Справа № 645/2977/17
Провадження № 1-кп/645/52/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові кримінальні провадження № 0001316 від 07.06.2017 року, № 0000518 від 06.03.2018 року, № 0001319 від 27.05.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гнилиця Великобурлуцького району Харківської області, громадянина України, що має середню освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 1) 18.07.2010 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст.122 КК України до 3 років позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 2) 12.12.2012 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місця позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.07.2010 року у виді 2 місяців та остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі; 3) 17.01.2013 року Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Сахновщинського районного суду Харківської області від 12.12.2012 року, остаточно призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 11 місяців 16 днів на підставі ухвали Черонозаводського районного суду м. Харкова від 17.02.2015 року в порядку ст. 81 КК України; 4)14.02.2017 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 389 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_7 , 02 червня 2017 року, приблизно о 22 годині, знаходився в тамбурі біля кімнат №№ 171, 172 будинку АДРЕСА_3 , де у нього виник словесний конфлікт з вітчимом ОСОБА_8 , у зв`язку з тим, що потерпілий змінював замок тамбурної двері без погодження з ОСОБА_7 .. В результаті конфлікту, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, підійшов до ОСОБА_8 та наніс останньому один удар кулаком правої руки в область грудної клітини зліва, від удару потерпілий впав на підлогу, ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії наніс ще 4 удари кулаками в область грудної клітини, та по голові. ОСОБА_8 піднявся з підлоги та прослідував до кімнати № 171 будинку № 171-в по вул. Краснодарській в м. Харкові, в свою чергу ОСОБА_7 , діючи умисно продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому прослідував за останнім та наніс йому ще 2 удари по голові та 2 удари в область грудної клітини, спричинивши тим самим ОСОБА_8 , згідно висновку судово медичної експертизи № 1853-С/17 від 08.06.2017 року, тілесні ушкодження у вигляді: синців на тулубі, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Крім того, ОСОБА_7 , на початку березня 2018 року, точної дати під час судового розгляду не встановлено, знаходився у кар`єрі, розташованого неподалік вул. Краснодарської, де знайшов корпус гранати РГД-5, та запал до гранати типу УЗРГМ, які поклав до кишень куртки та штанів, та в подальшому зберігав та носив при собі. 05.03.2018 року, приблизно о 15 год. 10 хв., ОСОБА_7 , знаходячись поблизу будинку № 254 по проспекту Московському у м. Харкові, був зупинений співробітниками Управління патрульної поліції за паління тютюнових виробів у громадському місці, у якого при поверхневому огляді, в лівій внутрішній кишені куртки виявлено предмет, схожий на корпус від гранати, а у правій кишені штанів предмет, схожий на запал до гранати. При прибутті слідчо-оперативної групи Немишлянського відділу поліції ГУ НП в Харківській області слідчим, у присутності понятих, з лівої внутрішньої кишені куртки ОСОБА_7 було вилучено предмет схожий на корпус гранати РГД-5 з маркуванням наступного змісту «24-77 Т», а з правої кишені штанів ОСОБА_7 предмет, схожий на запал до гранати типу УЗРГМ з маркуванням «65», «-89», «УЗРГМ 2», «583». За результатами проведення судової вибухо-технічної експертизи та експертизи вибухових речовин, згідно висновку № 34/2018 від 28.03.2018 року встановлено, що надані на дослідження, вилучені 05.03.2018 року, під час огляду місця події за адресою: м. Харків, проспект Московський, 254 у ОСОБА_7 речі, є корпусом ручної осколкової гранати РГД-5 промислового способу виготовлення, який містить заряд вибухової речовини нормальної потужності (тротил) масою 110-115 грам та унифікованим запалом до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2, який є вибуховим пристроєм промислового способу виготовлення (відноситься до категорії засобів ініціювання), який містить комбінований заряд ініціюючої вибухової речовини (тетронітрорезорцинат свинцю та азид свинцю) масами 0,1 грам та 0,2 грам, відповідно до бризантної вибухової речовини (ТЕН або ГЕКСОГЕН) масою 1,02 грам. Згідно висновку судової вибухо-технічної експертизи та експертизи вибухових речовин № 34/2018 від 28.03.2018 року, у своїй сукупності (штатному з`єднані) корпус гранати РГД-5 з уніфікованим запалом до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2 утворюють ручну осколкову гаранту дистанційної дії РГД-5, яка відноситься до категорії боєприпасів. Окрім цього, судової вибухо-технічної експертизи та експертизи вибухових речовин № 34/2018 від 28.03.2018 року, ручна осколкова граната дистанційної дії РГД-5, яка являла собою поєднані в єдину конструкцію надані на дослідження корпус гранати РГД-5 і уніфікований запал до ручних гранат модернізований УЗРГМ-2, придатна до вибуху. Таким чином, всупереч вимогам Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодно і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року із змінами та доповненнями, Наказу МВС України № 292 від 13.04.1990 року «Про внесення доповнень до Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 року № 622», ОСОБА_7 незаконно придбав, зберігав та носив корпус гранати РГД-5 з уніфікованим запалом до ручних гранат модернізованим УЗРГМ-2, який є вибуховим пристроєм промислового способу виготовлення та які, у сукупності, утворюють ручну осколкову гранату дистанційної дії РГД-5, що відноситься до категорії боєприпасів.
Крім того, ОСОБА_7 засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.02.2017 року за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт. Даний вирок надійшов до Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області для виконання. Після неодноразових викликів до уповноваженого органу з питань пробації, 30.01.2018 року був здійснений виїзд уповноваженою особою Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області за місцем мешкання засудженого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 для постановки останнього на облік. Під час виїзду засуджений ОСОБА_7 був письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, попереджений письмово про кримінальну відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, але не зважаючи на попередження відмовився отримувати направлення до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області для відпрацювання призначеного судом покарання. Крім того, засудженому ОСОБА_7 уповноваженою особою Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 29.03.2018 року, 21.11.2018 року, 05.05.2018 року, 19.03.2019 року, 15.05.2019 року вручені повторні письмові попередження про притягнення останнього до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування громадських робіт. Так, засуджений ОСОБА_7 діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт, при цьому не маючи поважних причин (тяжка хвороба, виїзд в іншу місцевість без дозволу у зв`язку із загибеллю близьких, тощо) злісно не виконав покладені на нього обов`язки, зокрема, не вийшов на роботу до Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області з метою відбуття призначеного покарання. При цьому, не повідомив уповноважену особу Немишлянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та начальника Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області про причини неявки. Тобто, засуджений ОСОБА_7 умисно ухилився від відбуття покарання та не відпрацював 200 годин громадських робіт, у зв`язку з чим вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.02.2017 року, яким останнього засудженого за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт не виконаний.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що 02 червня 2017 року, приблизно о 22 годині, в тамбурі біля кімнат №№ 171, 172 будинку АДРЕСА_3 , у нього виник словесний конфлікт з вітчимом ОСОБА_8 , на ґрунті неприязних відносин, в результаті чого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область грудної клітини зліва, від удару потерпілий впав, після чого він наніс ще 4 удари кулаками в область грудної клітини, по голові.
Також, на початку березня 2018 року, ОСОБА_7 знаходився у кар`єрі, розташованого неподалік вул. Краснодарської, де знайшов корпус гранати РГД-5, запал до гранати типу УЗРГМ, які залишив при собі. 05.03.2018 року, приблизно о 15 год. він був поблизу будинку № 254 по проспекту Московському у м. Харкові, де був зупинений співробітниками патрульної поліції за паління та у нього було виявлено та вилучено предмети, які він знайшов на кар`єрі, а саме: корпус ручної осколкової гранати РГД-5 та запал до гранати типу УЗРГМ.

Також, в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що дійсно його було засуджено 14.02.2017 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт, вирок суду йому вручався. До нього за місцем мешкання: АДРЕСА_2 , починаючи з 30.01.2018 року, приходили представники органу пробації щодо виконання цього вироку, та вручали попередження про притягнення до відповідальності за ухилення від відбування покарання. Проте, він не мав наміру виконувати вирок суду від 14.02.2017 року, який до теперішнього часу не виконаний.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, у тому числі потерпілий ОСОБА_8 , не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутності сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_7 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позицій та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне придбання, зберігання та носіння вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, суд вважає доведеною.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що останній раніше судимий, на обліку у КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер № 3» та КЗОЗ «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховується ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів невеликої тяжкості та тяжкого злочину, особу винного, обставина, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, негативне ставлення ОСОБА_7 до вчиненого, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням положень ст.ст. 70, 71, 72 КК України, з врахуванням положень ст. 73 КК України, відповідно до якої строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 і попередження вчинення нових злочинів. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та судового розгляду до ОСОБА_7 запобіжний захід не обирався, клопотання про обрання запобіжного заходу, до набрання вироком законної сили, до суду не надходило.

Цивільні позови не заявлено.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 394, 395 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 160 годин громадських робіт;

за ч. 1 ст. 263 КК України в у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком у виді 3 років позбавлення волі повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.02.2017 року, у виді 200 годин громадських робіт, які згідно п.п. «г» п. 1 ст. 72 КК України (із розрахунку одному дню позбавлення волі відповідають 8 годин громадських робіт) перевести у 25 днів позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 25 днів.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави в особі Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру судові витрати за проведення судової вибухо-технічної експертизи від 28.03.2018 року № 34/2018 року у кримінальному провадженні № 0000518 в сумі 3432 грн..

Речові докази CD-R диск об`ємом 700 Мб з відеозаписом з нагрудної камери працівників УПП в Харківській області ДПП, що стосується події, яка мала місце 05.03.2018 року за адресою: м. Харків, проспект Московський, біля будинку № 254, які мають назви «» та «», після набрання вироком законної сили, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази експертний пакет № 2631766, в якому згідно висновку експерта № 34/2018 від 28.03.2018 року знаходяться осколки, які залишилися після підриву гаранти та полімерний пакет, у яких об`єкти дослідження надійшли на експертизи, після набрання вироком законної сили, знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Згідно вимог ч. 3 ст. 376 КПК України суд роз`яснює обвинуваченому, потерпілому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1