Житомирський апеляційний суд
Справа №289/452/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

обвинуваченого: ОСОБА_8

потерпілого: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 на ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2020 року, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинувачуваному ОСОБА_8 ,

встановила:

Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2020 року обвинувачуваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 30 діб, тобто до 04 червня 2020 року.

Суд зазначає, що оскільки ОСОБА_8 , умисно тривалий час не з`являвся до суду, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за вчинення якого передбачено покарання від п`яти років позбавлення волі є підстави вважати, що він без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зможе надалі переховуватися від суду, впливати на потерпілого та свідків, і таким чином негативно вплинути на хід судового розгляду та встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, обвинувачуваний ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашній арешт у нічний час.
Зобов`язується своєчасно з`являтись за викликом суду та приймати участь у розгляді кримінальної справи щодо нього.
Просить суд надати йому можливість доглядати за хворою матір`ю та займатись вихованням доньки.
Вказує, що ним до матеріалів кримінального провадження надавались копії лисків непрацездатності, а також в телефонному режимі він повідомляв секретаря судового засідання про поважність причин його неявки до суду.
Зазначає, що на даний час він потребує постійного лікування, яке він не зможе отримати в умовах слідчого ізолятора.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 вказує, що обраний судом запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необґрунтованим та занадто суворим.

Вважає, що мотиви на які послався суд в своїй ухвалі та прокурор в клопотанні є надуманими та не підтверджені жодними доказами. Вказує, що жоден із ризиків передбачених ст. 177 КПК України в клопотанні прокурора та ухвалі суду не доведено.

Зазначає, що ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою, оскільки саме тяжкість кримінального правопорушення повинна бути доведена в суді належними і допустимими доказами.

Висновки суду про те, що ОСОБА_8 умисно ухилявся від явки до суду не відповідають фактичним обставинам, оскільки неявка була викликана поважними причинами хворобами та лікуванням про, що він повідомляв по телефону секретаря суду, а також його неналежним повідомленням про час та місце розгляду справи.

Таким чином, стороною обвинувачення не доведено факти умисного переховування обвинуваченого від суду, як і не доведено наміри обвинуваченого знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для кримінального провадження

Зазначає, що обвинувачуваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання у м. Києві, веде здоровий спосіб життя та не має намірів переховуватися від суду, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягався, виключно позитивно характеризувався за місцем своєї роботи, має міцні соціальні зв`язки, здійснює догляд за літньою мамою.

Вказує, що суд в своїй ухвалі не навів переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Просить ухвалу суду скасувати та застосувати до обвинувачуваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту у нічний час.

Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та обвинувачуваного ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційних скарг, заперечення прокурора та потерпілого, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів зважає і на те, що при розгляді питання щодо обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід враховувати і серйозність звинувачення та ризик втечі обвинуваченого. Крім цього, «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Апеляційний суд вважає що, суд першої інстанції, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 тривалий час (майже десять місяців) не з`являвся на виклики до суду для проведення підготовчого судового розгляду, а зокрема: 16.07.2019, 07.08.2019, 04.09.2019, 02.10.2019, 04.11.2019, 28.11.2019, 11.12.2019, 23.01.2020, не повідомляв суд про поважні причини неявки, хоча належним чином повідомлявся як через засоби поштового зв`язку, телефонограмами так і працівниками правоохоронних органів, яким було доручено його привід, про необхідність явки в суд.

Долучені до матеріалів апеляційної скарги копії листків непрацездатності та копія медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_8 , зазначені в ухвалі обставини не спростовують, оскільки підтверджують перебування його на лікуванні лише 16.07.2019, 02.10.2019, та 23.01.2020 року. Крім того такі дані ОСОБА_8 суду не надавав, а доводи обвинуваченого про те, що він повідомляв про причини неявки секретаря судового засідання по телефону є голослівними та нічим не підтверджуються.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого, суд першої інстанції врахував таку тривалу протиправну поведінку обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину та покарання яке може йому загрожувати у разі доведеності його вини, що давало обґрунтовані підстави для висновку про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З матеріалів справи, також вбачається, що стосовно ОСОБА_8 раніше застосовувався менш суворий запобіжний захід особисте зобов`язання, яке не змогло забезпечити виконання ним своїх процесуальних обов`язків, події за які ОСОБА_8 висунуте обвинувачення мали місце у 2015 році, що може свідчити, що обвинувачений у такий спосіб, ігноруючи виклики суду, намагається уникнути відповідальності.

За таких обставин, колегія суддів вважає виправданим рішення суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 строком на 30 діб. При цьому, апеляційний суд враховує, що строк тримання під вартою закінчується 04.06.2020 року і суд найближчим часом буде вирішувати питання про доцільність подальшої дії найбільш суворого запобіжного заходу, його скасування чи зміни на більш м`який.

Доводи апеляційний скарг захисника та обвинуваченого про поганий стан здоров`я ОСОБА_8 , необхідність догляду за хворою матір`ю та дитиною, а також запевнення ОСОБА_8 , що він в подальшому не буде ухилятися від явки до суду, не спростовують правильність висновків суду, однак можуть бути враховані судом першої інстанції в подальшому під час вирішення розгляду кримінального провадження по суті.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, винесена у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали суду колегія суддів не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростишівського районного суду Житомирської області від 06 травня 2020 року, якою обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинувачуваному ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: