№ 207/1145/20
№ 1-кп/207/424/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000466 від 05.04.2020р. по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня технічна, працює в ТОВ «Стиль-Д» на посаді старшого зміни, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 26.03.2020 року приблизно о 09 год. 30 хв. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , де він мешкав разом із потерпілим ОСОБА_5 , вчинив сварку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. В ході сварки у ОСОБА_4 виник прямий умисел на заподіяння потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння на спричинення тілесних ушкоджень, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 26.03.2020 року приблизно о 09 год. 30 хв. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), підійшов до ОСОБА_5 , штовхнув його та наніс по спині потерпілого один удар проводом від пилососу, тим самим спричинив потерпілому, згідно висновку судово-медичної експертизи № 369-Е від 10.04.2020 року, тілесні ушкодження у вигляді синця на спині, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та мають незначні скороминущі наслідки.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з ним проживав і його син ОСОБА_4 26.03.2020року приблизно о 09-30 годині він знаходився вдома, син також був вдома і у них на грунті особистих неприязнених відносин трапився конфлікт. В ході цього конфлікту ОСОБА_4 взяв в руку шнур від пилососа та вдарив його один раз по спині. Після цього ОСОБА_4 пішов із дому.

В судовому засіданні обвинувачений вину визнав у повному обсязі та надав показання, які відповідають фактичним обставинам справи. З приводу вчиненого кримінального правопорушення щиро розкаявся. Суду пояснив, що у нього є батько ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , з яким у нього протягом тривалого часу неприязні відносини. 26 березня 2020 року близько 09.30 годин, між ним та батьком виник конфлікт. В ході конфлікту він взяв провід від пилососу та наніс ОСОБА_5 один удар по спині в районі лопаток, так як в дитинстві батько неодноразово його бив, більше будь-яких ударів батьку, руками чи ногами він не наносив. Після того, як він наніс вказаний удар, він не став більше розвивати конфлікт та пішов з квартири.

Просив суд розглядати справу в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, фактичні обставини справи він не оспорює, погоджується з кваліфікацією, це є його добровільна позиція. У вчиненні злочину щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Дане кримінальне провадження розглянуто згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження зрозуміло зміст цих обставин, чи є їх позиція добровільною та істиною. Судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони позбавляються права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися і їх оцінка судом не проводилася.

Враховуючи викладене суд вважає, що в судовому засіданні вина ОСОБА_4 у вчинені злочину, встановлена та доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід правильно кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за скоєний ним злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Суд враховує, що обвинуваченим скоєно злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_4 працює, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, за місцем мешкання характеризується задовільно, скарги на нього відсутні, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд вважає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Окрім того, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченого, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як середній та виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

З урахуванням обставин і характеру скоєного злочину, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, особи обвинуваченого, який раніше не судимий, працює, за місцем мешкання характеризується задовільно, скарги на нього відсутні, на утриманні неповнолітніх дітей не має, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, а саме щире каяття, те, що від скоєного злочину тяжких наслідків не настало, та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, досудову доповідь органу пробації, враховуючи думку потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, а також те, що відповідно до змісту ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, ОСОБА_4 , має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому з урахуванням всіх вищеперелічених обставин, та беручи до уваги думку прокурора, який просив призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд вважає за можливе призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 680 грн., вид якого визначено у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

На стадії досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався та підстави для його обрання при ухваленні вироку відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369 - 371, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений:

- ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.04.2020 року на пилосос Ракета 12-А, 220 В, 50 Нz, 400W, зеленого кольору з білою пластиковою ручкою та проводом до нього.

Речові докази - пилосос Ракета 12-А, 220 В, 50 Нz, 400W, зеленого кольору з білою пластиковою ручкою та проводом до нього., який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_5 , - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1