Справа № 439/1540/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/189/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження № 000524 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на вирок Бродівського районного суду м. Львова від 27 грудня 2019 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Опарипси Радивилівського району Рівненської області, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, працює на посаді водія ССВК «Радивилівський лісгосп», зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

захисника - адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 27.12.2019, яким засуджено ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, без позбавленням права керувати транспортними засобами. Відповідно до ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у виді застави до вступу вироку в законну силу залишено без змін.

Після вступу вироку в законну силу, внесені в якості застави на рахунок кошти в сумі 153680 грн. (квитанція № 0.0..1 від 18.06.2019) повернуто заставодавцю ОСОБА_10 .

Скасовано арешт майна, а саме на автопоїзд у складі тягача «MAH TGA 18.440» р.н. НОМЕР_1 та напівпричепа «KRONE SDP 27» р.н. НОМЕР_2 та переданоу розпорядження потерпілій ОСОБА_8 .

Скасовано арешт майна, а саме на автомобіль «BMW X5» р.н. НОМЕР_3 та повернуто ОСОБА_7 .

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави судові витрати, а саме: 1570 гривень 10 копійок, за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 1/769 від 08.08.2019; 1570 гривень 10 копійок, за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 1/770 від 13.08.2019; 1570 гривень 10 копійок, за проведення судової інженерно-транспортної експертизи № 1/771 від 05.09.2019; 1570 гривень 10 копійок, за проведення судової автотехнічної експертизи № 1/768 від 23.08.2019.

Вирішено питання з речовими доказами в порядку ст. 100 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 1 рік. У решті вирок залишити без змін

Апелянт не оспорюючи кваліфікацію дій ОСОБА_7 та доведеності його вини, у вчинені інкримінованого ним злочину, вважає вказаний вирок суду незаконним у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, об`єктивна сторона якого виразилася у грубому порушені правил дорожнього руху в результаті чого відбулося ДТП зі смертельним наслідком, а також те, що він не може виконувати роботи, не пов`язані з кернуванням транспортим засобом, на момент ДТП не був працевлаштований, а тому вважає, що суд першої інстанції безпідставно не призначив обвинуваченому додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , 16.06.2019, приблизно о 00 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем "BMW Х5", реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись ним по вул. І.Богуна, шо у м. Броди Львівської області, у напрямку до автодороги Київ-Чоп, при проїзді її ділянки поблизу будинку №60, грубо порушив вимоги Р.1 п.п. 1.5, 1.10 (у частині визначення термінів "дорожня обстановка", "дорожні умови", "безпечна швидкість"); Розділу 2 п.п. 2.1ґ), 2.3.б); Розділу 12 п.п. 12.3, 12.4, 12.9.б, Правил дорожнього руху, які виразились у тому, що він не був уважним до дорожньої обстановки та її змін, рухався без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів із перевищенням максимально допустимої на даній ділянці швидкості, відволікався від керування транспортним засобом, перед зміною напрямку руху не переконався, що не буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам руху, допустив виїзд керованого ним автомобіля на праве узбіччя, де вчинив зіткнення із передньою лівою частиною автопоїзда у складі тягача "MAN TGA 18.440", реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепа "Krone SDP 27", реєстраційний номер НОМЕР_4 , та наїзд на пішохода ОСОБА_11 , який перебував на цьому узбіччі, поблизу передньої частини тягача "MAN ТGА 18.440", реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У результаті порушення ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_11 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 45/2019 від 19.08.2019, отримав наступні тілесні ушкодження: крововиливи у м`яких тканинах голови відповідно лівої лобно-тім`яної ділянки, майже суцільні крововиливи у м`які мозкові оболонки обох півкуль головного мозку, мозочка, з проривом в шлуночки мозку; крововиливи на слизових оболонках і перехідній каймі верхньої і нижньої губ біля лівого кута роту, обширний синець на передньо-боковій правій поверхні обличчя і шиї; перелом зубовидного відростка 2-го шийного хребця з розривами міжхребцевих зв`язок, обширними крововиливами в оточуючі м`які тканини, оболонки стовбурової ділянки мозку; повний перелом хребетного стовпа в грудному відділі по міжхребцевому диску між 2-м та 3-м грудними хребцями з поширеними крововиливами в оточуючі тканини, повний поперечний перелом грудини між тілом і руків`ям з дифузними крововиливами в оточуючі м`які тканини, клітковину переднього середостіння, крововиливи в навколоаортальну клітковину грудного відділу аорти, в прикореневі і задньо-бокові відділи обох легень, розможження селезінки з кровотечею (350 мл рідкої крові) у черевну порожнину4 крововиливи у брижі тонкого кишківника, в серповидній зв`язці печінки, в навколонирковій клітковині зліва, переломи 1-8-го ребер зліва по кількох анатомічних лініях з крововиливами в оточуючі м`які тканини; закритий перелом кісток лівого передпліччя на межі верхньої і середньої третини, забійна рана на задній поверхні лівого ліктьового суглобу з ушкодженнями зв`язок останнього; смугасті численні вертикально розташовані садна на передньо- боковій зліва поверхні тулуба, на зовнішній поверхні лівої руки на всьому протязі, на передньо-зовнішній поверхні правого передпліччя в нижній частині і в середній третинах, на тильних поверхнях обох кистей, на передньо-боковій зліва поверхні обличчя і волосяної частини голови в лобно-тім`яній ділянці зліва; повне травматичне відділення обох стоп і гомілок на рівні їх верхніх третин. Вказані тілесні ушкодження призвели до настання смерті.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про задоволення апеляційної скарги, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , підтриману захисником-адвокатом ОСОБА_9 про відмову в задоволенні апеляційної скарги, міркування потерпілої ОСОБА_8 про відмову в задоволені апеляційної скарги поданої прокурором у зв`язку з відсутністю будь-яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_7 і проханням залишити вирок суду першої інстанції без змін, переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У суді апеляційної інстанції встановлено, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, вчиненого за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам, які ніким не оскаржувався.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки висновки суду про доведеність вини обвинуваченого, а також правильність кваліфікації дій жодна із сторін не оскаржує, то вирок у цій частині перегляду не підлягає.

