ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/251/20 Справа № 202/6070/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ст.ст. 358 ч. 1, 358 ч. 4 КК України та призначено йому покарання:
- за ст. 358 ч. 1 КК України у виді обмеження волі строком на один рік;
- за ст. 358 ч. 4 КК України у виді обмеження волі строком на один рік та шість місяців.
На підставі ст. 70 ч.1 КК України ОСОБА_7 призначено покарання за сукупністю злочинів, за принципом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначано покарання у виді обмеження волі строком на один рік та шість місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового злочину та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Не заперечуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні ним злочинів, не оскаржуючи фактичних обставин злочинів, місця, часу, способу їх вчинення та інших обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним, прокурор подав апеляційну скаргу, у якій просив змінити вказаний вирок в частині призначення покарання.
Просив вважати засудженим ОСОБА_7 :
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
Свою апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що з урахуванням ст. 69-1 КК України та роз`яснень, які містяться у п. 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», максимальне покарання за ч. 4 ст. 358 КК України не може перевищувати 1 рік 4 місяця позбавлення волі.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні суспільно небезпечного діяння за обставин, викладених у вироку у апеляційних скаргах не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Як вбачається з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції встановив, що у обвинуваченого ОСОБА_7 є обставини, які пом`якшують його покарання, а саме щире каяття, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 69-1 КК України та роз`яснень, які містяться у п. 6-2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні підсудним своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.
Санкція ч. 4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.
Суд першої інстанції, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, всупереч вимогам процесуального закону, відповідно до якого максимальне покарання ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 358 КК України не може перевищувати 1 рік 4 місяця позбавлення волі.
Тому колегія суддів погоджується з доводами прокурора та вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року є таким, що підлягає зміні в частині призначеного покарання.
Керуючись ст.ст. 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України - задовольнити.
Вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 22 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1,4 ст. 358 КК України змінити.
Вважати засудженим ОСОБА_7 :
- за ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 :
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.
В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4