В И Р О К
Іменем України

22.06.2020 року м.Мостиська

єдиний унікальний номер №448/682/20
провадження №1-кп/448/165/20
Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000077 від 03.03.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Купче, Буського району Львівської області, мешканки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, працюючої кухарем у КЗ ЛОР «Поповицький психоневрологічний інтернат», раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

учасники справи:
прокурорка ОСОБА_4 ,
потерпілий ОСОБА_5 ,
та обвинувачена ОСОБА_3 ,

після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:
в с т а н о в и в:

Громадянка ОСОБА_3 , 25.12.2019 року перебуваючи за місцем постійного проживання, у приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання для себе коштів, зловживаючи довірою чоловіка ОСОБА_5 , на офіційному сайті ТзОВ «Авентус Україна» заповнила заявку на отримання кредиту від імені такого, зазначивши в ній анкетні дані ОСОБА_5 , ідентифікаційний код, номер його кредитної картки відкритої у ПАТ КБ «ПриватБанк» НОМЕР_1 та мобільний телефон оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 .

В подальшому, ОСОБА_3 , ввівши працівників ТзОВ «Авентус Україна» в оману, щодо своєї особи та платоспроможності, пройшла ідентифікацію на офіційному сайті товариства з допомогою введення коду «М396739», який був надісланий на мобільний телефон ОСОБА_5 , погодилась на укладення договору про надання коштів позики на умовах фінансового кредиту №1696099. Відповідно до умов договору 25.12.2019р., кредитні кошти в сумі 4000 гривень без відома ОСОБА_5 передані у тимчасове, строкове, платне користування, шляхом зарахування таких на банківську картку АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_5

26 грудня 2019 року, близько 13:30 год., ОСОБА_3 , без відома та дозволу потерпілого ОСОБА_5 , маючи доступ до його банківської карти, та знаючи пароль, з корисливих мотивів, перебуваючи по вул.Грушевського, 2, що у м.Мостиська Львівської області, зняла попередньо нараховані ТОВ «Авентус України» грошові кошти в сумі 4000 гривень, якими розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілому майнову шкоду на вказану суму.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_3 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

10.06.2020 року між потерпілим ОСОБА_5 з однієї сторони та підозрюваною ОСОБА_3 з другої сторони укладена угода про примирення.

Згідно з умовами угоди про примирення потерпілий та підозрювана дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, а також вказаною угодою сторони узгодили покарання за ч.1 ст.190 КК України - штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також з угоди вбачається, що потерпілий та підозрювана були ознайомлені з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст.473 КПК України, а також з наслідками невиконання угоди, передбаченими ст.476 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 , заявила, що розуміє зміст наданих їй законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди. Наполягає на затвердженні угоди про примирення від 10.06.2020 року.

Потерпілий ОСОБА_5 , в підготовчому судовому засіданні ствердив, що обвинувачена вибачилася за скоєне, а також відшкодувала заподіяну шкоду, жодних претензій ні морального, ні матеріального характеру до такої не має. Просить затвердити укладену між ними угоду про примирення.

Прокурорка вважає за можливе затвердити угоду про примирення від 10.06.2020 року укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Частиною 3 ст.469 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, який у відповідності до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Свою винуватість у вчиненні злочину така визнала беззастережно.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про примирення.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 , цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 , цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації, узгодженої міри покарання.

Підстав для відмови в її затвердженні судом не встановлено.

З огляду на наведене, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що вищевказану угоду про примирення, укладену 10.06.2020р. між потерпілим ОСОБА_5 , та підозрюваною ОСОБА_3 , слід затвердити, і призначити обвинуваченій узгоджену сторонами міру покарання штраф в розмірі 850 гривень (який визначений із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України).

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , не застосовувався та такий не застосовувати до набранням вироку законної сили.

Керуючись ст.ст.314, 369-371, 374, 472-476 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення, укладену 10 червня 2020 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 та призначити узгоджене сторонами покарання, 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Зобов`язати ОСОБА_3 , сплатити штраф у місячний строк з моменту набрання чинності цим вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , не застосовувався та такий не застосовувати до набранням вироку законної сили.

Цивільний позов потерпілою особою не заявлявся.

Речові докази: довідка від 25.05.2020 року видана АТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 про рух коштів по картці/рахунку № НОМЕР_1 ; зображення із банкомату за фактом зняття грошових коштів від 26.12.2019 року із картки № НОМЕР_1 , які зберігаються при матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000077.
Процесуальні витрати відсутні.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку до Львівського апеляційного суду через Мостиський районний суд.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили: «___» ______________ 20 __ р.

Суддя ОСОБА_1