Дата документу 26.12.2019 Справа № 554/9023/19

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2019 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000844 від 12 вересня 2019 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.3 ст.368 та ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , начальника сектора кримінальної поліції Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, у спеціальному званні «капітан поліції»,-

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . У клопотанні посилається на те, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні ч. 2 ст. 28, ч.3 ст.368 та ч. 2 ст. 289 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та прохав застосувати запобіжний захід строком на 60 діб з визначенням розміру застави у максимальному розмірі, передбаченому КПК. Вказував на таки ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Зазначив, що обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Захисник та підозрюваний заперечували проти обрання запобіжного заходу, просили не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на необґрунтованість підозри, а також відсутність доказів ризиків, які зазначив прокурор.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні ч. 2 ст. 28, ч.3 ст.368 та ч. 2 ст. 289 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, 04.09.2019, близько 23-00 години, співробітники Марганецького ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, а саме начальник сектору кримінальної поліції Марганецького ВП ОСОБА_5 спільно із невстановленими в ході досудового розслідування особами, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_2 , під приводом проведення перевірки інформації від правоохоронних органів міста Маріуполь щодо причетності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до протиправної діяльності незаконно, відкрито, із застосуванням фізичного та психологічного тиску на ОСОБА_7 та інших осіб, без складання жодних процесуальних документів, вилучили із володіння особи, яка законно користувалась зазначеним транспортним засобом, легковий автомобіль марки ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , яким користувалась громадянка ОСОБА_7 , свідоцтво про реєстрацію вищезазначеного транспортного засобу, страховий поліс на автомобіль, грошові кошти в сумі 300 дол. США та 9000 грн., та ланцюжок з хрестиком з дорогоцінного металу (золота), належними заявниці.

Того ж дня, 04.09.2019 року, близько 23-00 години, заступник начальника - начальник кримінальної поліції Марганецького ВП ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що автомобіль та інші особисті речі та грошові кошти заявниці було вилучено незаконно, без складання процесуальних документів, погрожуючи притягненням ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за здійснення протиправної діяльності, повідомив останню, що поверне автомобіль тільки за умови що ОСОБА_7 надасть йому неправомірну вигоду у сумі 1500 дол. США, на що ОСОБА_7 погодилась.

Підозрюваний ОСОБА_5 17.09.2019 року близько 20 години 30 хвилин в ході телефонної розмови з ОСОБА_7 через відмову останньої визначеного підозрюваним способів передачі неправомірної вигоди, умисел, направлений на отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 не був доведений.

18.09.2019, знаходячись у невстановленому досудовим розслідування місці, продовжуючи умисні дії, направлені на одержання службовою особою, неправомірної вигоди, поєднане з її вимаганням, начальник кримінальної поліції Марганецького ВП ОСОБА_5 , будучи службовою особою правоохоронного органу, в ході телефонних розмов із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , обговорюючи розмір неправомірної вигоди та спосіб її передачі, зменшив вимоги щодо суми грошових коштів до 1 тисячі доларів США, попередивши, що у випадку не передачі йому зазначеної суми неправомірної вигоди у визначений ним час, місце та спосіб, у ОСОБА_7 та її рідних будуть проблеми із представниками правоохоронних органів.

Розцінюючи погрози ОСОБА_5 як реальні, ОСОБА_7 , з метою запобігти настанню несприятливих наслідків щодо неї та її рідних, погодилась передати неправомірну вигоду в сумі 1000 доларів США через свою мати, ОСОБА_8

18.09.2019, знаходячись у невстановленому досудовим розслідування м місці, близько 14 години, продовжуючи умисні дії, направлені на одержання службовою особою, неправомірної вигоди, поєднане з її вимаганням, ОСОБА_5 повідомив мати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що обумовлену раніше неправомірну вигоду остання має йому передати через його довірену особу, на ім`я ОСОБА_9 , на що остання погодилась.

Того ж дня, близько 14 години, знаходячись у невстановленому досудовим розслідування місці, ОСОБА_5 телефоном надав вказівку невстановленому співучаснику злочину на ім`я ОСОБА_9 про час та місце передачі ОСОБА_8 грошових коштів для нього, при цьому невстановлену зазначену особу було проінструктовано щодо дотримання конспірації під час пересування до місця отримання неправомірної вигоди.

18.09.2019 року, близько 14 години 25 хвилин, ОСОБА_8 , виконуючи вказівку начальника кримінальної поліції Марганецького ВП ОСОБА_5 , отриману в ході телефонних розмов, у невстановленому місці передала невстановленій в ході досудового розслідування особі на ім`я ОСОБА_9 раніше обумовлену неправомірну вигоду у сумі 1 тисячі доларів США за повернення легкового автомобіля марки ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 та непритягнення до відповідальності ОСОБА_7 ..

Того ж дня, близько 17 години, знаходячись у невстановленому досудовим розслідування місці, ОСОБА_5 , продовжуючи умисні дії, направлені на одержання службовою особою, неправомірної вигоди, поєднане з її вимаганням, отримав від невстановленого співучасника злочину на ім`я ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 1000 доларів США.

18.12.2019 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

В матеріалах провадження містяться достатні дані, підтверджуючі, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

В ході судового розгляду встановлено, що вручена органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозра за ч.3 ст.368 КК України відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 12.09.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23.09.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.12.2019, протоколом від 15.10.2019, складеним за результатом проведених слідчих (розшукових) дій, якими зафіксовано факт повернення ОСОБА_7 викраденого транспортного засобу та подальшого вимагання ОСОБА_5 від останньої неправомірної вигоди таіншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Разом з тим, проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що у судовому засіданні знайшли підтвердження ризики, визначені п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілу, свідків, інших учасників кримінального провадження, а саме ОСОБА_5 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження з метою запобігання надання правдивих показань, зокрема, на ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та інших, яких на даний час орган досудового розслідування вказати не може, у зв`язку неможливістю розголошення відомостей про них.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02), якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тому, суд дійшов до висновку, про часткове задоволення клопотання.

При цьому слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, офіційно працює, раніше несудимий, ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що для запобігання вищевказаним ризикам можливо шляхом застосуванням менш суворого запобіжного заходу, а саме у вигляді особистого зобов`язання відповідно до ч.1 ст.179 КПК України з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених статтею 194 цього Кодексу.

Застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, повідомляти слідчого та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт для виїзду за кордон.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 176, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 369-372, 379, 395 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:
-за викликом прибувати до слідчого та суду,
-повідомляти слідчого та суд про зміну свого місця проживання;
-утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідного органу державної влади (у разі наявності) свій паспорт для виїзду за кордон.
У разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду, передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1