27.01.2020 Справа № 940/1340/19
Провадження по справі № 1-кп/940/4/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

захисника обвинуваченої: ОСОБА_5

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілих: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000491 від 27.06.2019 року про обвинувачення:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з неповною вищою освітою, одруженої, перебуває у соціальній відпустці по догляду за дитиною, невійськовозобов?язаної, не судимої,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

встановив:

В провадженні Тетіївського районного суду Київської області перебуває вказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні представник потерпілих адвокат ОСОБА_9 з метою забезпечення цивільних позовів потерпілих (цивільних позивачів) ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , малолітньої ОСОБА_11 , заявив клопотання по накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; форма власності приватна; частка власності 1/1, реєстраційний номер 35604011 та на грошові кошти у розмірі 933 924,00 гривень, що знаходяться на банківських рахунках у будь-яких банківських установах (банках) чи інших фінансових установах.

Потерпілі (цивільні позивачі) ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заявлене представником клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_4 проти заявленого клопотання не заперечувала.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував.

Прокурор в судовому засіданні проти заявленого клопотання не заперечувала.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За п. 4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 4 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
За ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.
Згідно ч.ч. 10-12 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно до ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
За таких підстав, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання представника потерпілих (цивільних позивачів) про арешт майна обвинуваченої з метою забезпечення цивільних позовів, відповідає вимогам ч. 3 ст. 171 КПК України, містить відомості щодо наявності правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову, крім того невжиття заходів забезпечення позову може призвести до відчуження цього майна обвинуваченою, що в свою чергу може перешкоджати дієвості кримінального провадження в частині можливого відшкодування шкоди завданої злочином, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для обвинуваченої, а тому вважає, за можливе накласти арешт на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; форма власності приватна; частка власності 1/1, реєстраційний номер 35604011 та на грошові кошти у розмірі 933 924,00 гривень, що знаходяться на банківських рахунках у будь-яких банківських установах (банках) чи інших фінансових установах, крім рахунків, накладення арешту на які заборонено законом, в межах ціни заявленого позову.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 372 КПК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання представника потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_4 задовольнити.

З метою забезпечення цивільних позовів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди накласти арешт на майно обвинуваченої ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 , а саме: на житловий будинок з відповідними надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; форма власності приватна; частка власності 1/1, реєстраційний номер 35604011 та на грошові кошти у розмірі 933 924,00 гривень, що знаходяться на банківських рахунках у будь-яких банківських установах (банках) чи інших фінансових установах, крім рахунків, накладення арешту на які заборонено законом, в межах ціни заявленого позову.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Тетіївський районний суд Київської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1 .