печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_4 від 12 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 28.03.2018, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 426-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
17 грудня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, в якій просить скасувати постанову прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_4 від 12 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 28.03.2018, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 426-1 КК України.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_3 посилається на те, що, закривши кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 426-1 КК України, прокурор неправильно застосував кримінальний процесуальний закон, оскільки дані досудового розслідування свідчать взагалі про відсутність події вказаних злочинів, а відтак кримінальне провадження має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України - за відсутністю події злочину, у зв`язку з чим просить скасувати оскаржувану постанову.

ОСОБА_3 та прокурор групи прокурорів в кримінальному провадженні № №0000017 від 28.03.2018, будучи належним чином повідомленими про розгляд скарги, в судове засідання не з`явились, при цьому ОСОБА_3 подав клопотання про розгляд скарги за його відсутності.

За таких обставин слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні сторін кримінального провадження на підставі наданих ними матеріалів.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та долучені до неї матеріали, а також дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000017 від 28.03.2018, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення слідчого, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України, клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Органом досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000017 від 28.03.2018 є територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Києві, що знаходиться за адресою: бульвар Лесі Українки, 26, м. Київ, 01133, у Печерському районі м. Києва, а відтак скарга підлягає розгляду слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини щодо дотримання права на справедливий судовий розгляд в аспекті розгляду справи у розумні строки, визначеного у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у кримінальній справі початком періоду, який належить враховувати в цілях вимоги щодо «розумного строку» є дата повідомлення про «обвинувачення». Це може бути дата початку розслідування та ідентифікація особи як підозрюваного. У такому разі дата арешту, обшуку чи допиту, навіть в якості свідка, може вважатись датою початку §§ 73-74 рішення від 15.07.1982 у справі «Екле проти Німеччини», заява № 8130/78 .

У ст. 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_3 допитувався в ході досудового розслідування, а його управлінські рішення були предметом розслідування, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про наявність у ОСОБА_3 юридичної зацікавленості в оскарженні постанови про закриття кримінального провадження № 0000017 від 28.03.2018.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформляється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно доводів заявника, які матеріалами кримінального провадження не спростованні, копію оскаржуваної постанови він отримав лише 12.12.2019, а відтак слідчий суддя вважає скаргу поданою у визначений законом десятиденний строк.

У відповідності до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з конституційних принципів змагальності та диспозитивності, слідчий суддя розглядає скаргу виключно в межах доводів та вимог скарги і на підставі наданих сторонами матеріалів.

Судовим розглядом встановлено, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань у м. Києві здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000017 від 28.03.2018, яке постановою прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_4 від 12.09.2019 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 426-1 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а-по друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Згідно зі ст. 215 КПК України досудове розслідування здійснюється у формі досудового слідства. Зазначена норма, як і положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства, однак не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити в ході досудового розслідування для його закінчення.

Орган досудового розслідування в залежності від описаних заявником обставин, в яких останній вбачає ознаки кримінально-караних діянь, на власний розсуд визначає об`єм перевірочних дій, достатній, за переконанням слідчого чи прокурора, для прийняття мотивованого рішення у відповідності до положень ч. 2 ст. 283 КПК України.

Ініціюючи питання про скасування оскаржуваної постанови, ОСОБА_3 у скарзі не посилається на неповноту досудового розслідування, а лише стверджує про неправильне застосування прокурором кримінального процесуального закону, оскільки дані досудового розслідування свідчать взагалі про відсутність події вказаних злочинів, а відтак кримінальне провадження має бути закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Однак, кримінальне провадження підлягає закриттю за відсутністю події злочину згідно п. 1. ч. 1 ст. 284 КПК України, якщо не встановлено самого факту (події) злочину, про який заявлено до правоохоронних органів, як про суспільно небезпечне діяння, передбачене КК України.

Кримінальне провадження за відсутністю складу злочину підлягає закриттю в тому випадку, коли встановлено, що діяння (подія) мало місце, проте воно не передбачене чи не розцінюється КК України як злочин.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

