Справа № 567/207/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000430, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань від 22.12.2019

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, раніше судимого 10.10.2019 Острозьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим 1 рік, на підставі ст.76 КК України покладені обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти про зміну місця проживання роботи або навчання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.309 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник адвокат ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_6

встановив

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 10.10.2019 Острозьким районним судом Рівненської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75КК України звільнений від вібрування покарання з іспитовим терміном 1 рік, під час іспитового строку на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини.
Так, 21.12.2019, близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку за місцем свого проживання, що за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин щодо ОСОБА_6 , наніс останньому один удар ножем в ділянку шиї зліва, чим заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення шиї, трахеї, правої легені, правобічного тотального пневмотораксу, які, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №13 від 10.02.2020, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя в момент їх заподіяння.
Окрім того, діючи повторно, ОСОБА_3 всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995, в середині грудня 2019 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) поблизу сміттєзвалища на околиці с. Бадівка Острозького району зірвав дикоростучі рослини коноплі та достовірно знаючи, що це є наркотичний засіб, переніс їх до свого місця проживання в АДРЕСА_1 , де умисно та незаконно зберігав для власного вживання до вилучення працівниками поліції в ході огляду місця події 21.12.2019.
Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №2.1-1289/19 від 09.01.2020, вилучені в ОСОБА_3 рослини зеленого кольору являється особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс» загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 1441 г, обіг якого заборонено.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав та пояснив, що дійсно 21.12.2019, близько 22 год. 30 хв. він перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку за місцем свого проживання в с. Вельбівно Острозького району на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин щодо ОСОБА_6 , наніс останньому один удар ножем в ділянку шиї зліва. Зазначив, що наміру вбивати його він не мав. Також, в середині грудня 2019 року, поблизу сміттєзвалища на околиці с. Бадівка Острозького району, він зірвав дикоростучі рослини коноплі. Він переніс її за місцем свого проживання без мети збуту, для власного вживання - хотів покурити, та заховав в кімнаті. 21.12.2019 у його будинку проводили обшук і вказану коноплю вилучили. Просив суд суворо не карати.

Заявлений прокурором цивільний позов визнав у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні вказав, що 21.12.2019, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_3 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку за місцем свого проживання, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс йому один удар ножем в ділянку шиї зліва. Зазначив, що це було раптово і подальші події він всі детально не пам`ятає.
Подав заяву, в якій вказав, що претензій до обвинуваченого немає, просить його суворо не карати.
Показання обвинуваченого та потерпілого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши сукупність доказів, що узгоджуються між собою, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, та за ч.2 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів у великих розмірах без мети збуту, вчинене повторно.
Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та зокрема те, що відповідно до ст.12 КК України дані злочини кваліфікуються: за ч.2 ст.309 КК України як злочин середньої тяжкості, від якого потерпілих немає, за ч.1 ст.121 КК України, як тяжкий злочин, відповідальність за які не передбачає альтернативу видів покарання.

Беручи до уваги особу обвинуваченого, суд враховує, що ОСОБА_3 одружений, за місцем проживання характеризується з посередньої сторони, непрацюючий, на «Д» обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті не перебуває.

Відповідно до ст.66 КК України, як пом`якшуючу покарання обставину суд враховує, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів та вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до п.26 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами та доповненнями) у разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням (статті 75, 104 КК) або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково (статті 81, 107 КК) і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, позицію прокурора та потерпілого, а також мету покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише виключно в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів
При призначенні покарання судом враховуються вимоги ч.1 ст.70, ч.1 ст. 71 КК України.
Приймаючи до уваги, що вироком Острозького районного суду Рівненської області від 10.10.2019 ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 1 рік, та в період іспитового строку скоїв новий злочин, суд на підставі ст.71 КК України вважає необхідним призначити йому покарання за сукупністю вироків шляхом приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертизи, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З довідки про витрати на проведення експертизи вбачається, що витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів по даному кримінальному провадженню становлять 1256 грн. 08 коп., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого зазначених витрат.

Заявлений цивільний позов прокурора в інтересах держави про відшкодування витрат, понесених Острозькою ЦРЛ на лікування ОСОБА_6 на суму 14529 грн. 40 коп. суд вважає за необхідне задовольнити у повному об`ємі з таких підстав.

Відповідно до довідки-розрахунку №14, потерпілий ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні невідкладної (екстреної) медичної допомоги з ліжками інтенсивної терапії в комунальному некомерційному підприємстві "Острозька центральна районна лікарня" Острозької районної ради Рівненської області з 21.12.2019 по 06.01.2020 та стаціонарне лікування ОСОБА_6 становить 14529 грн. 40 коп.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується вимогами п.3 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання:

-за ч.1 ст.121 КК України п`ять років позбавлення волі;

-за ч.2 ст.309 КК України три роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді п`яти років.

На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання призначити ОСОБА_3 за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуту частину покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 10 жовтня 2019 року у виді позбавлення волі строком п`ять років один місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання - 22 грудня 2019 року.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 16 год. 30 хв. 30 травня 2020 року включно з подальшим його утримання у Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь фінансового управління Острозької районної державної адміністрації для перерахування Комунальному некомерційному підприємству "Острозька центральна районна лікарня" Острозької районної ради Рівненської області 14529 (чотирнадцять тисяч п`ятсот двадцять дев`ять) грн. 40 коп.

Речові докази: частину стіни ; змиви та контрольні змиви з внутрішньої частини вхідних дверей району накладного замка; змиви та контрольні змиви з підлоги кімнати №1 на лінолеумі; змиви з обох рук ОСОБА_3 ; вилучена з об`єктом носієм (шпалерами) кімнати №2 пляма бурого кольору; зріз ковра; три сліди папілярних узорів, два ножі вилучені з кімнати №2; наркотичний засіб «канабіс» масою (в перерахунку на висушену речовину) 1441 г - знищити після вступу вироку в законну силу.
Речові докази: чорну кофту з капюшоном, штани синього кольору (джинси), кофту чорного та оранжевого кольорів, пару шкарпеток - повернути законному володільцю після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1