Відповідно до змісту статей 50, 65 КК України покарання має на меті виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно зі ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції у повній мірі врахував вимоги ст. 65 КК України. При звільненні обвинуваченого від відбування показання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням на ОСОБА_7 ряду обов`язків у відповідності до вимог ст.ст. 75, 76 КК України, було враховано думку потерпілої ОСОБА_8 та її заяву про те, що вона немає і не буде мати до обвинуваченого ОСОБА_7 претензій матеріального та морального характеру та просила не позбавляти обвинуваченого волі (а.с.25) . Таку позицію потерпіла ОСОБА_8 підтвердила і в суді апеляційної інстанції та просила залишити вирок суду першої інстанції без змін.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі Скоппола проти Італіївід 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Одночасно апеляційний суд приймає до уваги доводи прокурора про тяжкість наслідків кримінального правопорушення, однак при призначенні покарання суд має виходити не лише із тяжкості злочину та його наслідків, а із усіх обставин даного кримінального провадження в сукупності, які дійсно давали суду підстави для призначення покарання обвинуваченому без позбавлення його волі.

У п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 і ст .287 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Суд першої інстанції дотримався зазначених вимог закону при призначенні покарання.

Так судом першої інстанції при призначенні остаточного покарання враховано характер допущених обвинуваченим порушень правил дорожнього руху, його перебування на момент вчинення злочину в тверезому стані, щире каяття, специфіку роботи, а саме те, що обвинувачений працює на посаді водія ССВК «Радивилівський лісгосп», має на утриманні малолітню дитину, є єдиним годувальником у сім`ї та добровільно зобов`язався щомісячно відшкодовувати шкоду на утримання дитини потерпілої ОСОБА_8 до повноліття дитини. У зв`язку з чим вважав недоцільним призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

З огляду на викладене, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального законодавства при розгляді даного кримінального провадження в суді першої інстанції, які б вплинули на правильність прийнятого судового рішення, колегією суддів не встановлено, а відтак не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги з доповненням поданої прокурором.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Бродівського районного суду Львівської області від 27 грудня 2019 року, яким засуджено ОСОБА_7 , за ч.2 ст. 286 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: