КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-сс/824/6640/2019 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 303 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 про підозру ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України, у кримінальному провадженні №00000034 від 05.03.2019 року.

Ухвалу слідчого судді мотивовано тим, що стороною захисту у поданій скарзі не наведено даних, які б викликали сумнів щодо законності повідомленої підозри, а відтак у задоволенні скарги було відмовлено. Крім того, суд першої інстанції зазначає і про те, що відомості про кримінальне правопорушення внесено в ЄРДР 12.01.2018 року, тобто до дня набрання чинності змін, внесених у ст. 303 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року, постановити нову ухвалу, якою скасувати повідомлення про підозру у кримінальному провадженні №00000034 від 05.03.2019 року за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України оголошене ОСОБА_7 .

Мотивуючи свої вимоги, апелянт посилається те, що слідчий суддя належним чином не проаналізував та не навів переконливих доводів на спростування тверджень сторони захисту про відсутність достатніх підстав причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень. Щодо посилань слідчого судді про неможливість застосування в даному випадку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, оскільки відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР 12.01.2018, тобто до набуття змін у зазначену вище норму закону, то, вони, як вважає захисник, також є помилковими, оскільки «Прикінцеві положення» Закону №2147-VІІІ не можна вважати частиною КПК України, а тому необхідно прийняти до уваги, що хоча зазначений закон і стосується кримінального провадження, проте він суперечить нормам КПК і не може бути застосований.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження, то, сторона захисту вказує на те, що копію оскаржуваного рішення було отримано лише 18.11.2019 року, а відтак просить визнати зазначену причину пропуску строку поважною та поновити пропущений строк.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Враховуючи поважність пропуску захисником подачі апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді у встановлені законом строк, у зв`язку з отриманням копії оскаржуваного рішення лише 18.11.2019 року, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження захиснику ОСОБА_6 має бути поновлений, оскільки він був пропущений з поважних причин.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні ГСУ НП України перебувають матеріали кримінального провадження № 00000034, відомості про яке 12.01.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

06 березня 2019 року в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України.

14 травня 2019 року захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду зі скаргою на вказане повідомлення про підозру в порядку ст. 303 КПК України, посилаючись на необґрунтованість повідомленої підозри, неправильну кваліфікацію дій підозрюваного.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року
у задоволенні скарги захисника відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі, про недоведеність підстав для скасування оголошеної ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України, з огляду на наступне.
Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

За змістом ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається затриманій особі в день його складання слідчим або прокурором не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При вирішенні питання про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри, колегія суддів виходить з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Оцінюючи в сукупності обставини провадження та враховуючи достатню наявність доказів про вчинення інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, передбачених 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України, колегія суддів вбачає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , в контексті її розуміння Європейським судом з прав людини, присутня.
При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру. Дослідивши матеріали провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів, а відтак доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої підозри, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року, підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення, оскільки наведені захисником доводи не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування судового рішення.
Керуючись ст.ст. 5, 26, 303, 304, 309, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на повідомлення старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_8 про підозру ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 204, ч. 3 ст. 209 КК України, у кримінальному провадженні №00000034 від 05.03.2019 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _______________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4