Справа 556/1366/19
Номер провадження 1-кп/556/10/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.02.2020 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі Володимирснького районного суду кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 23 березня 2019 року за №0000110 за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,

У вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 198 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 було вчинено за таких обставин:

22.03.2019 року приблизно о 16 год., перебуваючи у лісовому масиві ДП «Рафалівський лісгосп» Мульчицького лісництва кварталу №9 виділу №2 неподалік с.Мульчиці Володимирецького району Рівненської області, зокрема в місці вчинення невстановленими слідством особами незаконного видобутку корисних копалин загальнодержавного значення «бурштин-сирець», усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер свого діяння, переслідуючи корисливий мотив, заздалегідь не обіцяючи, придбав за грошові кошти у невстановленої досудовим розслідуванням особи, завідомо одержане злочинним шляхом, тобто внаслідок незаконного видобутку каміння бурштину-сирцю вагою 0,46285 кг, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 року, та постанови КМУ № 87 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення, після чого помістив у власну дорожню сумку та попутним транспортом із вищевказаного населеного пункту доїхав до с. Стара Рафалівка Володимирецького району Рівненської області.

В подальшому, того ж дня, приблизно о 22 год., ОСОБА_4 , перебуваючи в с.Стара Рафалівка, Володимирецького району Рівненської області зупинив попутний транспортний засіб, а за тим помістив до багажного відділення автомобіля марки «ВАЗ 2106» д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_5 , власну дорожню сумку із незаконно отриманим бурштином сирцем, при цьому про незаконне придбання каміння бурштину останнього та ще одного пасажира автомобіля ОСОБА_6 не повідомив.

Після цього, 22.03.2019 року приблизно о 22 год. 13 хв. на автодорозі поблизу с.Стара Рафалівка Володимирецького району працівниками поліції вказаний автомобіль був зупинений та в ході огляду транспортного засобу виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з камінням бурштину-сирцю вагою 0,46285 кг, що протиправно отримав та перевозив ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились в придбанні та зберіганні майна одержаного злочинним шляхом, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України.

Дотримуючись засад кримінального судочинства, а саме доступу до правосуддя і змагальності сторін та свободи в поданні ними доказів, відповідно до вимог ст.336,351 КПК України, допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, пояснив суду, що дійсно він вчинив вищевказаний злочин, а саме придбав та зберігав майно одержане злочинним шляхом. Фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, кваліфікацію злочину не оспорює.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку

Тому суд ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідити характеризуючі документи відносно обвинуваченого.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 198 КК України, як придбання та зберігання майна одержаного злочинним шляхом кваліфіковані вірно.

При призначенні виду і розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, тяжкість наставших наслідків, обставини скоєного злочину, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікаря невропатолога, психіатра та нарколога не перебуває, а також його характеристику з місця проживання та щире каяття.

Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 за ст.198 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 66 КК України є: визнання своєї провини повністю, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Суд, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, реалізовуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що виправлення обвинуваченого в даному випадку можливе без його ізоляції від суспільства.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , обставини справи, обставини, які пом`якшують провину обвинуваченого, та відсутність обставин які обтяжують провину обвинуваченого, враховуючи думку прокурора, суд рахує за необхідне та достатнє застосувати до нього покарання за ст.198 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, із застосуванням відносно обвинуваченого ст.75 КК України з покладенням на нього певних обов`язків, оскільки, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд вважає, що виправлення засудженого можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, тому вважає за можливе звільнити його від покарання з випробовуванням, поклавши на нього певні обов`язки.

При визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

На час ухвалення вироку до ОСОБА_4 , в даному кримінальному провадженні не було застосовано жодного запобіжного заходу, а тому в даний час відсутня необхідність застосування до нього будь-якого запобіжного заходу.

Цивільний позов не заявлено.

Вартість витрат на залучення експертів суд рахує вірним стягнути із обвинуваченого на користь держави відповідно до ст.124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.198 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України, наступних обов`язків: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 2 826 (дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 18 копійок.

Речові докази, а саме: каміння бурштину-сирцю загальною вагою 0,46285 кг, яке знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Володимирецького ВП Вараського ВП ГУНП у Рівненській області передати в дохід держави та направити ДП «Бурштин України» м. Рівне.

Вирок постановлений в нарадчій кімнаті та виготовлений в одному примірнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору обвинуваченому.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Володимирецький районний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1