Справа № 760/6041/20
Провадження №1-кс/760/2519/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , на постанову від 09.09.2019р. начальника відділення злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0012107 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшла зазначена скарга.

Подана скарга обґрунтована тим, що слідчими СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0012107 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

09.09.2019р. постановою начальника відділення злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0012107 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 , в поданій в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , скарзі зазначає, що вказана постанова слідчого, на його думку, є незаконною та передчасною, оскільки слідчий перед закриттям кримінального провадження не вчинив жодних слідчих та процесуальних дій, зокрема, слідчим не було навіть допитано ні самого потерпілого ОСОБА_4 , ні його дружину ОСОБА_6 , яка була очевидцем вказаних подій. Крім того, слідчим не було встановлено осіб, на яких вказував потерпілий ОСОБА_4 , як на осіб, причетних до вчинення даного злочину.

Крім цього, адвокат зазначив, що слідчим було проігноровано факт виявлення невідомого електронного пристрою, який був встановлений на автомобілі потерпілого. Зокрема, після дослідження, 24.09.2018р., вказаного пристрою фахівцями вибуховотехнічного управління ГУ НП в м. Києві та вилучення його, слідчим у даному кримінальному провадженні не було проведено з ним ніяких слідчих чи процесуальних дій, необхідних для встановлення істини в кримінальному провадженні.

Тому, адвокат ОСОБА_3 просив слідчого суддю скасувати вказану постанову, як необґрунтовану та незаконну.

25.03.2020р. від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява, в якій він підтримав доводи, викладені у скарзі та просив розглядати подану скаргу у його відсутності.

Уповноважений слідчий СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя ухвалив проводити судовий розгляд у відсутності адвоката ОСОБА_3 та уповноваженого слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям у судове засідання осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0012107 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 та 6 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В ході судового розгляду скарги встановлено, що слідчими СВ Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснювалося досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0012107 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

09.09.2019р. постановою начальника відділення злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 закрито кримінальне провадження № 0012107 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України..

Вказана постанова обґрунтована слідчим тим, що в ході досудового розслідування не встановлено свідків та очевидців події, що мала місце 24.09.2019р. за адресою: м. Київ, вул. Крутогірна, які б вказували на те, що невстановлена особа мала прямий умисел на здійснення погроз фізичною розправою ОСОБА_4 .

Крім того, слідчим зазначено, що в ході проведення досудового розслідування потерпілому неодноразово повідомлялось про необхідність з`явитись до слідчого для проведення слідчих дій, а саме проведення допиту потерпілого для встановлення обставин події. Проте останній за викликом не прибув, чим відмовився від підтримання обвинувачення в кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України на слідчого суддю покладається функція здійснення контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основна мета функції судового контролю полягає в захисті прав і законних інтересів учасників кримінального судочинства. Для її досягнення перед судовим контролем постає низка завдань: а) запобігти неправомірним діям і рішенням, що порушують конституційні права і свободи громадян; б) відновлювати права, безпідставно порушені органами досудового розслідування; в) надавати правомірним діям і рішенням особи, що провадить дізнання, слідчого, прокурора юридичної сили, легалізувавши, тим самим, отримані докази.

Враховуючи те, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчий суддя при розгляді скарги на відповідні постанови, з`ясовує питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого чи прокурора, передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими органами досудового розслідування, а й підстави його закриття.

В ході судового розгляду скарги, з метою з`ясування питання щодо дотримання слідчим вимог законодавства про всебічне та повне дослідження всіх обставин, які підлягають доказуванню в даному провадженні, були досліджені матеріали кримінального провадження № 0012107 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, відповідно до яких, слідчий суддя прийшов до висновку, що доводи адвоката знайшли своє підтвердження щодо неповноти проведеного досудового розслідування.

Так, слідчим суддею встановлено, що уповноваженим слідчим СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві в даному кримінальному провадженні, не було навіть допитано в якості потерпілого ОСОБА_4 та в якості свідка його дружину ОСОБА_6 , з приводу обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, не перевірено версію потерпілого з приводу висловлених в його адресу погроз від осіб, анкетні дані яких були надані потерпілим ОСОБА_4 , не виконано жодного із доручень слідчого, наданого оперативним працівникам, зокрема, не встановлено та не допитано жодних свідків даної події, не встановлено наявність чи відсутність камер відеоспостереження біля місця події, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Крутогірна, 19 та не проведено ряд інших слідчих (розшукових) дій в даному кримінальному провадженні, які є необхідними для встановлення істини у даному кримінальному провадженні, що суперечить дієвості проведеного досудового розслідування.

Крім того, доводи слідчого з приводу того, що потерпілий ОСОБА_4 не з`явився без поважних причин до слідчого за викликом не приймаються до уваги, оскільки відповідно до рапорту слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_7 від 10.01.2019р. встановлено, що потерпілий ОСОБА_4 викликався для допиту в телефонному режимі, проте зазначений номер телефону не з`явився в мережі.

На думку слідчого судді, вказані обставини, відповідно до вимог ст. 135 КПК України не свідчать про належне повідомлення особи про виклик та не можуть вказувати про ухилення потерпілого ОСОБА_4 від явки на виклик слідчого, тим більше, не можуть свідчити про відмову потерпілого ОСОБА_4 від підтримання обвинувачення в кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що державні органи завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v. Bulgaria), пп. 103 et seq.).

Крім того, вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, серед іншого, покази свідків та висновки судових експертиз (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» (Tanrikulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, пп. 104 et seq., ECHR 1999-IV, та «Гюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).

Враховуючи вказане, слідчий суддя вважає, що винесена слідчим постанова від 09.09.2019р. про закриття кримінального провадження, ґрунтується на неповному та поверхневому досудовому розслідуванні, та не відповідає завданням та засадам кримінального провадження, передбаченим ст.ст. 2, 9 КПК України, а також практиці Європейського суду з прав людини стосовно проведення ефективного розслідування.

За таких обставин, скарга адвоката ОСОБА_3 , подана в інтересах потерпілого ОСОБА_4 , підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 9, 40, 84, 91, 110, 223, 284, 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову від 09.09.2019р. начальника відділення злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0012107 від 19.10.2018р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1