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Снігурівської центральної районної лікарні, а в період з 09 до 22 листопада 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва з діагнозом забій головного мозку, злам склепіння черепа, забій правого плечового суглобу (а.п.84-90, 95-101).

За даним висновку експерта Миколаївського обласного бюро судово-медичної експертизи Миколаївської обласної ради № 27 від 10-28 лютого 2020 року, у ОСОБА_3 малися тілесні ушкодження - черепно-мозкова травма у вигляду перелому потиличної кістки зліва з переходом на основу черепа, забою головного мозку, рани потиличної ділянки голови зліва, садна в лівій скроневій ділянці. Вказані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів та за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень. Не виключено, що вказані тілесні ушкодження могли утворитися в результаті ДТП у час, вказаний у медичних документах (а.п.103-106).

Згідно висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 627 від 12 грудня 2019 року на момент дорожньо-транспортної пригоди рульове керування та гальмівна система автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходилися в працездатному стані, а ходова частина в технічно несправному, але також працездатному стані (а.п.70-75).

За висновком експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 628 від 13 січня 2020 року, при дослідженні автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , пошкоджень і слідової інформації, які б вказували на його контактну взаємодію з іншими транспортними засобами або пішоходами не виявлено, а наявні на ньому пошкодження і сліди ударно-динамічного походження, могли виникнути в результаті контактної взаємодії автомобіля з деревом (а.с.78-82).

У відповідності до висновку експерта Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 189 від 26 березня 2020 року, у дорожній ситуації, яка склалася, у діях водія автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_4 вбачається невідповідність технічним вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України. Обвинувачений мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній пригоді шляхом дотримання технічних вимог п.10.1 вказаних Правил. У вказаній дорожній ситуації у причинному зв`язку з настанням наслідків з технічної точки зору знаходяться дії водія автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_4 , які не відповідають вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху України (а.п.111-115).

Згідно висновку лікаря нарколога КНП «Снігурівська ЦРЛ» від 07 листопада 2019 року щодо результатів медичного огляду, на час вчинення ДТП обвинувачений в стані сп`яніння не перебував (а.п.107).

За такого, вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, суд знаходить доведеною.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує в межах пред`явленого йому обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, утриманців не має, неофіційно працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.п.119-131).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість та суспільну небезпечність злочину, що відноситься до тяжкого, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого та його молодий вік.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, судом встановлено щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно ч.1 ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (частини статті) Особливої частини цього Кодексу або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

На підставі зазначеного, з урахуванням позиції потерпілої, яка в судовому засіданні не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, суд вважає, що три обставини, які пом`якшують покарання, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а дані про особу обвинуваченого дають можливість призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої ч.2 ст.286 КК України, а саме у виді позбавлення волі в мінімальних межах, встановлених ст.63 загальної частини КК України без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, та застосуванням ст.75 вказаного Кодексу, як того просила в судовому засіданні захисник, оскільки воно буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого витрат на стаціонарне лікування потерпілої, суд доходить наступного.

Відповідно до ч.ч.1 та 3 ст.1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Згідно довідки КНП «Снігурівська ЦРЛ» від 03 грудня 2019 року та довідки КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» від 06 квітня 2020 року, потерпіла ОСОБА_3 в період з 07 до 09 листопада 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні в Снігурівській центральній районній лікарні, а в період з 09 до 22 листопада 2019 року перебувала на стаціонарному лікуванні у лікарні швидкої медичної допомоги м. Миколаєва та вартість двох ліжкоднів Снігурівської ЦРЛ склала 1132 грн., а вартість 13 ліжкоднів лікарні швидкої медичної допомоги - 7967,88 грн. (а.п.83,108).

Враховуючи доведеність вини обвинуваченого у спричиненні потерпілій тілесних ушкоджень та визнання ним позовних вимог у повному обсязі, суд дійшов висновку про задоволення позовів прокурора та стягнення з обвинуваченого на користь держави, в особі фінансового управління Снігурівської райдержадміністрації 1132,00 грн. та на користь лікарні швидкої медичної допомоги 7967,88 грн. витрат на стаціонарне лікування ОСОБА_3 .

У відповідності до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрати пов`язані з проведенням інженерно-транспортних експертиз, в розмірі 3768,24 грн.,

Долю речових доказів, що передані на відповідальне зберігання їх власникам, суд вирішує відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначивши йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Позовні заяви прокурора Снігурівського відділу Баштанської місцевої прокуратури Миколаївської області до ОСОБА_4 про стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави, в особі фінансового управління Снігурівської райдержадміністрації (), кошти витрачені комунальним некомерційним підприємством «Снігурівська центральна районна лікарня» на стаціонарне лікування ОСОБА_3 , в розмірі 1132,00 (одна тисяча сто тридцять дві) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь комунального некомерційного підприємства Миколаївської міської ради «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» (), кошти витрачені на стаціонарне лікування ОСОБА_3 , в розмірі 7967,88 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят сім грн. 88 коп.) грн.

Арешт майна - автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2019 року, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням інженерно-транспортних експертиз, в розмірі 3768,24 грн.,

Речові докази - автомобіль ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 , залишити у нього як у власника, а медичну картку стаціонарного хворого № 8819/1014, яка знаходиться на відповідальному зберіганні у КНП «Міська лікарня швидкої медичної допомоги», залишити вказаному підприємству як власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березнегуватський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1