СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/2607/20
ун. № 759/7864/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2020 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України,

В С Т А Н О В И В:
19.05.2020 в провадження слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва передано скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України. В скарзі адвокат просить визнати незаконним затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та звільнити його з-під варти. Вимоги скарги обґрунтовані тим, що затримання особи відбулось з порушенням вимог ст.. 208 КПК України, оскільки затримання відбулось 18.05.2020, хоча кримінальне правопорушення за фактом якого розпочато кримінальне провадження відбулось ще 16.05.2020, тобто за два дні до моменту затримання за місцем свого фактичного проживання, а не на місці вчинення злочину, або замаху на його вчинення. Окрім того, в протоколі затримання не вказанео інформації, про очевидців, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які б вказували що саме ОСОБА_5 вчинив вказаний злочин. Окрім того, захисник наголошував на порушенні права затриманого на захист при затриманні, оскільки центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги було повідомлено лише о 21 год. 34 хвил., тоді як фактичне затримання відбулось о 14 год. 30 хвил.

В судовому засіданні скаржник вимоги скарги підтримав, наголошував на незаконності затримання ОСОБА_5 за відсутності підстав для затримання без ухвали слідчого судді, суду. Окрім того, зазначив, що затриманий є громадянином Республіки Азербайджан, тоді як протокол затримання та повідомлення про підозру були складені українською мовою, а переклад російською мовою було здійснено за відсутності належного відповідача. Також вказував, що окремі слідчі дії, зокрема, протокол пред`явлення особи для впізнання було складено за відсутності захисника.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення вимог скарги заперечувала, зазначила, що протокол затримання складено у відповідності до чинного законодавства, затримання було можливе в результаті проведених дій оперативними працівниками, заперечень при затриманні особа не повідомляла. Повідомила, що в матеріалах кримінального провадження наявна розписка підозрюваного про те, що він не потребує перекладача. З огляду на викладене, у задоволенні скарги просила відмовити.

Розглянувши подану скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення скаржника та прокурора, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положеннями ст.3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з положеннями ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання, роз`яснено його права та надано можливість з моменту затримання захищати себе особисто та користуватися правовою допомогою захисника. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання. Про арешт або затримання людини має бути негайно повідомлено родичів заарештованого чи затриманого.

Пріоритет положень Конституції над законами та підзаконними актами є очевидним та не підлягає доведенню. Окрім іншого, це підтверджено у рішенні ЄСПЛ у справі «Проніна проти України» та інших справах.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Згідно з п.18 ч.1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.6 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право вимагати перевірки обґрунтованості затримання.

Відповідно до ч.1 ст.208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України .

Згідно з ч.4 ст.208 КПК України уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Частина 5 ст.208 передбачає, що про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Як вбачається зі змісту матеріалів кримінального провадження, в провадженні слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м.Києві перебуває кримінальне провадження №0002390 від 17.05.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 було 18.05.2020 затримано в порядку п.1,2 ч.1 ст. 208 КПК України. Фактичний час затримання становить 14 год.30 хвил., протокол затримання складено о 21 год. 24 хвил.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство не надає чіткого визначення поняття «безпосередньо після вчинення злочину», водночас, з текстуального тлумачення даного терміну, можна зробити висновок, що затримання на підставі вказаної статті має бути результатом оцінки уповноваженим співробітником оперативного підрозділу сукупності певних ознак, отриманих в результаті проведення безперервних оперативних дій, що дають підстави запідозрити особу у вчиненні злочину, після спливу незначного проміжку часу.

Як вбачається з рапорту ст. о/у СКП ВП-2 Святошинського УП ГУ Національної поліції у місті Києві капітана поліції ОСОБА_6 , особу було затримано в результаті викриття працівниками СКП відділу поліції №2 Святошинського УП ГУНП у м.Києві з застосуванням можливостей УОТЗ за вчинення грабежу.

Протокол затримання особи складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст. 208 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу на час розгляду заяви слідчим суддею не встановлено.

Частиною 4 ст. 213 КПК України передбачено обов`язок уповноваженої службової особи, що здійснила затримання, негайно повідомити про це орган (установу), уповноважений законом на надання безоплатної правової допомоги.

Порядком інформування центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги про випадки затримання, адміністративного арешту або застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2011 р. № 1363 встановлено обов`язок суб`єкта подання інформації негайно після фактичного затримання особи повідомити за допомогою телефонного, факсимільного зв`язку на єдиний телефонний номер системи безоплатної правової допомоги (0-800-213103) (контактний центр системи безоплатної вторинної правової допомоги) та інші телефонні номери, електронної пошти або через комплексну інформаційно-аналітичну систему забезпечення надання безоплатної правової допомоги (далі - система) відповідному регіональному центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги (далі - регіональний центр) такі відомості: прізвище, ім`я, по батькові та дата народження затриманої особи (якщо вони відомі); час та підстави для затримання особи; точна адреса місця для конфіденційного побачення адвоката із затриманою особою; найменування (прізвище та ініціали) суб`єкта подання інформації, його поштова адреса, номери телефону та адреса електронної пошти; дата винесення постанови про застосування адміністративного арешту (постановлення ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою), найменування суду та/або прізвище та ініціали судді, що виніс постанову (постановив ухвалу) у відповідних випадках; прізвище, ім`я, по батькові та найменування посади особи, яка передала повідомлення, її номер телефону.

При цьому, відповідно до ч.5 ст. 213 КПК України передбачено, що службова особа, відповідальна за перебування затриманих, зобов`язана перевірити дотримання вимог цієї статті, а в разі нездійснення повідомлення про затримання - здійснити передбачені цією статтею дії самостійно.

З огляду на викладене, враховуючи, час складення протоколу затримання особи слідчим слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління поліції Національної поліції у м.Києві, слідчий суддя не знаходить підтвердження порушення вимоги негайного повідомлення центру з боку службової особи, відповідальної за перебування затриманого.

19.05.2020 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КПК України за участі захисника.

При цьому, слідчий суддя враховує, що відповідно до поданої заяви підозрюваний особисто зазначив, що не потребує послуг перекладача, у зв`язку з чим, доводи сторони захисту в частині порушення прав підозрюваного, який є громадянином іншої держави, до уваги не приймаються.

Щодо протоколу пред`явлення особи для впізнання від 18.05.2020, який було складено у відсутності захисника, слідчий суддя враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), згідно якої положення ст.206 КПК України мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

З урахуванням викладеного, враховуючи вимоги ч.1 ст. 211 КПК України, відповідно до яких строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, слідчий суддя вважає, що на момент розгляду скарги, з урахуванням наданих доказів, підстави для задоволення скарги відсутні.

Керуючись статтями 3, 8, 29, 55 Конституції України, ст.ст. 3, 8, 9, 12, 42, 206, 208, 211, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Відмовити в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах ОСОБА_5 в порядку ст. 206 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 14 год. 00 хв. 20 травня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1