Справа №127/2375/20
Провадження №1-кс/127/1188/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,у кримінальному провадженні №0000040 від 09.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 350 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000040 від 09.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 350 КК України.
Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_6 , 17.12.2018 близько 13:30 перебуваючи в приміщенні службового кабінету начальника Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (далі - ВМКЦ ЦР) полковника медичної служби ОСОБА_7 , за адресою: м.Вінниця, вул. Князів Коріатовичів, 185, усвідомлюючи, що ОСОБА_7 являється службовою особою та відповідно до своїх функціональних обов`язків наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими повноваженнями, є прямим начальником для всього особового складу ВМКЦ ЦР, керує діяльністю ВМКЦ ЦР та відповідає за їх роботу, зобов`язаний здійснювати керівництво та контроль за лікувально-діагностичною роботою, якістю обстеження, лікування і матеріально-побутового забезпечення хворих та особисто розглядати скарги з питань роботи ВМКЦ ЦР і приймати по них необхідні рішення та заходи, діючи умисно, пов`язуючи свої дії із перебуванням ОСОБА_7 на посаді начальника ВМКЦ ЦР, з метою примушування внести до медичної документації даних про отримання ним травми (контузії) пов`язаної із захистом Батьківщини, виражаючись нецензурною лайкою, та з погрозами фізичної розправи, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді завдання тілесних ушкоджень, шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_7 , свідомо допускаючи і бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_7 три удари кулаком в праву частину голови (один удар прийшовся в праву лобну ділянку голови, другий в праву скроневу ділянку, третій в праву частину обличчя під око, частково зачепивши ніс), чим спричинив останньому тілесне ушкодження закрита черепно-мозкова травма: лінійний перелом зовнішньої пластинки лобної кістки справа без зміщення уламків, струс головного мозку, яка за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень, що за своїм характером спричинила короткочасний (більше 6, але менше 21 дня) розлад здоров`я.

16.09.2019 було повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 350 КК України та вручено йому особисто під підпис.

Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 11.03.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.03.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 12.03.2019; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 12.03.2019; висновком експерта №322/381-56-к; протоколом огляду документів від 19.03.2019; протоколом слідчого експерименту від 12.09.2019,та іншими матеріалами кримінального провадження.
Враховуючи викладене, це дає підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового слідства та суду, ухилятись від проведення слідчих дій, вчиняти нові кримінальні правопорушення, а тому дане свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому злочинів та ризиків, визначених п. 1, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може ухилятися від явки до слідчого, суду, а в подальшому і від відбування покарання, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, а також те, що він може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України); вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій.

У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не буде сприяти виконанню, покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для попередження вищевказаних ризиків.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочинів та ризиків визначених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тому слідчий просив клопотання задовольнити.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у задоволені клопотання, оскільки не існує жодного реального ризику, визначеного ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому немає підстав для обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку адвоката.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання слідчого, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.3 ст 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
Вирішуючи питання щодо доцільності обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що обвинувачений раніше не притягався до кримінальної відповідальності, в даний час потребує лікування, в тому числі від онкологічного захворювання, має постійне місце проживання та стійкі соціальні зв`язки, являється інвалідом війни 1-ї групи, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції на сході України. Крім того, ОСОБА_6 постійно з`являється за викликом до слідчого, що підтвердив сам слідчий в судовому засіданні.
Також, слідчим у клопотанні не зазначено, які саме обставини свідчать про наявність ризику можливого впливу підозрюваного на свідків та потерпілого, тобто слідчий висловив в даному випадку лише свої припущення, однак доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а тому існування вказаного ризику стороною обвинувачення не доведено в судовому засіданні.
Отже, в даному конкретному випадку прокурором не доведено в судовому засіданні, що вказана ступінь втручання в права та свободи особи можуть виправдати потреби досудового розслідування у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, а також, що по справі існують обґрунтовані ризики.

З огляду на вищевказане, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

В задоволені клопотання слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваногоОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,у кримінальному провадженні №0000040 від 09.01.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 350 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя