Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3061/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0006546 від 17.12.2017 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2019 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_8

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , вирок суду просить змінити, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.Посилається на те, що призначаючи її підзахисному покарання суд не достаньо врахував, що він визнав вину, розкаявся та активно сприяв слідству у розкритті злочину, раніше не судимий, має стійкі соціальні зв`язки, сім`ю, малолітню дитину, внаслідок ДТП він визнаний інвалідом 2-ї групи. Вказує, що судом безпідставно не враховано висновок Богунського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Житомирській області, відповідно до якого виправлення ОСОБА_7 можливе без ізоляції від суспільства.

Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2019 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 100 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 1430 грн. витрат за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.

Питання про речові докази вирішено відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 17.12.2017 року приблизно о 04 год. 30 хв. ОСОБА_7 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «SUZUKI Grand Vitara», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по вул. Покровській зі сторони вул. Цегляної в напрямку проспекту Незалежності в м. Житомирі в лівій смузі руху.
При здійснені маневру обгону автомобіля марки ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який здійснював рух в попутному напрямку, поблизу будинку № 114 по вул. Покровській в м. Житомирі, ОСОБА_7 допустив виїзд на смугу зустрічного руху, порушуючи вимоги п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, в порушення вимог п. 12.1 вказаних Правил, не дотримався безпечної швидкості, не урахував дорожню обстановку, внаслідок чого, при спробі здійснити маневр перестроювання на власну смугу руху, допустив виїзд за межі проїзної частини вул. Покровської та здійснив зіткнення з нерухомою перешкодою, а саме бетонно - металевою опорою та в подальшому здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_12 , який рухався по правому узбіччі в напрямку вул. Цегляної.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «SUZUKI Grand Vitara» ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки у вигляді забою паренхіми лівої легені; переломів 3-9 ребер зліва; закритої тупої травми лівої верхньої кінцівки у вигляді переломів обох кісток передпліччя та променево-зап`ястного суглобу; закритої тупої травми лівої нижньої кінцівки у вигляді переломів обох кісток гомілки та п`яткової кістки; закритої тупої травми правої нижньої кінцівки у вигляді переломів в гомілково-ступневому суглобі, із розривом мало-великогомілкового з`єднання та зовнішнім підвивихом стопи, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.
Крім того, в результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: переломів кісток основи черепа, субарахноїдальних крововиливів, переломів ребер по 2 анатомічним лініям, розривів легені, аорти, капсули селезінки, печінки, переломів кісток правої гомілки, саден, рани тіла, які по критерію загрози для життя відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, знаходяться в причинному зв`язку з його смертю.
Так, необережні дії, які виразилися в порушенні водієм ОСОБА_7 , вимог пунктів 2.3б), 12.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів №1306 від 10.10.2001 року, перебувають у прямому причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки й виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками, у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, а також спричинення смерті потерпілому ОСОБА_12 .
Заслухавши доповідача, обвинуваченого, його захисника та потерпілу ОСОБА_9 , які просили задовольнити подану захисником апеляційну скаргу, прокурора і потерпілу ОСОБА_10 , про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин наведених у вироку ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності і є обґрунтованим.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.286 КК України кваліфіковані правильно.

Доводи захисника про призначення ОСОБА_7 надмірно суворого покарання, колегія суддів не приймає до уваги.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який раніше не судимий, характеризується посередньо, має 2 групу інвалідності, після вчинення злочину не вчинив жодних дій по відшкодуванню шкоди або наданню допомоги потерпілим іншим шляхом, а тому суд обґрунтовано призначив йому покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Крім того, суд врахував той факт, що ОСОБА_7 вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння.
Призначене обвинуваченому покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, підстав для звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання на підставі ст.75 КК України, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Богунського районного суду м. Житомира від 17 жовтня 2019 року, щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: