Справа № 357/3324/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2020 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в залі суду № 1 угоду про визнання винуватості від 13 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000665 від 06.03.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, без постійного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.05.03.2003 року Оболонським районним судом м. Києва за ст.ст. 187 ч.2, 69 КК України до 4 років позбавлення волі;

2.03.02.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.185 ч.2 КК України до 4 місяців арешту;

3.16.10.2012 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі;

4.28.01.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

5.10.07.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст.185 ч.2, 71 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 20.06.2017 року по постанові Березанського міського суду умовно достроково невідбутий термін 2 місяці 28 дні;

6.11.03.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2,70 КК України до 4 років позбавлення волі, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участю учасників кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Так, 06.03.2019 року, близько 17 год. 20 хв., ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збагачення за рахунок чужого майна, таємно від оточуючих, знаходячись у торгівельному залі магазину «Продукти-604» ТОВ «АТБ-Маркет», що по вул. Поповича, 3 в м. Узин Білоцерківського району, Київської області, підійшов до полиці-вітрини, на якій знаходились алкогольні напої, де впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, повторно, таємно викрав з полиці пляшку кон`яку торгової марки «Shustoff V.S. 3 зірки» ємкістю 0,5л. вартістю 128 грн. 38 коп. та пляшку кон`яку торгової марки «Shabo V.V.S.O.P.» ємкістю 0,5л. вартістю 160 грн. 36 коп., які сховав в кишені свого одягу, та в подальшому не розрахувавшись пройшов через розрахункові каси зазначеного магазину, чим спричинив ТОВ «АТБ-Маркет» майнову шкоду на загальну суму 288 грн. 74 коп.

Після чого ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_3 спричинили ТОВ «АТБ-Маркет» майнову шкоду на загальну суму 288 грн. 74 коп.

Таким чином, встановлено достатність доказів для обвинувачення ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
13 квітня 2020 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у порядку передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.185 КК України. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин, а саме за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 11.03.2019, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі та остаточне покарання призначити у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно до положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Вимогами ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає встановленим в судовому засіданні, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.
Оскільки ОСОБА_3 до постановлення вироку, вчинив новий злочин, йому підлягає призначення покарання у відповідності до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити укладену 13 квітня 2020 року між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості.
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, покарання за сукупністю злочинів визначити шляхом часткового складання призначеного покарання за даним вироком та покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 11 березня 2019 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 70 КК України до 4 років позбавлення волі та остаточне покарання призначити ОСОБА_3 у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід в цьому кримінальному провадженні не обирався, оскільки обвинувачений 11 березня 2019 року взятий під варту за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 11 березня 2019 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 11 березня 2019 року, тобто з 11 березня 2019 року.
Речові докази: пляшку кон`яку торгової марки «Shustoff V.S. 3 зірки» ємкістю 0,5л. та пляшку кон`яку торгової марки «Shabo V.V.S.O.P.» ємкістю 0,5л. повернути за належністю ТОВ «АТБ Маркет», DVD-R диск залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 190,00 гривень витрат на проведення експертиз.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: ОСОБА_1