З матеріалів кримінального провадження слідує, і зазначені обставини відображенні в тексті оскаржуваної постанови, що під час досудового розслідування досліджувались факти та обставини ймовірної причетності колишнього начальника «28 управління начальника робіт» (далі скорочено - 28 УHP) ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а саме до вчинення зловживання владою або службовим становищем на користь третіх осіб - своєї дружини - ОСОБА_6 , яка була засновником ТОВ «ИССО», а також службовим особами ПрАТ «ФК Княгиня Ярославна» та ТОВ «Будінвестсервіс», що виразилось у незаконній передачі під будівництво іншій юридичній особі земельної ділянки Міністерства оборони України, площею 5,59 га, яка розташована на території військового містечка № НОМЕР_1 у АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 , що спричинило фактичну втрату можливості її використання. Окрім цього, перевірялася можлива причетність колишнього начальника 28 УНР ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 97-1 КК, а саме до вчинення самовільного зайняття земельної ділянки та самовільного будівництва, яке виразилось в укладенні 28.10.2005 з ТОВ «ИССО» договору № 81/H «Об инвестировании строительства жилого микрорайона по ул. Полеской в Дарницком районе г. Києва» на території земельної ділянки військового містечка № НОМЕР_1 загальною площею 5,59 га. на суму 45 млн. грн. та у подальшому в укладенні 09.03.2007 з ТОВ «ИССО» договору генерального підряду № 4 на будівництво житлового будинку за вищевказаною адресою, що в свою чергу спричинило самовільне будівництво житлових багатоквартирних будинків по АДРЕСА_1 (попередня назва АДРЕСА_3 та по АДРЕСА_2 , на території військового містечка № НОМЕР_1 . Також перевірялася можлива причетність військових посадових осіб Міністерства оборони України до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 426-1 КК України, а саме до вчинення перевищення військовими службовими особами влади чи службових повноважень, яке виразилось у порушенні вимог Постанов Кабінету Міністрів України № 296 від 11.04.2012 «Про затвердження Порядку укладення державними підприємствами, установами, організаціями, а також господарськими товариствами, у статутному капіталі яких частка держави перевищує 50 відсотків, договорів про спільну діяльність, договорів комісії, доручення та управління майном» та № 715 від 6 липня 2011 року в умовах особливого періоду, без проведення конкурсу, та не маючи дозволу від уповноваженого органу (Міністерства оборони України) уклали з ТОВ «Бориспільміськбуд» договір про будівництво житлового комплексу по вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва, розміщеного на земельній ділянці військового містечка № НОМЕР_1 (кадастрові номери :63:389:0004 та :63:389:0025) загальною вартістю 45 млн. грн. чим спричинили тяжкі наслідки.

В обґрунтування рішення про закриття кримінального провадження прокурор в постанові серед іншого зазначив, що посадові особи Київської міської ради, 28 УНР та Міністерства оборони України, ТОВ «ИССО», ПрАТ «ФК Княгиня Ярославна» та ТОВ «Будінвестсервіс» діяли в межах наданих службових повноважень, з дотриманням вимог чинного законодавства, відносини між вказаними суб`єктами по суті є цивільно-правовими у сфері господарської та підприємницької діяльності.

Аналізуючи дані досудового розслідування на предмет відповідності прийнятого рішення вимогам п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий суддя акцентує увагу на тому, що Рішенням господарського суду м. Києва від 11.07.2017, яке залишене в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 та постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2017 року у справі № 910/4250/17 за позовом Першого заступника військового прокурора Центрального регіону України в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України до Київської міської ради та Установи «28 управління начальника робіт» про визнання недійсним рішення Київської міської ради «Про передачу Установі «28 управління начальника робіт» земельних ділянок для будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами на вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва» №473/2934 від 24.11.2005; визнання недійсним договору оренди від 13.11.2006; визнання відсутності Установи «28 управління начальника робіт» права користування спірними земельними ділянками, в задоволенні позову відмовлено повністю. Таким чином, враховуючи, що рішення Київської міської ради «Про передачу Установі «28 управління начальника робіт» земельних ділянок для будівництва житлового комплексу з підземними паркінгами на вул. Поліській у Дарницькому районі м. Києва» №473/2934 від 24.11.2005 та договір оренди від 13.11.2006 є чинними та дійсними, факт правомірного перебування в користуванні Установи «28 управління начальника робіт» земельних ділянок є встановленим.

Зміст постанови про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України, рішення прокурора щодо підстав закриття кримінального провадження є належним чином мотивованим та обґрунтованим.

Отже, в ході розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що орган досудового розслідування обґрунтовано оцінив фактичні обставини справи та отриманні в кримінальному провадженні докази саме на предмет відсутності складу злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 426-1 КК України, та дійшов до вірного висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України..

Жодних правових підстав стверджувати, що в ході нового розслідування можуть бути встановлені дані про відсутність в описаних обставинах події кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 426-1 КК України, при розгляді скарги не встановлено, а відтак слідчий суддя відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_4 від 12 вересня 2019 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000017 від 28.03.2018, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутністю складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 197-1, ч. 4 ст. 426-1 КК України, - відмовити .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1