Справа № 183/530/20
№ 1-кп/183/978/20

У Х В А Л А
10 лютого 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И Л А :
В провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться обвинувальний акт за фактом вчинення ОСОБА_3 злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ч.33 ст.186, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
19.12.2019 року під час здійснення досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження дії обраного запобіжного заходу, щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, мотивуючи його тим, що і на цей час існують ризики передбачені ч. 1. ст. 177 КПК України, які слугували підставою для його обрання, оскільки ОСОБА_3 , обвинувачується у скоєнні злочинів, які відносяться до категорії тяжких, відсутні стійкі соціальні зв`язки, характеризується негативно, а тому вважає неможливим застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.
Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилаючись на те, що ОСОБА_3 , наміру переховуватися від суду не має, оскільки потребує лікування, вважав достатнім для здійснення процесуальних обов`язків більш м`якого запобіжного заходу.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника, доповнив, що в умовах УПВ його хворобу не лікують, а лише надають знеболювальне.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд, вважає, за необхідне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки вирішуючи питання доцільності продовження тримання під вартою обвинувачених, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у п.79 рішення у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011року, згідно якої питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Враховуючи, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , спливає 14 лютого 2020 року, судове провадження не може бути завершене до спливу цього строку, оскільки на даний час судом не допитані свідки та обвинувачений, не досліджувались письмові докази, а тому жодних підстав для зміни обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який не має, заявлені ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді та на підставі яких був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 350 КПК України, суд,-
П О С Т А Н О В И В :
Обвинуваченому ОСОБА_3 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 09 квітня 2020 року включно.
Копію ухвали направити для виконання командиру батальйону конвойної служби №1 ГУНП в Дніпропетровській області та начальнику Державної установи "Дніпровська установа виконання покарань (№4)".
Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її проголошення у відповідності до рішення КСУ від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя ОСОБА_1