Провадження №: 1-кп/755/97/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у cудовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001200 від 25.01.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Києва, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001200 від 25.01.2015 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2020 року ОСОБА_3 оголошено в розшук, а судове провадження було зупинено до його розшуку.
У подальшому, до суду було надано протокол затримання особи, обвинуваченого у вчинені злочину від 11 червня 2020 року, про те що ОСОБА_3 затримано на підставі вказаної вище ухвали суду про його розшук.
Так, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 червня 2020 року у вказаному провадженні відновлено судове провадження і призначено судове засідання для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 та для розгляду кримінального провадження.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про те, що до ОСОБА_3 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки він, будучи обізнаним з покаранням за вчинений ним злочин може переховуватись від суду, а також, перебував у розшуку. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на потерпілого, свідків з метою зміни їх показів та створення алібі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, може вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прохав обрати останньому запобіжний захід такий, який не пов`язаний з позбавленням волі. У зв`язку з наведеним, просив відмовити у клопотанні прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника та зазначив, що він не отримував повістки до суду, сам не зміг з`явитися, оскільки під час карантину не мав змоги на чому приїхати.
Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до наступного.
Згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . Крім того, згідно ст. 178 КПК України, суд оцінює в сукупності всі обставини кримінального провадження, а тому ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.
Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини дозволяє суду зробити висновок про можливість обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням на нього обов`язків відповідно ст.194 КПК України, що на думку суду буде достатнім й необхідним заходом забезпечення його належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.
При цьому, суд вважає, що обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п.2 ч.3 ст.132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 331 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.
Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічній час доби.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до суду;
- в період часу з 23 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин не залишати місце постійного проживання в будинку АДРЕСА_1 , без дозволу суду;
- не відлучатися за межі міста Києва, Київської області без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Встановити строк тримання ОСОБА_3 під домашнім арештом, не більше двох місяців, тобто до 09 серпня 2020 року.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого.
Органу внутрішніх справ негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: