Справа № 127/8230/20
Провадження №11-кп/801/761/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2020 рокум. Вінниця

Вінницький апеляційний суд:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
зі секретарем ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2020 року про відмову ОСОБА_6 у відкритті провадження за нововиявленими обставинами та у перегляді вироку Вінницького обласного суду від 10 листопада 1999 року.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
засудженого : ОСОБА_6
В с т а н о в и в:
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2020 року відмовлено ОСОБА_6 у відкритті провадження за нововиявленими обставинами та у перегляді вироку Вінницького обласного суду від 10 листопада 1999 року.
Заяву ОСОБА_6 про перегляд вироку Вінницького обласного суду від 10.11.1999 року за нововиявленими обставинами з доповненнями повернуто ОСОБА_6 .

Засуджений ОСОБА_6 , непогодившись з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2020 року подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу та постановити нову про розгляд заяви за нововиявленими обставинами від 07.04.2020 року вироку Вінницького обласного суду від 10.11.1999 року у справі №1-41/99.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що суд першої інстанції приймав рішення відносно нього упереджено тому, що він був засуджений до смертної кари, а нині відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі. Суд першої інстанції знехтував судовою практикою як національних та і міжнародних судових органів, зумисно порушив ряд положень національного та міжнародного права чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
ОСОБА_6 вказує, що після ознайомлення з матеріалами особової справи та кримінальної справи у 2020 році виявив низку порушень процесуального та матеріального права, а також фактів, які не досліджувалися апеляційним судом Вінницької області при постановленні вироку 10.11.1999 року та долучив документальні докази обставин, які не досліджувалися в суді та відсутні у матеріалах справи, але суд першої інстанції, не досліджуючи матеріали кримінальної справи, дійшов висновку про відсутність обставин, які не були раніше відомі, хоча з доданих документів чітко видно, що ОСОБА_6 стало відомо лише у 2020 році ряд обставин які він міг спростувати в суді з тих причин, що не знав про їх існування.
Колегія суддів Вінницького міського суду Вінницької області приймала рішення як без участі прокурора так і без участі засудженого ОСОБА_6 , тому висловити думку щодо нововиявлених обставин та почути думку з цього приводу прокурора неможливо.
Вінницький міський суд проігнорував та не прийняв рішення по заявленим клопотанням, а саме про розгляд заяви за нововиявленими обставинами судом присяжних за участю ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, не надав належної оцінки документальним доказам доданим до заяви про нововиявлені обставини, відсутність захисту на всіх стадіях кримінального провадження, фальсифікації доказів вини, таких як речові докази, підписи свідків, застосування фізичного та морального насильства працівниками міліції для отримання бажаних слідству показів, відсутність у матеріалах справи будь-яких висновків щодо застосування фізичного та морального насилля з боку працівників міліції, хоча щодо інших обвинувачених ці висновки є, відсутність будь-якої аргументації щодо міжнародного права, не досліджено судові рішення, які мали місце вже після винесення вироку від 10.11.1999 року, що були додані до заяви за нововиявленими обставинами, також суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення захисника з безоплатної вторинної правової допомоги, неоднозначно застосував судову практику.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який вказав, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку про відсутність в поданій до суду заяві ОСОБА_6 нововиявлених обставин, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, засудженого ОСОБА_6 , який в повному обсязі підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задоволити, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.
Частиною 2 ст. 462 КПК України визначені вимоги, які ставляться до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в тому числі в заяві необхідно зазначити обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі суду та особі, яка звертається із заявою під час судового розгляду.
Частиною другою статті 459 КПК України визначено, які обставини визнаються нововиявленими.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими визнаються, окрім іншого, штучне створення або підроблення доказів, завідомо неправдиві показання свідка, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок та інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.
Із змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.
Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та постановлення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.
Відповідно до висновку Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 442/2307/14-к за нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті лише судові рішення по суті кримінального обвинувачення, що набрали законної сили, у випадку, коли кримінальне провадження закінчено і рішення стали остаточними. У цій ухвалі Суд в результаті системного тлумачення глави 34 КПК України у сукупності з загальними принципами, що визначає кримінальний процес, дійшов висновку, що перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є надзвичайними (екстраординарним) переглядом судових рішень у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанції) виявлені обставини, що могли суттєво вплинути на прийняті судові рішення, і внаслідок завершення кримінального провадження, розгляд цих обставин у звичайному порядку кримінального провадження став недопустимим.

