Справа № 464/661/20
пр.№ 1-кп/464/208/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.02.2020 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Львові обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 464/661/20, внесеному 26.12.19. до в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0003300, відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, невійськовозобов*язаного, не працюючого, судимості не має, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

де сторонами виступають з боку:

обвинувачення прокурор ОСОБА_4 ;

захисту: обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 , -

з участю: сторін провадження, -

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 25 грудня 2019 року о 23 год. в сквері імені Івана Павла П на проспекті Червоної Калини в м.Львові незаконно придбав, знайшовши, з метою власного вживання без мети збуту згорток фольги з амфетаміном масою 1,7368 г, що є психотропною речовиною у великому розмірі, обіг якої обмежено, та який поклав до правої кишені своєї куртки, де незаконно зберігав. 26 грудня 2019 року в період часу з 00.05 год. по 00.55 год. на вул.Хоткевича,10 в м.Львові під час поверхневого огляду працівниками поліції у обвинуваченого було виявлено та вилучено вказану психотропну речовину - амфетамін масою 1,7368 г, що знаходилась у трьох фольгових згортках.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив незаконні придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.
ОСОБА_3 30.01.20. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.2 ст.309 КК України.

Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження: прокурором Сихівського відділу ЛМП № 1 ОСОБА_6 та підозрюваним за участі захисника ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 30 січня 2020 року про визнання винуватості, за змістом якої підозрюваний беззастережно визнає свою вину у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та наведені обставини вчинення цього злочину; сторони дійшли згоди щодо обрання підозрюваному покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, у виді позбавлення волі строком 3 роки та на підставі ст.75 КК України із звільненням такого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням обов*язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, а саме періодично з*являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. При цьому підозрюваному роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду на відповідне призначення.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, без примусу і не під тиском.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470, 472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч.2 ст.309 КК України, та щодо узгодженої міри покарання у виді позбавлення волі, яка передбачена санкцією цієї статті, в межах його розміру із звільненням від відбування покарання із встановленням іспитового строку.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того судом з`ясовано у обвинуваченого можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Також обвинуваченому роз*яснено вимоги ч.ч.4, 6, 7 ст.474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз*яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, з урахуванням наведеного вище, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, та санкції ч.2 ст.309 КК України. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.
Щодо речових доказів, то їх долю слід вирішити у відповідності до вимог 100 КПК України.
З обвинуваченого в користь держави підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення ЛНДЕКЦ експертизи № 3/1759 від 27.01.20. в сумі 3140,20 грн.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 475, 532 КПК України,
у х в а л и в :
затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30 січня 2020 року між прокурором Сихівського відділу ЛМП № 1 ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 464/661/20, внесеному 26.12.19. до в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за № 0003300.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк один рік, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Речові докази (постанова про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 26.12.19.), що зберігаються в камері схову речових доказів Сихівського ВП ГУ НП у Львівській обл., з н и щ и т и.
Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь держави витрати на проведення ЛНДЕКЦ експертизи № 3/1759 від 27.01.20. в сумі 3140,20 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1