КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1212/2020 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2020 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги начальника відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями Служби безпеки України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2020 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.01.2020 року задоволено частково клопотання начальника відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями Служби безпеки України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з обчисленням строку тримання з 20.01.2020 року, 07 год. 40 хв. по 04.03.2020 року 07 год. 40 хв., включно, щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсон, українця, громадянина України, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 263 КК України.
Скаргу захисника ОСОБА_7 на незаконне затримання ОСОБА_9 відхилено.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.01.2020 року скасувати в частині обчислення строку тримання ОСОБА_9 під вартою з 20.01.2020 року о 07 год. 40 хв. по 04.03.2020 року о 07 год. 40 хв. та постановити в цій частині нову ухвалу про обчислення строку тримання ОСОБА_9 з 20.01.2020 року о 13 год. 20 хв. по 04.03.2020 року о 13 год. 20 хв.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на те, що ухвала слідчого судді є незаконною в частині обчислення строку тримання під вартою ОСОБА_9 , оскільки таке обчислення здійснено всупереч вимогам ст. ст. 208-209 КПК України, виходячи з наступного.
Як вбачається із протоколу обшуку від 20.01.2020 року слідча дія розпочата о 07 год. 40 хв. та завершена о 13 год. 05 хв. у кримінальному провадженні №0000597 від 13.04.2018 року.
Із повідомлення про підозру від 19.01.2020 року, складеного в місті Києві вбачається, що остання оголошена ОСОБА_9 20.01.2020 року о 08 год. 31 хв. (за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 294 КК України), за участю його захисника ОСОБА_7 .
Крім того, захисником ОСОБА_9 - адвокатом ОСОБА_7 20.01.2020 року о 13 год. 13 хв. отримано клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками на 292 арк., складеного у м. Херсоні, про що свідчить розписка.
До вказаного часу (13 год. 13 хв.) ОСОБА_9 не був затриманим у порядку ст. 208 КПК України.
Із протоколу затримання особи від 20.01.2020 року, вбачається, що ОСОБА_9 затримано о 13 год. 20 хв. як особу, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у кримінальному провадженні №0000007 від 20.01.2020 року у зв`язку із виявленням під час обшуку 9-мм самозарядного пістолета конструкції Макарова (ПМ) та 8 боєприпасів - пістолетних патронів, калібру 9x18 мм.
Постановою прокурора від 20.01.2020 року кримінальні провадження №0000007 та №0000597 об`єднано в одне кримінальне провадження, у зв`язку із чим 21.01.2020 року о 11 год. 03 хв. ОСОБА_9 оголошено про зміну раніше повідомленої підозри, у кримінальному провадженні №0000597, за участю його захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Крім того, за участю вищезазначених захисників ОСОБА_9 , останньому 21.01.2020 року о 12 год. 45 хв. надано доповнення до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з відповідними додатками.
Прокурор вважає, що враховуючи вимоги ст.ст. 208- 209 КПК України строк тримання під вартою ОСОБА_9 необхідно обраховувати з моменту фактичного затримання, тобто із 20.01.2020 року о 13 год. 20 хв.
Також захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали в інтересах ОСОБА_9 апеляційну скаргу, в якій просять ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.01.2020 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, захисники посилаються на те, що слідчим суддею постановлено ухвалу про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з грубим порушенням положень процесуального права, що призвело до винесення рішення, яке протирічить об`єктивним обставинам справи, порушує права ОСОБА_9 як людини та громадянина та посягає на встановлення демократичного, правого суспільства в Україні.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.255 КК України зареєстровано в ЄРДР за № 0000076 лише 16.01.2020 року і стороні захисту не відомо яким чином зібрані по даному провадженню якісь докази і в цей день воно об`єднано з іншими провадженнями з загальним № 00000597, що свідчить про штучність створення ілюзії діяльності злочинної організації.
На думку захисників, підозра за ч. 1 ст. 294, ч.2 ст.194 КК України обмежується лише голослівним зазначенням, що ці злочини нібито вчинено за вказівкою ОСОБА_9 , без будь - яких посилань на докази, слідчий суддя не звернув уваги, що вказане домоволодіння належить на праві власності ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вказані особи були присутні під час проведення обшуку, але слідчим на предмет наявності в їх домоволодінні пістолета не опитувались.
Після пред`явлення підозри за ч. 1 ст.263 КК України 21.01.2020 року ОСОБА_9 навіть не допитали в якості підозрюваного, висновки сторони обвинувачення та слідчого судді про обґрунтованість підозри щодо належності пістолета саме ОСОБА_9 є виключно припущенням.
Всі ризики, якими обвинувачення обґрунтовує клопотання зводяться до загальних припущень та того, що ОСОБА_9 по кримінальному провадженню № 0000101 нібито безпідставно не з`явився до Приморського районного суду м. Одеси та Верховного Суду.
Проте, як відомо стороні обвинувачення і що підтверджено матеріалами кримінального провадження - ОСОБА_9 довготривалий час не міг з`явитись в судові засідання саме за станом здоров`я, істотне погіршення якого було викликано саме нелюдськими умовами тримання його під вартою за безпідставними звинуваченнями у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 115 КК України саме в межах вказаного кримінального провадження.
Відповідно до відповіді Херсонського міського суду Херсонської області № 07- 15/1/2020 від 13.01.2020 року на адвокатський запит - на виконання Ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 09.12.2019 по справі № 766/14740/19 до суду 20.12.2019 з`явились обвинувачений ОСОБА_9 та адвокат ОСОБА_7 , які перебували в Херсонському міському суді Херсонської області приблизно півгодини. На неодноразові виклики суду протягом 12 хвилин у програмі True Conf представники Приморського районного суду міста Одеси не відповідали, тому судове засідання 20.12.2019 об 11:30 годині не відбулось.
Відтак, ОСОБА_9 належним чином виконував і виконує покладені на нього обов`язки та у встановлений судом час з`явився для участі в судовому засіданні у визначеному судом місці.
Клопотання прокурора не містить переконливого обґрунтування припущень обвинувачення про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України.
При постановленні оскаржуваної ухвали слідчим суддею навіть не розглядалася можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо ОСОБА_9 .
Згідно з Висновком лікарсько-консультаційної комісії комунального некомерційного підприємства «Херсонська міська клінічна лікарня ім. Є.Є. Карабелеша» Херсонської міської ради згідно рішенням ЛKK протокол № 8 від 14.01.2020 року за станом здоров`я ОСОБА_9 протипоказана праця з фізичним навантаженням, тривалим сидінням та перебуванням на ногах, нахилами тулуба, нічними змінами та психо-емоційним навантаженням строком на три місяці з 14.01.2020 року.
Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскаржуваної ухвали слідчого судді,
доводи підозрюваного та його захисників, які підтримали апеляційну скаргу сторони захисту і просили її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, доводи прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вивчивши матеріали провадження, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Служби безпеки України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000597 від 13.04.2018 року за підозрою ОСОБА_9 у створенні злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, керівництві такою організацією, участі в ній та участі у злочинах, вчинюваних нею, а саме в організації масових заворушень, що супроводжувалася насильством, в організації умисного знищення чужого майна, вчиненого шляхом підпалу, у зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 263 КК України.
20.01.2020 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. З ст.27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 294 КК України.
20.01.2020 року внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за № 0000007 до ЄДРДР.
20.01.2020 року о 13 год. 20 хв. ОСОБА_9 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Постановою начальника відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_14 від 20.01.2020 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000597 та № 0000007 об`єднано в одне провадження.
21.01.2020 року ОСОБА_9 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст.27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 263 КК України.
20.01.2020 року начальник відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями Служби безпеки України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21.01.2020 року клопотання задоволено частково та застосовано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання зазначено обчислювати з 20.01.2020 року, 07 год. 40 хв. по 04.03.2020 року 07 год. 40 хв., включно.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 263 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих прокурором матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_9 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Згідно повідомлення про підозру від 21.01.2020 року дії ОСОБА_9 кваліфіковано за ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 194, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 263 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких останній підозрюється, тому доводи апеляційної скарги захисників щодо необґрунтованості оголошеної ОСОБА_9 підозри та відсутності у слідчого судді правових підстав для застосування щодо останнього запобіжного заходу не можуть бути прийняті до уваги.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, всупереч доводам захисників, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_9 , тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та виходячи з конкретних обставин кримінального провадження.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

