ТАРУТИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа№ 514/434/20
Провадження по справі № 1-кп/514/65/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2020 року
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине кримінальне провадження за відомостями, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000072 від 16 березня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка Тарутинського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого,

за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 395 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, будуючи особисто ознайомлений з ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області від 04.04.2019 року про встановлення адміністративного нагляду, відповідно до п. «В» ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільнений з місць позбавлення волі» з метою запобігання вчиненню злочинів і здійснення виховного впливу строком на 12 місяців, попереджений про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду та встановлені йому судом обмеження, під час перебування під адміністративним наглядом, знаючи про заборону виїзду за межі с. Ганнівка Тарутинського району без дозволу уповноважених осіб Тарутинського ВП Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, 24.02.2020 року, діючи з прямим умислом, з метою ухилення від адміністративного нагляду, самовільно, без поважних причин і дозволу вищевказаних осіб, які здійснюють нагляд відносно нього, залишив місце свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , виїхавши за межі зазначеного населеного пункту, та був відсутній за місцем мешкання в період часу з 24.02.2020 по 15.03.2020, тим самим порушив правила встановленого відносно нього адміністративного нагляду.

26 березня 2020 року між прокурором Білгород - Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , який на підставі ст. 36 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.03.2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, з однієї сторони та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , на підставі ст. ст. 468-470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 395 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, окрім того ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також, вказаною угодою між сторонами була досягнута домовленість про призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 395 КК України у вигляді арешту строком на 2 (місяці).

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному злочині; дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди; просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги норм КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

В пункті першому ч. 3 ст. 314 КПК України зазначено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд дійшов наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 395 КК України, а саме: самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

Згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 395 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373-376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 26 березня 2020 року, укладену між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 395 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ст. 395 КК України у виді двох місяців арешту.

Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1