Справа № 766/4039/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2020 року
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
представника- ДУ "Херсонський слідчий ізолятор" - ОСОБА_4

засудженого- ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання, -
встановив:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання.
У судовому засіданні засуджений клопотання підтримав та просив задовольнити.
Прокурор просила у задоволенні клопотання відмовити, посилаючись на те, що засуджений своє виправлення не довів.
Представник ДУ "Херсонський слідчий ізолятор" у судовому засіданні у вирішенні вказаного клопотання покладалась на розсуд суду.
Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали справи засудженого, суд дійшов до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 в ДУ "Херсонський слідчий ізолятор" відбуває покарання призначене вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 29.12.2014 року, який було змінено вироком апеляційного суду Вінницької області від 13.03.2015 року, яким він засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 307, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
З матеріалів справи видно, що на даний час засуджений ОСОБА_5 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання. В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
При цьому, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.
З матеріалів справи видно, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання адміністрацією установи заохочувався 11 разів. Згідно медичної довідки, засуджений ОСОБА_5 отримав повний курс стаціонарного лікування з приводу туберкульозу легень. Потребує спостереження в умовах виправної колонії. Спостерігається по ДК 5.1. Згідно характеристики, до лікування ставиться задовільно. Підтримує нормальні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. За власною ініціативою виконує обов`язки, без оплати праці днювального дільниці слідчого ізолятора для утримання хворих на туберкульоз. Приймає активну участь у санітарно - побутовій секції. Самостійно виконує роботи із самообслуговування.
Разом з тим, як свідчать матеріали особової справи засудженого, ОСОБА_5 за час відбування покарання мав 2 стягнення, які погашено у встановленому порядку, проте характеризують особу засудженого, є особою неодноразово судимою за вчинення умисних тяжких злочинів, зараз відбуває покарання також за вчинення умисних тяжких злочинів, звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, проте, це не призвело до позитивних змін в особистості засудженого і не створило у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві.
З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_5 умовно- дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки матеріали його особової справи не містять достатніх даних для прийняття такого рішення, і вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

Ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування до нього умовно - дострокового звільнення від відбування покарання -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.
Суддя ОСОБА_1