Справа №:755/5673/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" січня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Житомирської області, українцю, громадянину України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженому, неофіційно працюючому двірником, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшли матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001345 від 16 лютого 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні клопотав про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений переховувався від суду, у зв`язку з чим був оголошений в розшук.
Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою, у виді особистого зобов`язання.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, за яке законом передбачене покарання до шести років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 177 КПК України, метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
В судовому засіданні прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосовано до ОСОБА_3 .
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи викладене, оцінивши у сукупності всі обставини, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків та його майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винними у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та те, що обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, неофіційно працює, неодружений, суд приходить до висновку, що до обвинуваченого ОСОБА_3 , може бути застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 КПК України.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 176-178, 183, 193-196, 315, 369 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 травня 1987 народження, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;
-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
Виконання зазначених обов`язків покласти на ОСОБА_3 на час розгляду справи в суді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: