Справа № 405/866/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький заяву засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Теплогірськ, Луганської області, громадянина України, росіянина, неодруженого, інваліда III групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз засуджений 20.07.2017 вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяці позбавлення волі, -

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника ДУ «Кропивницька ВК (№6)» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 підтримав свою заяву та просив її задовольнити. Також зазначив, що є інвалідом III групи, має ряд тяжких захворювань.

Прокурор заперечував щодо задоволення заяви, посилаючись на недоведеність засудженим поведінкою та ставленням до праці свого виправлення на протязі всього часу відбування покарання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали заяви та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_3 № 347-Б-19, суд приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, та відбув не менше 2/3 строку призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджений 20.07.2017 вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області за ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяці позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 07.04.2017 по 20.06.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 2 місяці 13 днів.

Постановою Верховного суду України від 04.10.2018 засудженому ОСОБА_3 зараховано в строк відбування покарання час перебування під вартою в слідчому ізоляторі з 21.06.2017 по 04.12.2017 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме 5 місяців 13 днів. Початок строку 07.04.2017, кінець строку 11.09.2020.

18.07.2019 Ленінським районним судом м. Кіровограда розглянуто клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно дострокове звільнення, за наслідками якого постановлена ухвала про відмову в задоволенні клопотання.

Відповідно до п.7 ст.154 КВК України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Відповідно до п.2 б) Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Сумлінне ставлення до праці, насамперед, передбачає, що особа бере участь у суспільно корисній праці в одній із існуючих організаційно-правових форм. Сумлінне ставлення до праці передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів, сплата податків та інших обов`язкових платежів. Сумлінне ставлення до праці проявляється у поліпшенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

На момент розгляду заяви засуджений відбув 3 роки 7 місяців 19 днів призначеного покарання, залишилось 5 місяців 11 днів.

З характеристики, наданої ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)» в судове засідання, вбачається, що ОСОБА_3 за час відбування покарання в установах порушень встановленого порядку відбування покарання не допускав, заохочень не мав. Стосовно скоєного злочину розкаюється, але робить це з метою отримати поблажливість. Міру покарання призначену судом вважає надто суворою. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Намагається виконувати передбачені законом вимоги персоналу установи. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст.126 КВК України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно технічного навичок не прагне. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу «Професія». Відповідно до ст.127 КВК України соціально корисну активність не проявляє. Згідно вироку суду має позов на суму 494 грн. 35 коп. Виконавчі листи до установи не надходили.

01.08.2019 на комісії було розглянуто питання про можливість застосування ст.81 КК України до засудженого ОСОБА_3 , де йому було відмовлено, як такому, що не довів свого виправлення (протокол № 16 від 01.08.2019).

З урахуванням сукупності викладених обставин, суд вважає, що засуджений, відбув дві третіх частини строку покарання, призначеного йому судом, однак його поведінка, як процес виправлення та перевиховання, за весь час відбування покарання не є взірцевою, не була позитивним прикладом для інших засуджених та не вказує на те, що засуджений виправився.

За таких обставин, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для застосування до засудженого ОСОБА_3 положень статті 81 КК України, відтак, в задоволенні заяви слід відмовити.

Крім того, суд роз`яснює засудженому, що питання про звільнення від покарання за хворобою, що перешкоджає відбуванню покарання вирішується в порядку ст.84 КК України і в даному судовому засіданні не є предметом розгляду.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в :

відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 7 днів із дня проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда ОСОБА_6