КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 до 14 лютого 2020 року включно, з продовженням визначеної йому застави, що становить 1 600 000 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження № 0000439 від 10 квітня 2017 року стосовно обвинувачених ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року клопотання прокурора задоволено та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 до 14 лютого 2020 року включно, з продовженням визначеної застави, що становить 1 600 000 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вказує, що оскаржувана ухвала є несправедливою, винесеною без урахування обставин справи та його особистого положення. Він зобов`язується з`являтися на вимогу суду та не порушувати правила перебування на волі, а тому просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року скасувати та обрати йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року скасувати та прийняти судове рішення, яким обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід, а саме у виді домашнього арешту в нічний час за місцем проживання останнього у АДРЕСА_1 .
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що при продовженні ОСОБА_7 строку тримання під вартою судом першої інстанції порушені приписи ст. 178 КПК України, оскільки не були враховані відомості про те, що обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце проживання в Україні в АДРЕСА_1 , про що свідчить довідка Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району від 19 листопада 2019 року № 1840, у нього на утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей, що за місцем свого проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно, жодних скарг та звернень від сусідів у с. Нова Дмитрівка стосовно йог поведінки до Новодмитрівської сільської ради не надходило, про що свідчить характеристика Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району від 19 листопада 2019 року, а також, що останній, згідно довідки ФОП ОСОБА_13 від 29 липня 2019 року № 01-29/07 дійсно працював у вказаного підприємця на посаді менеджера з продажу з 31 березня 2013 року по 01 лютого 2018 року. Вказані фактичні дані, на переконання сторони захисту свідчать про наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, утриманців, наявність позитивних характеризуючи даних.
Крім того, захисник вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи сторони захисту про наявність у обвинуваченого тяжкого проктологічного захворювання, яке потребує оперативного втручання та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника обвинуваченогоОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на підтримку доводів поданих апеляційних скарг, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження №0000439, що надійшли з суду першої інстанції в копіях та апеляційні доводи, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Так, рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_14 було вирішено визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Таким чином, ухвали суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 суд першої інстанції виходив з того, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які полягають у високій ймовірності ухилятись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, продовжують існувати.

При цьому суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_7 , дані про його особу, зокрема стан здоров?я, відсутність місця реєстрації в м. Києві та Київській області, розмір заявлено цивільного позову ? 7 416 750 грн., відсутність даних, які б унеможливлювати подальше перебування під вартою ОСОБА_7 , ту обставину, що по справі не допитано жодного з учасників кримінального провадження, а відтак дійшов грунтовного висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що підстави, у зв`язку з наявністю яких останньому був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.
Враховуючи наведене, доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи.
Апеляційні твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що оскаржувана ухвала постановлена судом без врахування конкретних обставин справи та його особистого положення, а відтак є несправедливою, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, апеляційним судом не встановлено та стороною захисту не доведено, у зв`язку з чим колегія суддів вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, аніж тримання під вартою.
Враховуючи наведене, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2020 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційних скаргах.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 родовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 14 лютого 2020 року включно, з продовженням визначеної йому застави, що становить 1 600 000 грн. без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ ____________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3