Згідно матеріалів провадження до Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява з доповненнями ОСОБА_6 про перегляд вироку Вінницького обласного суду від 10.11.1999 року у зв`язку із нововиявленими обставинами.
Вироком Вінницького обласного суду від 10.11.1999 року ОСОБА_6 засуджений за п. г, ж, а, е, з, і ч.2 ст. 93, ст. 140, ст. 208, ч.3 ст. 142, ч.3 ст. 117, ч.2 ст. 118, ч.3 ст. 193, ч.2 ст. 198-2 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді смертної кари розстрілу з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.
Ухвалою Верховного Суду України від 01.06.2000 року змінено вирок Вінницького обласного суду від 10.11.1999 року щодо ОСОБА_6 виключено з вироку суду рішення про кваліфікацію дій за п. е ст. 93 КК України (1960 року) покарання у виді смертної кари змінено на довічне розбавлення волі. На підставі ст. 42 КК України (1960 року) ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим за сукупністю злочинів , передбачених п. а, г, ж, з, і, ст. 93, ч.3 ст. 142, ч.2 ст. 140, ст. 208, ч.3 ст. 117, ч.2 ст. 118, ч.3 ст. 193, ч.2 ст. 198-2 КК України з урахуванням ст. 42 КК України (1960 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Як вбачається зі змісту заяви з доповненнями ОСОБА_6 , всі обставини, які заявник вважає нововиявленими, були в розумінні ст.462 КПК України відомі на час судового розгляду справи при ухвалені вироку Вінницьким обласним судом від 10.11.1999 року.
Зазначені обставини також перевірялись при перегляді вироку Верховним Судом України від 01.06.2000 року.
Доводи ОСОБА_6 про наявність в його заяві нововиявлених обставин не підлягають задоволенню.
Посилання апеляційної скарги ОСОБА_6 про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги його докази щодо неправомірних дій працівників міліції, відсутність у нього захисника на стадії досудового розслідування та під час касаційного перегляду справи, а також наявність подій, які на його думку не відповідають дійсності суд апеляційної інстанції не приймає.
Судом першої інстанції перевірено та надано належну оцінку тому, що в матеріалах провадження наявна заява ОСОБА_6 адресована прокурору м. Вінниці від 13.08.1998 р. з приводу знущань над ним працівниками міліції, а також його звернення до суду.
Крім того, в заяві також не вказані будь-які нововиявлені обставини, що могли б вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував: принцип остаточності судового рішення означає, що жодна сторона не має права ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише заради повторного судового розгляду й ухвалення нового рішення у справі. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення у справах «Рябих проти Росії», «Пономарьов проти України», «Трегубенко проти України»).
При вирішенні питання про можливість перегляду вироку щодо ОСОБА_6 за нововиявленими обставинами суд належним чином з`ясував та проаналізував дані, на які посилається засуджений.
Таким чином, суд першої інстанції, зробив вірний висновок, що заява ОСОБА_6 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не містить доказів наявності нововиявлених обставин, визначених ч.2 ст. 459 КПК України, тому ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження за заявою з доповненнями ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Вінницького обласного суду від 10.11.1999 року є законною та обгрунтованою.
Суд апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції, вважає, що підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 459 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 .
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2020 року про відмову ОСОБА_6 у відкритті провадження за нововиявленими обставинами, у перегляді вироку Вінницького обласного суду від 10.11.1999 року та повернення заяви з доповненнями ОСОБА_6 залишити без змін.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4