Крижопільський районний суд Вінницької області
Справа № 134/1041/20
УХВАЛА
Іменем України

06 липня 2020 року Крижопільский районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Крижопіль, Вінницької області клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. РостовнаДону, Російської Федерації та до засудження жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працюючого, раніше судимого:
-12.11.1998 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст. 206 ч. 2, 141 ч. 2, 42 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі;
- 16.08.2000 року Хмельницьким міським судом Хмельницької області за ст. 141 ч. 2 КК України до 2 місяців 15 днів позбавлення волі;
- 12.10.2009 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 187 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі;
23.07.2018 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту,
про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2020 року до Крижопільського районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно - дострокове звільнення. По даній справі ОСОБА_4 засуджений 26.06.2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі.
Своє клопотання мотивує тим, що відбув необхідний термін покарання для умовно дострокового звільнення, під час якого довів своє виправлення. Просить застосувати до нього умовно - дострокове звільнення.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив задовольнити та звільнити його умовно - достроково.
Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення є передчасним, засуджений не довів своє виправлення.
Суд, заслухавши засудженого, думку прокурора, а також дослідивши надані суду матеріали особової справи засудженого, приходить до наступного.
Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 26.06.2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, строк відбування покарання ОСОБА_4 рахується з 06.09.2019 року.
Станом на 06 липня 2020 року ОСОБА_4 відбув 10 місяців призначеного судом покарання, що становить більше 1/2 частини призначеного строку покарання.
З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_4 з 06.09.2019 року відбуває покарання в державній установі «Крижопільський виправний центр (№113)». По прибуттю в установу не був працевлаштований з власних переконань. За час відбування покарання засуджений ОСОБА_4 намагається дотримуватись вимог, які визначають порядок і умови відбування покарання, але під постійним контролем зі сторони адміністрації установи. Заходи стягнення та заохочення не застосовувались.
Соціально корисної ініціативи не проявляє, участі в суспільному житті відділення не приймає. Уникає виконання робіт із самообслуговування, санітарний стан житлового приміщення намагається підтримувати в належному вигляді, намагається підтримувати належний зовнішній вигляд. До майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться відповідно, використовує їх за призначенням , але не завжди здійснює за ними належний догляд. Законні вимоги персоналу виконує, але під постійним контролем зі сторони працівників установи. В взаємовідносинах з іншим засудженими неконфліктний, на критику реагує пасивно, товариські відносини підтримує з засудженими різної спрямованості. Готовності до самоскерованої соціально-правомірної поведінки не проявляє. Участь в заходах виховного характеру приймає, але під постійним впливом зі сторони адміністрації установи. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної залежності» та «Підготовка до звільнення».
Вину в скоєному визнає, розкаюється в скоєному діянні. На профілактичному обліку установи не перебуває. Заборгованості за виконавчими листами не має.
З матеріалів справи вбачається, що на даний час засуджений ОСОБА_4 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних корисливих злочинів. При цьому, суд враховує, що саме лише твердження ОСОБА_4 про те що, він довів своє виправлення, не узгоджується з висновком адміністрації установи, оскільки засуджений під час перебування у виправній колонії, не довів свого виправлення і тому застосування до засудженого ОСОБА_4 умовно-дострокового звільнення є передчасним.
Поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання у вигляді обмеження волі у своїй сукупності не дає підстав вважати, що ОСОБА_4 довів своє виправлення, оскільки, не працював, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Тому суд, вважає, що вищевказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_4 своєю поведінкою не довів виправлення, а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,
УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення.
Суддя