Справа № 206/1164/20
Провадження № 1-кс/206/99/20
У Х В А Л А

17 березня 2020 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянин України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні неповнолітніх дітей та не працездатних осіб не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся слідчий СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 15.03.2020 приблизно об 10 годині 00 хвилин, прибув до приміщення літньої кухні, яка розташована на території домоволодіння АДРЕСА_3 , де мешкає раніше йому знайомий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Цього ж дня, приблизно о 10 годині 10 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні літньої кухні разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , вдвох почали вживати алкогольні напої, в результаті чого у ОСОБА_4 на фоні раптово виниклих неприязних стосунків виник злочинний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , приблизно о 11 годині 00 хвилин продовжуючи перебувати у приміщенні літньої кухні № 114-Г по вул. Чаплинській в м. Дніпро, діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з раніше йому знайомим ОСОБА_6 , перебуваючи у безпосередній близькості, сидячи на відстані витягнутої руки навпроти ОСОБА_6 наніс йому один удар правою рукою стиснутою в кулак в область грудної клітини.

Продовжуючи реалізовувати свій злочин умисел направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та штовхнув його обома руками в область грудної клітини від чого останній спиною впав на ліжко. В цей час ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та утримуючи у правій руці металевий предмет за зовнішніми ознаками схожий на ніж наніс ОСОБА_6 один поріз в область шиї з лівої сторони. Після чого, ОСОБА_4 знаходячись в положенні сидячі зверху на ОСОБА_6 наніс йому ще 3 послідовні удари правою рукою стиснутою в кулак в область грудної клітини та 2 послідовні удари лівою рукою стиснутою в кулак в область голови ОСОБА_6 .

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_4 , продовжуючи сидіти в положенні зверху на ОСОБА_6 , який в цей час лежав на дивані обличчям до гори взяв правою рукою порожню скляну пляшку яка була поруч з ними та наніс нею останньому три послідовних удари в область голови.

Після чого, вважаючи доведеними свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_4 , залишив місце вчинення злочину.

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_4 , згідно з довідкою №360 наданою КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня І.І. Мечнікова» спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забію головного мозку 3-го ступеню, перелому кісток лицьового черепа, масивного субархноїдального крововиливу, закритого перелому шостого, сьомого, восьмого ребер зліва, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

Умисні дії ОСОБА_4 які виразились у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Слідчий зазначає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та пояснив, що саме такий запобіжний захід зможе належним чином забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підозрюваний в судовому засіданні просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт.

Вислухавши доводи прокурора та пояснення підозрюваного, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000254 від 15 березня 2020 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

17 березня 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 отримав 17 березня 2020 року об 11:30 годині.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 15.03.2020; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту ОСОБА_9 ; протоколом допиту ОСОБА_10 ; протоколом слідчого експерименту від 16.03.2020 зі свідком ОСОБА_7 ; медичною довідкою з лікарні та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, який згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до восьми років.
Таким чином у слідчого судді існують підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи покарання, яке йому загрожує, може переховуватись від органу досудового розслідування, прокуратури та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про наявність зазначеного ризику також свідчить те, що ОСОБА_4 не має стійких соціальних зв`язків, не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, неповнолітніх дітей або батьків пенсійного віку на утриманні не має.

Також, ОСОБА_4 знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення базується, у тому числі, на показах потерпілого та свідків, з більшістю з яких він знайомий, йому відомо їх місця мешкання, у зв`язку з чим ОСОБА_4 може впливати на них шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою схилення їх до зміни показів, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України,

Вирішуючи подане клопотання суд, також, враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими ознаками, на думку слідчого судді, є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого підозрюваному ОСОБА_4 злочину, оскільки дії останнього спричинили тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, яка була небезпечною для життя в момент її заподіяння.

Викладене вище у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку та виключає об`єктивну можливості щодо застосування до підозрюваного більш м`якого виду запобіжного заходу, який він просив застосувати до нього.

З урахуванням викладеного, застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового слідства, а тому клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, враховуючи встановлені під час розгляду клопотання підстави та обставини передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, вважаю необхідним не визначати, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинено із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 183, 184 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з 17 березня 2020 року до 15 травня 2020 року включно.

Виконання ухвали та контроль за її виконанням покласти на прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 .

Строк дії ухвали визначити до 15 травня 2020 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1