У справі «Амбрушкевич проти Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання.

Щодо доводів сторони захисту про невідомість походження зібраних доказів в кримінальному провадженні № 0000076 та причин його об`єднання із іншими кримінальними провадженнями, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

З матеріалів судового провадження вбачається, що матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 0000076 від 16.01.2020 року, № 0000727 від 04.05.2018 року, № 00000597 від 13.04.2018 року, об`єднано в одне кримінальне провадження з № 00000597 від 13.04.2018 року відповідно до вимог ч.1 ст. 217 КПК України постановою начальника відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями Служби безпеки України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 від 16.01.2020 року (а.с. 18-19, т.1), в якій зазначені підстави для такого процесуального рішення, а тому колегія суддів не приймає доводи сторони захисту до уваги.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 та запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

В сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного зокрема і ті, на які посилається сторона захисту, а також інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Врахувавши конкретні обставини кримінального правопорушення, слідчий суддя постановив правильне рішення, не визначивши ОСОБА_9 заставу в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки він підозрюється в тому числі і у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення із застосуванням насильства. Тому доводи сторони захисту про обов`язковість застосування слідчим суддею щодо ОСОБА_9 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, колегія суддів відхиляє як такі,що не ґрунтуються на кримінальному процесуальному законі.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання прокурора, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_9 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення щодо задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя допустив порушення вимог КПК України в частині обчислення строку дії зазначеної ухвали.

Згідно ч. 5 ст. 208 КПК України про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. У разі якщо на момент затримання прізвище, ім`я, по батькові затриманої особи не відомі, у протоколі зазначається докладний опис такої особи та долучається її фотознімок. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому та надсилається прокурору.

Частина 1 ст. 209 КПК України визначає, що особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.
Згідно матеріалів провадження, ОСОБА_9 затримано 20.01.2020 року о 13 год. 20 хв., про що складено відповідний протокол ( а.с. 49 54, т. 2). Тому, враховуючи вимоги ст.ст. 208- 209 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що строк тримання під вартою ОСОБА_9 необхідно відраховувати від зазначеної в протоколі дати та часу затримання.

Інші доводи та твердження захисників, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі спростовуються матеріалами провадження та не є підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та часткового задоволення апеляційної скарги сторони захисту, постановлення нової ухвали про задоволення клопотання органу досудового розслідування та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 13 год. 20 хв. 04.03.2020 року.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу начальника відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями Служби безпеки України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - задовольнити.

Апеляційну скаргу захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 21 січня 2020 року, якою задоволено частково клопотання начальника відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями Служби безпеки України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з обчисленням строку тримання з 20.01.2020 року, 07 год. 40 хв. по 04.03.2020 року, 07 год. 40 хв. включно, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника відділу процесуального керівництва досудовими розслідуваннями Служби безпеки України та підтримання обвинувачення управління кримінальних проваджень Департаменту нагляду за спеціальними органами правопорядку Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 13 год. 20 хв. 04.03.2020 року.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3