В И Р О К
Іменем України

05 березня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000191 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка, Вінницької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, інструктора навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_2 , учасника бойових дій, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №184 від 01.08.2018 та директиви Генерального штабу Збройних Сил України від 11.01.2018 №321/68/ДСК ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виконували обов`язки військової служби під час навчальних зборів резервістів оперативного резерву першої черги військової частини НОМЕР_1 , які проводились на НОМЕР_2 загальновійськового полігоні ДШВ поблизу АДРЕСА_3 .

Так, солдат ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 3, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, не перебуваючи із потерпілим у відносинах підлеглості, з метою приниження особистої честі і гідності та спричинення фізичного болю і моральних страждань останньому та демонстрації своєї уявної переваги, грубо порушивши порядок взаємовідносин між військовослужбовцями під час проходження військової служби, діючи з прямим умислом, з мотивів недотримання старшим солдатом ОСОБА_6 військової дисципліни, 06 серпня 2018 року о 02 годині 30 хвилин обвинувачений на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону ДНІВ поблизу АДРЕСА_3 , застосував до старшого солдата ОСОБА_6 фізичне насильство, а саме прийоми рукопашного бою, здійснивши не менше 2 кидків через себе та наніс 2 удари в область задньої частини спини в районі хребта і нирок та 1 удару в голову, у ділянку лівої скули та скроні, у зв`язку з чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді забою м`яких тканин, забою та саден лівої скроневої та скулової ділянок, забою грудини та саден спини, забою м`яких тканин правого передпліччя, лівого плеча та лівого колінного суглобу, струсу головного мозку, поверхневих саден на шкірних покривах, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 406 КК України, як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорював та дав показання, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого у скоєному іншими учасниками судового процесу також не оспорюється.

За клопотанням прокурора, підтриманим обвинуваченим та представником потерпілого судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу, судом роз`яснено, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 406 КК України, як порушення статутних правил взаємовідносин між військовослужбовцями за відсутності між ними відносин підлеглості, що заподіяло легкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, від якого тяжких наслідків не настало. Разом з тим суд бере до уваги, що ОСОБА_4 має молодий вік, є учасником бойових дій, виключно позитивно характеризується за місцем служби, думку потерпілого, який не наполягає на суворості покарання, а також сукупність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненні інкримінованого злочину та активне сприяння розкриттю злочину.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений ч. 2 ст. 406 КК Уккраїни.

Однак, враховуючи особу ОСОБА_4 , який є учасником бойових дій в зоні АТО, його виключно позитивну характеристику за місцем служби та усі пом`якшуючі покарання обставини, а саме визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому, сприяння у розкритті даного злочину, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим діяння, думку потерпілого та правову позицію прокурора про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільствам, суд вважає, що останнього можливо звільнити від відбування цього покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.

За правилами ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави 1144 грн. витрат на залучення експерта під час проведення трасологічної експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 406 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. витрат на залучення експерта під час проведення трасологічної експертизи.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому, який не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: