УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/954/19

Провадження № 1-кп/486/30/2020

19 лютого 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,

представника органу пробації - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області кримінальне провадження внесене 14.12.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001081 на підставі обвинувального акту відносно:

неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Благодатне Арбузинського району Миколаївської області, гр-на України, студента Южноукраїнського професійного ліцею, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 червня 2019 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001081 від 14.12.2018 р. відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 05.06.2019 року у справі було призначено підготовче судове засідання, а 02.08.2019 року кримінальне провадження було призначене до судового розгляду. Одночасно судом було вирішено питання про прийняття до розгляду в рамках кримінального провадження цивільного позову неповнолітнього ОСОБА_7 та визнання його цивільним позивачем, а ОСОБА_8 законним представником неповнолітнього позивача (а.с. 11, 47).

В судовому засіданні 19.02.2020 року захисник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 заявила клопотання про звільнення обвинуваченого від покарання та на підставі п.3) ч.2 ст. 105 КК України, передати його під нагляд матері.

У відповідності до ч.1. ч.2 ст. 105 КК України, неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: 1) застереження; 2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; 3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; 4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; 5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

Загальні правила кримінального провадження щодо неповнолітніх визначено главою 38 КПК України.

Частинами 1 та 3 ст. 484 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження щодо неповнолітніх визначається загальними правилами цього Кодексу з урахуванням особливостей, передбачених цією главою. Положення цього параграфу застосовуються у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, вчинених особами, які не досягли вісімнадцятирічного віку.

Згідно ст. 485 КПК України, під час досудового розслідування та судового розгляду кримінальних правопорушень, вчинених неповнолітніми, крім обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, також з`ясовуються:

1) повні і всебічні відомості про особу неповнолітнього: його вік (число, місяць, рік народження), стан здоров`я та рівень розвитку, інші соціально-психологічні риси особи, які необхідно враховувати при індивідуалізації відповідальності чи обранні заходу виховного характеру. За наявності даних про розумову відсталість неповнолітнього, не пов`язану з психічною хворобою, повинно бути також з`ясовано, чи міг він повністю усвідомлювати значення своїх дій і в якій мірі міг керувати ними;

2) ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння;

3) умови життя та виховання неповнолітнього;

4) наявність дорослих підбурювачів та інших співучасників кримінального правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням загальних засад кримінального провадження, визначених у ч.1 ст. 7 КПК України, суд вважає, що заявлене клопотання законного представника потерпілого є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Таким чином, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 44, 369, 372, 484, 485 КПК України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від покарання та передачу під нагляд матері, відмовити, як передчасно заявлене.

Ухвала є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1