Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/166/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.04.2020 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2020 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючого на посаді директора ДП «Черкаське військове лісництво», не одруженого, раніше не судимого,
застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто з 17.04.2020 до 14.06.2020.
Покладено на ОСОБА_6 , на строк до 14.06.2020, такі обов`язки:
- не залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання, реєстрації, роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінального провадженні, як безпосередньо так і через третіх осіб за винятком участі у процесуальних діях,
за участі учасників судового розгляду:

прокурора ОСОБА_5 ,
захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ НП в Кіровоградській області, за погодженням із прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначив, що з метою запобігання ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням тяжкості покарання, яке загрожує підозрюваному, існує необхідність в застосуванні до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2020 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого та стосовно підозрюваного
ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на останнього певних обов`язків.
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри та ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, проте недоведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленого ризику, які б давали змогу об`єктивному спостерігачу переконатись в тому, що запобігти вказаним ризикам можливо виключно застосувавши запобіжний захід тримання під вартою. Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що до підозрюваного можливо застосувати менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а тому в задоволенні клопотання слідчого необхідно відмовити.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді.

Постановити нову ухвалу якою, клопотання слідчого погодженого із прокурором у кримінальному провадженні задовольнити та обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці із правом внесення застави в розмірі З 999 272 гривень.
Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_6 , або іншою фізичною чи юридичною особою застави у розмірі 1972 (одна тисяча дев`ятсот сімдесят дві) розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час складає 3 999 272 (три мільйони дев`ятсот дев`яносто дев`ять двісті сімдесят дві) гривні, ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти та в такому разі покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за кожною вимогою;
- не відлучатися із Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання, реєстрації, роботи;
- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, як безпосередньо так і через третіх осіб за винятком участі у процесуальних діях.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що слідчий суддя встановивши наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, передчасно прийшов до висновку з приводу того, що прокурором не доведено в судовому засіданні обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановлених ризиків.
Так, апелянт зауважує, що в судовому засіданні в повному обсязі доведено неможливість застосування стосовно підозрюваного інших, більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою. На неможливість застосування інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою вказує те, що: особисте зобов`язання, порука та застава не можуть бути застосованими, оскільки перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_6 матиме змогу чинити тиск на свідків по кримінальному провадженні з метою перешкоджання проведення якісного досудового розслідування та встановлення істини по кримінальному провадженню; домашній арешт не забезпечить запобігання вищевказаних ризиків, оскільки такий запобіжний захід передбачає конкретно визначене місце, в якому особа повинна перебувати, однак перебуваючи за місцем свого проживання ОСОБА_6 може мати можливість у спілкуванні та здійснити тиск на свідків з метою зміни їх показань на його користь.
Також, апелянт уважає за можливе визначити альтернативний запобіжний захід, такий як застава, визначивши її у 1972 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на даний час становить 3 999 272 грн. Вказує, що саме такий розмір застави зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігатиме ризикам, які встановлені у даному кримінальному провадженні.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду міста Кіровограда від 17.04.2020 про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого у кримінальному провадженні та, відповідно, не застосовувати до ОСОБА_6 запобіжний захід і не визначати обов`язки, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог захисник вказує на те, що слідчим суддею залишено поза увагою, що жодний документ, долучений до матеріалів клопотання, не містить даних про зловживання ОСОБА_6 службовим становищем на користь третіх осіб, вихід його за межі своїх повноважень чи, тим більше, спричинення збитків. Показання свідків, якими слідчий та прокурор намагаються довести обґрунтованість підозри, взагалі не містять інформативного та смислового значення для провадження.

Висновки експертиз, покладені в основу підозри, фактично оцінюють коньюктуру ринку лісової продукції, оскільки до уваги експертів взята виключно вартість лісопродукції на сайтах, які являють собою електронні платформи для перепродажу продуктів лісової промисловості.

Натомість, згідно із наданими стороною захисту документами, жодних збитків ДП «Черкаське військове лісництво» не спричинено. Реалізація лісової продукції ФОП ОСОБА_10 відбулася на підставі прямого договору за цінами, що встановлені на аукціоні, проведеному Черкаською товарною біржею агропромислового комплексу центральних областей України, як того і вимагали положення наказу № 42 Державного комітету лісового господарства України, що на сьогодні втратив чинність.

Крім того, період господарської діяльності ДП «Черкаське військове лісництво» 2017-2019 років охоплений аудиторською перевіркою, за результатами якої жодних порушень фінансової дисципліни в частині реалізації лісопродукції не встановлено.

