Справа № 487/8978/19
Провадження № 1-кс/487/9406/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.12.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0004589 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України про арешт майна
ВСТАНОВИВ:
11.12.2019 року слідчий СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені №0004589, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт на тимчасово вилучені 10.12.2019 під час огляду речей предмети, а саме:
- автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Т4» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер кузова НОМЕР_2 , передавши його під зберігальну розписку власниці транспортного засобу - ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_1 .
У клопотанні слідчий зазначив, що в провадженні СВ Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області перебувають матеріали кримінального провадження №0004589 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 10.12.2019 до чергової частини Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, буд. 2, зупинено транспортний засіб, водій якого пред`явив реєстраційний документ НОМЕР_3 на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Т4» реєстраційний номер кузова НОМЕР_2 , та при перевірці номера нанесеного заводом виробника на кузов зазначеного транспортного засобу виявлено їх розбіжність зі свідоцтвом про реєстрацію на транспортний засіб.

Приймаючи до уваги вищевикладене, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на майно з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та необхідністю проведення судово-технічної експертизи документів та судової експертизи транспортного засобу, що послужило підставою для звернення із зазначеним клопотанням.

До судового засідання слідчий не з`явився, надав заяву в якій вимоги клопотання підтримав, просив розглянути за його відсутності.

На підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто за відсутності слідчого та володільця майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Із матеріалів клопотання встановлено, в провадженні СВ Заводського відділу поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області знаходиться кримінальне провадження № 0004589 від 10.12.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 10.12.2019 до чергової частини Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшло повідомлення про те, що за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, буд. 2, зупинено транспортний засіб, водій якого пред`явив реєстраційний документ НОМЕР_3 на автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Т4» реєстраційний номер кузова НОМЕР_2 , та при перевірці номера нанесеного заводом виробника на кузов зазначеного транспортного засобу виявлено їх розбіжність зі свідоцтвом про реєстрацію на транспортний засіб.
10.12.2019 під час огляду речей, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 виданого РЕГ 1-го МРВ ДАІ м. Миколаїв ВДАІ УМВС в Миколаївській області за допомогою ліхтаря голографічні захисні ознаки по периметру свідоцтва відсутні. Окрім цього на вказаному свідоцтві зазначений номер шасі кузова транспортного засобу НОМЕР_4 . В подальшому вищевказане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі до автомобіля запечатані до відповідних полімерних пакетів.
10.12.2019 під час огляду автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Т4» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , встановлено реєстраційний номер кузова НОМЕР_2 , який відрізняється від номеру кузова зазначеного в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Після огляду вищевказаний транспортний засіб направлений на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів Головного управління Національної поліції в Миколаївській області.
Вищевказане майно тимчасово вилучено у його власника ОСОБА_5 , мешканки АДРЕСА_1 .
11.12.2019 слідчим слідчого відділу Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вилучених предметів та речей речовими доказами, оскільки зазначені речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України - містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином під час досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на майно з метою запобігання його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та необхідністю проведення судово-технічної експертизи документів та судової експертизи транспортного засобу.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.
Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені в ході огляду речі мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки вони є доказами вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.
Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.
Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.
З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучений 10.12.2019 року під час огляду автомобіль, а саме:
- автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Т4» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер кузова НОМЕР_2 , передавши його під зберігальну розписку власниці транспортного засобу - ОСОБА_5 , мешканці АДРЕСА_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому СВ Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області капітану поліції ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1