Справа № 645/2604/19
Провадження № 1-кп/645/590/19

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі :

Головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
- 22.04.2008 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.,

- 17.10.2011 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України до 4 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

- 23.05.2016 року Чугуївським районним судом Харківської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.1 ст.71 КК України до чотирьох років шести місяців позбавлення волі, звільнений 23.11.2016 року по відбуттю покарання,

- 08.11.2017 року Московським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

-04.03.2019 року Фрунзенським районним судом м.Харкова за ч.2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

21.01.2019 року приблизно о 08:30 годині, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , перебував спільно з потерпілим ОСОБА_5 у «кафе-барі», що розташоване за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, 129/4. ОСОБА_6 помітив, що потерпілий ОСОБА_5 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, запропонував останньому провести його до дому, на що потерпілий ОСОБА_5 погодився. Після чого, ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 вийшли з вищевказаного «кафе-бару» та почали рухатися у напрямку місця мешкання потерпілого ОСОБА_7 ..
Перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , потерпілий ОСОБА_5 вирішив присісти на лавочку відпочити, в цей час ОСОБА_6 присів поруч. Так, через декілька хвилин ОСОБА_6 помітив, що потерпілий ОСОБА_5 заснув. В цей час, у ОСОБА_8 виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону торгівельної марки «HUAWEI smart + 64 GB», який належить потерпілому ОСОБА_5 ..
ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок іншої особи, скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає та тим, що потерпілий ОСОБА_5 спить, таємно викрав з лівої кишені куртки, яка була вдягнена на потерпілому ОСОБА_5 мобільний телефон торгівельної марки «HUAWE1 smart + 64 GB», чорного кольору, вартістю 4883 гривень.
Після чого, ОСОБА_6 з місця злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 4883 гривень 00 копійок.
В судовому засіданні ОСОБА_6 винним себе у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України визнав повність, щиро розкаявся, не оспорював фактичні обставини справи та докази, викладені в обвинувальному акті. Пояснив про обставини скоєння злочину, як викладено вище.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, від подачі цивільного позову відмовився.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Аналізуючи вищевикладені докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_6 , своїми умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, і така кваліфікація його дій є вірною.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, вимоги ст. 50,65 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
При визначенні ОСОБА_9 , виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого злочину, який відносяться до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше був неодноразово засуджений, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена, не перебуває на обліку лікаря психіатра, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2014 року, діагноз: синдром залежності від опіоїдів, а також пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин судом не встановлено.

В судовому засіданні було встановлено, що згідно вироку Фрунзенського районного суду м.Харкова від 04.03.2019 року, ОСОБА_4 , був визнаний винним та засуджений за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, початок строку відбування покарання рахується з моменту затримання в залі судового засідання 04.03.2019 року. Злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_4 був вчинений до постановлення вироку від 04.03.2019 року, тому покарання йому необхідно призначати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України передбачено, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
На підставі викладеного, з урахуванням особи ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання його лише в ізоляції від суспільства, із застосуванням покарання, у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, у вигляді позбавлення волі та не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.

На підставі ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 , на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експерта за проведення експертизи № 6/698СЕ-19 від 20.03.2019 року в розмірі 429 гривень.
Цивільний позов не заявлений.
Питання речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , в даному кримінальному провадженні не обирався, на підставі ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 02.09.2019 року засуджений ОСОБА_4 був тимчасового переведений до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на час розгляду справи. Згідно повідомлення ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 переведений до установи з 16.09.2019 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у вигляді трьох років позбавлення волі .

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, враховуючи частково відбуте покарання за вироком від 04.03.2019 року Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України, за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань,призначити ОСОБА_4 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на трьох роки 8 місяців.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави за проведені експертні роботи витрати на загальну суму 429 гривень.

ОСОБА_4 залишити утримувати під вартою в Державній установі Харківській слідчий ізолятор ( № 27), до набрання вироком законної сили.
Початок відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з часу затримання з 04.03.2019 року.
Речові докази: мобільний телефон HUAWE1 smart + 64 GB», чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , вважати повернутим потерпілому за належністю.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Фрунзенський районний суд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Фрунзенському районному суді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1