Провадження № 1-кс/947/7338/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2020 року м.Одеса

Суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , захисників адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши заяву підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого судді,-
ВСТАНОВИВ:
Підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про відвід слідчого судді Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 від розгляду заяви про відвід слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000183.
Прокурор просив розглянути заяву без його участі, звернувшись до суду з відповідною заявою.
Підозрюваний та захисники наполягали на задоволенні відводу, посилаючись на викладені в заяві доводи, а також на упередженість судді, в зв`язку з розглядом та задоволенням нею клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу, а також обрання запобіжного заходу, що на думку заявника, свідчить про визначення судді зі своєю позицією, та, на думку захисту, ставить під сумнів неупередженість слідчого судді ОСОБА_6 при розгляді заяви про відвід слідчого, тобто є підставою для відводу.
Слідчий суддя ОСОБА_6 пояснень, щодо заявленого відводу, не надала.
Ознайомившись з заявою, заслухавши думку захисника, прихожу до наступного.
Згідно до п. 4 ч.1 ст.75 КПК України, слідчий суддя не має права брати участь у кримінальному проваджені якщо існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.
Як вбачається з заяви про відвід, в якості підстав для відводу в ній зазначено задоволення слідчим суддею клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі у розгляді клопотання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, на думку заявника, без достатніх підстав, тобто в якості підстави для відводу заявник фактично вказує на його не згоду з раніше прийнятими рішеннями слідчого судді в рамках даного кримінального провадження.
В зв`язку з чим, у заявника виникли сумніви у неупередженості слідчого судді під час розгляду заяви про відвід слідчого.
Проте, суддя, при вирішенні питання про наявність підстав для відводу іншому судді, слідчому судді, не вправі розглядати та вирішувати питання щодо законності та обґрунтованості винесених процесуальних рішень цим суддею, слідчим суддею, а також давати оцінку щодо наслідків таких дій.
Тобто, вирішення питань, пов`язаних з встановленням законності та обґрунтованості винесених процесуальних рішень суддею, не належать до компетенції судді місцевого суду під час розгляду заяви про відвід.
Обставини, на які посилається заявник не можуть бути визнані підставою для відводу згідно діючого кримінального процесуального законодавства, а також, з урахуванням викладеного, такими, які самі по собі, свідчать про зацікавленість та упередженість судді,
Інших доказів наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості, а також зацікавленості судді в результатах кримінального провадження, заявником не надано.

Згідно п.п.49, 50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

На підставі вищевикладеного, з огляду на відсутність будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про наявність в діях слідчого судді ОСОБА_6 обставин, передбачених п.4 ч.1 ст.75 КПК України, приходжу до переконання, що заява про відвід слідчого судді з цих підстав задоволенню не підлягає.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.75 і 81 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід слідчого судді Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_6 в рамках кримінального провадження № 0000183 по справі №520/13134/19 провадження 1кс/947/7223/20 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1