Справа № 573/1194/20
Номер провадження 1-в/573/48/20
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

17 липня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Центру пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля подання Білопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області відносно:

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 12 липня 2019 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання,
в с т а н о в и в :
07 липня 2020 року до Білопільського районного суду Сумської області надійшло подання Білопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання, яке мотивоване тим, що засуджений перебуває на обліку в секторі з 09 вересня 2019 року, у зв`язку з чим останнього було ознайомлено з встановленими відносно нього обмеженнями, роз`яснено наслідки їх порушення, а також встановлені дні явки на реєстрацію. Однак, засуджений встановлені відносно нього обмеження належним чином не виконував, вчиняв адміністративні правопорушення, до Центру пробації не з`являвся.

У судовому засіданні представник Центру пробації ОСОБА_4 подання підтримав і просив його задовільнити.

Прокурор ОСОБА_3 просила відмовити у задоволенні подання, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що засуджений на шлях виправлення не став.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши представника Центру пробації, прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить наступних висновків.

Вироком Білопільського районного суду Сумської області від 12 липня 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України останнього звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік та на підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язано періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

09 вересня 2019 року ОСОБА_5 ознайомлено з порядком відбування покарання, роз`яснено, що у разі ухилення від виконання покладених на нього обов`язків або систематичного порушення громадського порядку, звільнення від відбування покарання може бути скасоване судом і він буде направлений для відбування призначеного покарання.

У матеріалах справи є постанови, з яких вбачається, що засудженого притягували до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень:

27 березня 2020 року за ст. 177 КУпАП піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 51 грн.;

27 березня 2020 року за ч. 1 ст. 178 КУпАП піддано адміністративному стягненню у виді попередження;

12 травня 2020 року за ч. 1 ст. 130 КУпАП піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 грн.

Крім того, 07 і 21 квітня, 05 і 19 травня, 02 і 16 червня 2020 року ОСОБА_5 не з`явився на реєстраційну відмітку до Центру пробації.

03 липня 2020 року ОСОБА_5 був попереджений про те, що в разі подальшого невиконання покладених на нього обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, які свідчать про небажання стати на шлях виправлення, орган пробації може направити до суду матеріали про відміну покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Відповідно до абз. 1-5 ч. 1 ст. 164 КВК України уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Частиною 2 ст. 78 КК України передбачено, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 166 КВК якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно з п. п. 5.3; 5.4 Розділу IV «Інструкції з виконання покарань за вироками, не пов`язаними з позбавленням волі», затвердженої наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань, Міністерства внутрішніх справ України 19 грудня 2003 року №270/1560, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, або засуджена жінка не займається доглядом, вихованням дитини, то інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

Невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження факти вчинення засудженим адміністративних правопорушень, передбачених ст. 177, ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що потягли за собою адміністративні стягнення.

Однак, наявність лише вказаних правопорушень, на думку суду, у даному конкретному випадку, не є достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, оскільки характер, обставини та наслідки їх вчинення не можуть однозначно свідчити про стійке небажання засудженого стати на шлях виправлення.

При цьому, суд звертає увагу, що останнє адміністративне правопорушення було вчинене ще 12 травня 2020 року. Доказів того, що після зазначеної дати засуджений скоїв ще якесь правопорушення, суду надано не було. Зазначена обставина, на думку суду, може свідчити про те, що останній все-таки став на шлях виправлення.

Що стосується неявок на реєстраційну відмітку до Центру пробації, то суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року №211 на всій території України з 12 березня до 22 травня 2020 року було встановлено карантин, у зв`язку з чим було заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні. З огляду на викладене, у засудженого не було можливості приїздити на реєстраційні відмітки із с. Калинівка до м. Білопілля.

Суд вважає, що хоча ОСОБА_5 протягом іспитового строку і порушував встановлені вироком суду обов`язки шляхом неявки на реєстрацію до КВІ та вчинення адміністративних правопорушень, але враховуючи обставини справи, особу засудженого, який за місцем проживання характеризується посередньо, а також те, що 12 липня 2020 року в останнього вже закінчився іспитовий строк, у задоволенні подання про скасування ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення його для відбування призначеного покарання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
У задоволенні подання Білопільського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_5 і направлення його для відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя