Справа № 289/2165/19
Номер провадження 1-кп/289/21/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі

головуючий: суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000376 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, проживаючого без реєстрації в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, неодруженого, на утриманні нікого не має, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого Радомишльським районним судом Житомирської області:

-29.11.2012 за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ч. 1 ст. 317, 70 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-16.01.2014 за ч. 2 ст. 307, 69, 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі; звільнений умовно-достроково 09.07.2015 на 8 місяців 9 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_4 на полі поблизу с. Велика Рача Радомишльського району Житомирської області незаконно придбав, зірвавши для власних потреб рослини маку снотворного, які того ж дня переніс до місця свого проживання в АДРЕСА_1 , де в подальшому вказані рослини подрібнив, таким чином незаконно виготовив з них наркотичний засіб, який вживав шляхом введення ін`єкцій, а частину наркотичного засобу незаконно зберігав без мети збуту за місцем свого проживання.

23.08.2019 під час проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в АДРЕСА_1 , працівниками поліції було виявлено та вилучено 289,375 г наркотичного засобу «макової соломи», у перерахунку на висушену речовину, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

Враховуючи положення Постанови Кабінету Міністрів «Про затвердження переліку наркотичних засобів психотропних речовин і прекурсорів» від 06.05.2000 № 770 (із змінами) та наказу МОЗ України від 01.08.2000 № 188 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» (із змінами та доповненнями) «макова солома» віднесена до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено.

Обвинувачений у вчиненні інкримінованого йому злочину винним себе визнав повністю і підтвердив факт вчинення злочину при викладених вище обставинах, у вчиненому щиро кається, просить не позбавляти волі, так як він здійснює догляд за своєю бабусею.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за викладеним фактом за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання, виготовлення та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307, 310, 317 КК України.

Згідно до ст. 337 КПК України, суд діє лише в межах висунутого обвинувачення.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , при цьому встановлено, що він раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання надана довідка, що ОСОБА_4 здійснює постійний догляд за бабою ОСОБА_5 , 1940 року народження; згідно досудової доповіді обвинувачений ОСОБА_4 має сезонну роботу, проживає разом із своєю бабусею, за якою здійснює догляд, характеризується як спокійна та врівноважена людина, не схильний до агресії та насильницьких дій, має батьків та сестру, з якими підтримує дружні стосунки, має деякі плани на майбутнє знайти роботу та зробити ремонт у будинку. Ризик вчинення повторного правопорушення визначено як високий, а ризик небезпеки для суспільства середній.

В суді, як і на досудовому слідстві, ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину беззастережно визнав, активно сприяв розкриттю злочину, що на підставі ст. 66 КК України визнається пом`якшуючими покарання обставинами.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчиненню винними та іншими особами нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007).

Так, у Рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Бемер проти Німеччини» (37568/97, 03.10.2002) зазначено, що виконання вироку, який передбачає позбавлення свободи, призупиняють, якщо можна розраховувати, що вирок служитиме засудженому як попередження і що він не здійснюватиме нові злочини в майбутньому, навіть без впливу, спричиненого відбуванням покарання. Роблячи такий прогноз, кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує, що вчинений злочин є злочином середньої тяжкості, враховує особливості конкретного злочину й обставини його вчинення один епізод злочинної діяльності, відсутність тяжких наслідків та завданої шкоди суспільним інтересам; враховує особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, доглядає за своєю не ходячою бабусею, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ст. 75 КК України - звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням із покладенням обов`язків, визначених п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства і буде відповідати принципу Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання.

Приймаючи таке рішення, суд виходить з того, що положення ст. 75 КК України не містять заборон чи обмежень застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо раніше судимих осіб. Хоча ОСОБА_4 раніше судимий і судимість не погашена, проте, його поведінка не свідчить про підвищену суспільну небезпечність, а є результатом недостатньої соціальної адаптованості.

З урахуванням наведеного та практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання й того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що обставини справи та поведінка обвинуваченого під час досудового слідства та в суді, коли він добровільно приймав участь у встановленні всіх обставин справи, чим сприяв розкриттю злочину, про що зазначено прокурором в дебатах, дають обґрунтовані підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробування.

Застосування більш суворих розмірів покарання або ізоляції від суспільства, за конкретних обставин справи і поведінки обвинуваченого, суд визнає явно несправедливим і достатніх підстав для цього не вбачається, так само як і для застосування правил ст. 69 КК України.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення експертизи.

Речовими доказами суд розпоряджається у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по провадженню відсутній. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 373-374, 376 КПК України, ч. 2 ст. 309 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбуття покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази по справі макова солома масою в перерахунку на суху речовину 289,375 грам, що знаходяться в кімнаті зберігання наркотичних засобів ГУ Національної поліції в Житомирській області - знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 2669,17 грн.

Вирок може бути оскаржений з передбачених ст. 349 КПК України підстав до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1