Таким чином, фактично підозра в частині спрямованості дій ОСОБА_6 грунтується виключно на припущеннях слідчого і прокурора та жодним чином не доводиться дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

Окрім цього, захисник уважає не обґрунтованим є посилання слідчого на наявність ризику щодо наявної можливості знищувати чи змінювати речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та впливати на свідків з числа працівників ДП «Черкаське військове лісництво». Документи, що стосувались фінансово-господарської діяльності підприємства із ФОП ОСОБА_10 отримані органом досудового розслідування під час виконання ухвали про тимчасовий доступ. Жодних доказів того, що ОСОБА_6 має намір знищення чи приховання документів стороною обвинувачення не надано. За місцем проживання та автомобілі останнього проведені обшуки, під час яких не знайдено документів чи доказів, що підтверджували б наявність зазначеного ризику.

Водночас, апелянт зазначає, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу того, що ОСОБА_6 , використовуючи своє службове становище намагався, намагається чи буде намагатися чинити тиск на свідків, залякувати їх, схиляти до надання неправдивих показань. Вказані твердження є виключно намаганням сторони обвинувачення створити негативний образ ОСОБА_6 . Ризик щодо використання службового становища для можливого вчинення інших злочинів нівельований, зокрема, позитивною службовою характеристикою ОСОБА_6 , який за твердженням керівництва бездоганно виконує свої службові обов`язки, за час його перебування на посаді директора, ДП «Черкаське військове лісництво» ніколи не було в статусі збиткового, результати господарської діяльності сприяли зростанню показників прибутковості підприємства.

Таким чином, вище перелічені факти у їх сукупності, на переконання захисника свідчать про те, що слідчим у клопотанні, прокурором у судовому засіданні не доведені, а слідчим суддею безпідставно взяті до уваги факти про наявність обґрунтованої підозри у кримінальному провадженні, існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак, прийняте помилкове рішення про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, підозрюваного ОСОБА_6 та в його інтересах захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, при цьому підтримали апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , перевіривши матеріали подання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із районного суду, та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Пунктом другим частини третьої статті 407 КПК України визначено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Як слідує із клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за які передбачена у виді позбавлення волі строком до 8 років, що свідчить про те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно пливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Окрім цього, в клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 продовжуючи обіймати посаду директора ДП «Черкаське військове лісництво» має право доступу до службових документів вказаного державного підприємства, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Також, слідчий у клопотанні зазначив про можливість незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні, а саме шляхом застосування до них залякування, методів фізичного та морального впливу, використовуючи своє службове становище.

Слідчий суддя, відмовляючи у задоволенні клопотання, на переконання колегії суддів, не звернув уваги на вимоги ст.ст. 177, 178, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, які передбачають мету та підстави застосування запобіжних заходів, обставини, що враховуються при їх обранні та визначають певну категорію осіб, до яких може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності скасування ухвали слідчого судді, якою стосовно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та застосувати до останнього більш суворий запобіжний захід.

Вирішуючи питання щодо виду запобіжного заходу, із застосуванням якого в повній мірі буде забезпечено виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, колегія суддів враховує наступне:

