В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001558 від 17.07.2019 року з обвинувальним актом за обвинуваченням неповнолітнього:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, офіційно не працюючого, студента ІІ курсу ПТУ №89, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-16.05.2019 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76,104 КК України звільнений з випробувальним строком на один рік;
обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області - ОСОБА_4 , представник служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради ОСОБА_5 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , захисник неповнолітнього обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 , неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_8 ,
встановив:
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 16 липня 2019 року приблизно о 10 годині, повторно, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , власницею якої є ОСОБА_8 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, впевнившись у відсутності можливих свідків чи очевидців, скориставшись відсутністю потерпілої ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з шафи, яка знаходилась в спальній кімнаті вказаної квартири, таємно викрав дві сережки із золота 585 проби, загальною вагою 2,6 грами, які належать ОСОБА_8 , вартість яких згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 1370 від 16.12.2019 складає 1747,25 гривень. Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення зник, обернувши викрадене майно на власну користь та розпорядившись ним на власний розсуд.
В результаті злочинних дій неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_8 спричинено майнову шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1370 від 16.12.2019 року, на загальну суму 1747,25 грн.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше зустрічався з її донькою, влітку 2019 року він в черговий раз прийшов до них додому, донька його впустила, а вона була на роботі. Зранку, повернувшись з роботи, вона виявила пропажу золотих сережок, що належали її матері. Сусіди з її будинку розповіли, що до їх квартири приходив обвинувачений ОСОБА_3 . Після чого, вона викликала працівників поліції, з дільничним вони ходили до ломбарду, однак сережок вже не було. Обвинувачений і раніше вчиняв крадіжки її майна, за що і був судимий за попереднім вироком. Матеріальний збиток обвинуваченим їй не відшкодований. Покарання просила призначити на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , який на час розгляду справи в суді досяг повноліття, свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, суду пояснив, що в той день, влітку 2019 року він дійсно прийшов до своєї дівчини додому, її мати потерпіла ОСОБА_8 була на роботі, він залишився ночувати. Зранку він зайшов до спальні потерпілої, де з шафи викрав дві золоті сережки, цього ніхто не бачив. Сережки він помітив раніше, коли бував в гостях і потерпіла відкривала шафу. Коли донька потерпілої почала його питати навіщо він ходив до спальні, він нічого не розказував і залишив квартиру. Після чого разом із знайомим поїхав до ломбарду, де заклав сережки, а гроші потратив на власні потреби. У скоєному розкаюється, відшкодовувати шкоду потерпілій не має бажання, оскільки у них склались неприязні стосунки і в нього немає для цього зайвих коштів.
В судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 пояснила, що її син не бажає вчитися, до неї не прислухається, на даний час підробляє неофіційно, просила суд призначати покарання на розсуд суду.
Допитаний судом представник служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради також покладалась на розсуд суду, вказавши, що з обвинуваченим ОСОБА_3 вони намагались працювати і здійснювати на нього виховний вплив, але останній не бажає чути оточуючих та на все має власну точку зору.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 разом із своїм законним представником звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та вважає зібрані в справі докази його вини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази його провини, немає ніякої потреби.
З`ясувавши думку прокурора, потерпілої, законного представника неповнолітнього обвинуваченого, представника служби у справах дітей виконкому Тернівської районної у місті ради, захисника, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останні погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій, в тому числі і обвинуваченим, який на час розгляду справи досяг повноліття. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.
Дослідивши та аналізуючи вивчені в справі докази, показання потерплої та обвинуваченого, що мають характер логічний та послідовний характер та повністю узгоджуються між собою, суд приходить до обґрунтованого висновку, що обвинувачений ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України, а також ст.103 КК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення не досяг 18 річного віку, і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.
Пом`якшуючими покарання обставинами, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному, активне сприяння у розкритті злочину, вчинення злочину будучи неповнолітньою особою.
Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості, обвинувачений раніше судимий, вчинив злочин у віці 17 років, за місцем проживання характеризуються посередньо, працює неофіційно, проживає разом з матір`ю, відносини у родині та умови проживання задовільні, рівень розвитку відповідає віку обвинуваченого, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував та не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має, інвалідом не являється. Обвинувачений ОСОБА_3 є студентом ІІ курсу ПТУ №89, згідно психолого-педагогічної характеристики, наданої огргану пробації, відвідує заняття не систематично, показує низький рівень знань, на зауваження реагує агресивно, вимог старших не дотримується, має приятелів з асоціальною поведінкою.
Відповідно до абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16 квітня 2004 року № 5 роз`яснено, що перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК України, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття. Визначаючи розмір покарання таким особам, суд має виходити з відповідних положень статей 99 - 102 КК України.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, досудову доповідь органу пробації з інформацію про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 будучи раніше засудженим у неповнолітньому віці за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став і знову, не досягши віку 18 років вчинив умисний злочин середньої тяжкості у період іспитового строку, суд дійшов висновку що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.
Крім того, покарання слід призначати із застосуванням ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, частково приєднавши не відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.05.2019 року.
Підстав для застосування ст.ст. 75,104 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначенням покарання з застосуванням ст. 69 КК України, судом не встановлено.
Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні. Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту слід залишити без змін, до набрання цим вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371,373-376 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупності вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.05.2019 року у вигляді двох років позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді двох років і одного місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання в порядку виконання вироку.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту - залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1