У Х В А Л А
Справа №342/1413/19
21 травня 2020 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області
в складі колегії : головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю : секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
в ході розгляду у відкритому судовому засіданні в селищі Богородчани кримінального провадження №0000165 про обвинувачення:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Пужники Тлумацького району Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , та
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_2 ,
за п.п. 4, 12 ч.2 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в :

Богородчанським районним судом розглядається вказане кримінальне провадження.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на стадії судового провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки з часу обрання такого запобіжного заходу не зменшилися ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечили, просять застосувати до них запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заперечили щодо продовження строків тримання обвинувачених під вартою та наголосили на наявності підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Положеннями глави 18, зокрема ч.1 ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
За змістом закону, тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст.177 КПК України. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоб запобігти їхньому настанню.
Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Положеннями ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, висловленої у п.79 рішення у справі Харченко проти України та у п.170 рішення у справі Лабіта проти Італії, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2019 року ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 21.10.2019 року. Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2019 року щодо обвинуваченого на час судового розгляду застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою й ухвалою від 27.03.2020 року такий строк продовжено по 26.05.2020 року.
Також ухвалою слідчого судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 22.11.2019 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 15 січня 2020 року й обвинуваченому ОСОБА_9 . Ухвалою Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2019 року щодо обвинуваченого на час судового розгляду застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 10 лютого 2020 року включно й ухвалою від 27.03.2020 року такий строк продовжено по 26.05.2020 року.
Суд вважає, що у поданих клопотаннях прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого обвинуваченим діяння.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, судове провадження в даному кримінальному провадженні не завершено, строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою спливає, проте ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема про можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, не зменшилися, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинувачених слід продовжити. Зважаючи на те, що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства, що спричинив загибель людини, суд вважає за доцільне не визначати заставу у цьому кримінальному провадженні.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів по 20 липня 2020 року включно, з утриманням його в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)" (м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70А).
Застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 днів по 20 липня 2020 року включно, з утриманням його в Державній установі "Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)" (м.Івано-Франківськ, вул. Коновальця, 70А).
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3