Відповідно до частини 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, колегія суддів враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Із даного приводу слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі-ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Водночас, практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
У справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що наявні матеріали клопотання свідчать про існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_6 міг вчинити злочин, передбачений ч. 2 ст. 364 КК України.
Так, підозра, яка пред`явлена ОСОБА_6 обґрунтовується наявними в матеріалах клопотання копіями документів:
-рапорту про вчинене кримінальне правопорушення від 01.10.2018 та матеріалами перевірки (а.м.к. 10-13);
-опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді (додаток до протоколу тимчасового доступу до речей та документів від 18.02.2020) проведеного в ДП «Черкаське військове лісництво» в ході якого вилучено копії документів, що підтверджують реалізацію лісоматеріалів (техсировина, пиловник) на адресу ФОП ОСОБА_10 (а.м.к. 19-51);
-протоколів допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (а.м.к. 89-99);
-висновку судово-товарознавчої експертизи № 292/830-840/20-27 від 26.02.2020, відповідно до якої встановлено заниження ДП «Черкаське військове лісництво» вартості лісоматеріалів необробленої деревини, відпущених поза аукціонних торгів, ФОП ОСОБА_10 , у порівнянні середньою ринковою вартістю (а.м.к. 53-58);
-висновку судово-економічної експертизи № 5026/5027/19-27, № 901/20-27 від 28.02.2020 відповідно до якої встановлено, що із врахуванням висновку експерта, збитки ДП «Черкаське військове лісництво» під час виконання умов договору № 61 від 27.12.2017 на купівлю-продаж деревини без аукціону між ДП «Черкаське військове лісництво» та ФОП ОСОБА_10 документально підтверджуються в сумі 422 992,15 грн (а.м.к.59-72).
Водночас, колегія суддів не приймає до уваги апеляційні ствердження захисника адвоката ОСОБА_7 з приводу того, що підозра, яка пред`явлена ОСОБА_6 є необґрунтованою, виходячи із вказаних вище доказів. При цьому, колегія суддів зазначає, що вирішення питання про наявність чи відсутність події, складу злочину, а також доведеності вини особи у вчиненні злочину, віднесено законодавцем виключно до повноважень суду під час розгляду кримінального провадження по суті, а тому на даному етапі, колегія суддів не може надати оцінку зазначеним обставинам.
Окрім цього, судова колегія також враховує наявність ризиків, які передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно вплинути на свідків, а також знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Про наявність вказаних ризиків свідчить той факт, що злочин, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, так як санкцією ч. 2 ст. 364 КК України передбачено основне покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років, що вказує на можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, слід зазначити, що оскільки на даний час по даному кримінальному провадженню необхідно провести ряд слідчих дій направлених на встановлення та зібрання доказів, а тому у разі застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній зможе незаконно впливати на хід досудового розслідування, в тому числі впливати на свідків. Також, необхідно враховувати, що продовжуючи на даний час обіймати посаду директора ДП «Черкаське військове лісництво», ОСОБА_6 має право доступу до службових документів вказаного державного підприємства, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
При цьому, колегія суддів вважає, що ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваним вчинити інше кримінальне правопорушення, матеріалами клопотання не доведений, а тому на даний момент відсутні будь-які підстави для врахування зазначеного ризику.
Таким чином, з урахуванням наведених фактів, на переконання судової колегії, застосований до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за обставин даного кримінального провадження та встановлених ризиків, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, при цьому такий запобіжний захід, як тримання під вартою, на думку судової колегії, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи питання щодо строку дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи із засад, які закріплені у ст.ст. 197, 219 КПК України, колегія суддів враховує, що підозра ОСОБА_6 пред`явлена 14 квітня 2020 року (а.м.к. 100-114), а тому строк досудового розслідування спливає 14 червня 2020 року і саме до вказаної дати має бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що складає 53 дні.

Окрім цього, згідно положень ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, у своєму клопотанні слідчий просив визначити заставу в сумі 4 000 000 грн, при цьому прокурор в апеляційній скарзі ставив питання щодо необхідності визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, в розмірі 1972 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 999 272 грн.

Відповідно до п.п. 2 п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину розмір застави визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом другим частини п`ятої вказаної статті КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КК України).
Так, колегія суддів при визначені розміру застави враховує те, що злочином, в якому підозрюється ОСОБА_6 , спричинено збитки в сумі 422 992, 15 грн, у зв`язку із чим, для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатнім буде розмір застави в межах суми завданих злочином збитків, який складає 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, колегія суддів визнає, що запропонований в апеляційній скарзі прокурора розмір застави є взагалі невмотивованим та буде надмірним для підозрюваного ОСОБА_6 , що у свою чергу знівелює закріплений у КПК України принцип визначення альтернативного виду запобіжного заходу (застави), при застосуванні такого виду забезпечення кримінального провадження, як тримання під вартою.

За вказаних обставин, колегія суддів уважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу прокурора, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, скасувавши при цьому ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17.04.2020 та постановити нову ухвалу про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави.
Керуючись ст.ст. 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , задовольнити частково, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 17 квітня 2020 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, скасувати.
Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУ НП в Кіровоградській області, яке погоджене із прокурором військової прокуратури Кіровоградського гарнізону Південного регіону України,задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000115, у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 364 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 53 дні, який рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 14 год 30 хв 23 квітня 2020 року до 14 год 30 хв 14 червня 2020 року, тобто в межах строку досудового розслідування.
ОСОБА_6 взяти під варту негайно в залі апеляційного суду.
Визначити розмір застави у сумі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, (2102х200), що складає 420 400 грн.
Застава може бути внесена на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме на депозитний рахунок Кропивницького апеляційного суду № UA0086310, ; МФО:

820172; банк одержувача: Держказначейська Служба України м. Київ; призначення платежу - застава за підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000115.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування зі свідками по справі;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Кропивницького апеляційного суду, має бути наданий відповідній уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 8, 10 ст. 182 КПК України, за умови сплати застави, що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, застава буде звернена в дохід держави, а слідчим суддею, судом буде вирішено питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3