Справа № 159/969/17 Провадження №11-сс/802/271/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

15 травня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2020 року про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт щодо підозрюваного ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2020 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_5 , запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою змінено на домашній арешт.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.
Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність вимогам кримінального процесуального закону, вважаю за необхідне відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.
Так, вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначений статтею 309 КПК України. Вказаний перелік не підлягає розширеному тлумаченню.
З матеріалів справи вбачається, що прокурор оскаржує ухвалу слідчого судді, якою підозрюваному ОСОБА_4 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.
Оскарження ухвал слідчого судді про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт не передбачено нормами КПК України (частини 1, 2 статті 309 КПК України).
Встановлюючи обмеження права на оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. З огляду на це Верховна Рада України у ч. 1 ст. 392 КПК законодавчо визначила межи доступу до правосуддя учасників кримінального провадження під час судового розгляду.
У своєму правовому висновку, викладеному у Постанові від 27 травня 2019 року справа № 766/22242/17, провадження № 51-7276 кмо 18, Об`єднана палата ККС Верховного Суду зазначила, що як неодноразово наголошував Верховний Суд, ст.129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку (див., наприклад, постанову Верховного Суду від 4 квітня 2019 року у справі №494/6/18). У постановах від 17 жовтня 2018 року (справа № 646/5552/17) та від 28 лютого 2019 року (справа № 161/4229/18), які стосувалися права на апеляційне оскарження ухвал слідчих суддів, Верховний Суд підкреслив, що «норми нормативно-правовий акт № 254к/96-ВР від 28.06.1996" Конституції України та кримінального процесуального закону беззастережно гарантують право на апеляційне оскарження лише судового рішення, постановленого за наслідком розгляду справи (кримінального провадження в суді першої інстанції) по суті, а не всіх судових рішень у межах цієї справи (провадження). Встановлення законодавцем такого обмеження права на апеляційне оскарження рішень слідчих суддів має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через розумне регулювання кількості справ, що надходять до судів апеляційної інстанції та створення умов для ефективного використання обмежених ресурсів судової влади».
Отже, діючими положеннями кримінального процесуального законодавства не передбачено право учасників судового провадження на апеляційне оскарження ухвал слідчого судді про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
При цьому вказівка в ухвалі слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2020 року про можливість її апеляційного оскарження є помилковою.
Також слід зазначити, що відмова у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора у зв`язку із оскарженням рішення слідчого судді, окреме оскарження якого на цій стадії законом не передбачене, не свідченням обмеження доступу до правосуддя, оскільки за змістом ч.3 ст.309 КПК України заперечення проти ухвал слідчого судді, які оскарженню не підлягають, можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Така позиція повністю узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеній в Ухвалі від 01.11.2018 у справі №381/820/18 (провадження №51-9030 ск 18).
Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
З огляду на викладене, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження, оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка не входить до переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.
На підставі наведеного і керуючись ст.309, ч.4 ст.399 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 травня 2020 року щодо ОСОБА_4 ..
Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її отримання.

Суддя Волинського
апеляційного суду ОСОБА_2