Справа №585/4680/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/445/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження

03 березня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2020 року було відмолено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000836 від 21 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, через не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Не погодившись з прийнятою ухвалою прокурор ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати судове рішення та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, таке право не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з вимогами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскарженні інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 вище зазначеної статті передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Так, ч. 4 ст. 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3 - 1 частини першої статті 284 КПК України (не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.), здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Оскільки ухвала суду про відмову у закритті провадження, за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, не міститься в переліку судових рішень передбачених ч. 1 ст. 392 КПК України, а окремої норми, яка б передбачала можливість оскарження ухвали суду постановленої за результатами розгляду клопотання, передбаченого п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальний процесуальний закон, не містить, тому вказана ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя - доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо судове рішення оскаржено виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 КПК України, а тому вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2020 року, слід відмовити.

Керуючись ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 31 січня 2020 року, якою було відмолено у задоволенні клопотання прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000836 від 21 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, через не встановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати прокурору ОСОБА_3 разом з апеляційною скаргою.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_2