Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/3227/20
Провадження № 1-кп/490/576/2020
У Х В А Л А

26 червня 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участі прокурора - ОСОБА_5

обвинувачених - ОСОБА_6

- ОСОБА_7 ,

- ОСОБА_8 ,

- ОСОБА_9

їх захисників - ОСОБА_10

- ОСОБА_11 ,

- ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000628 про обвинувачення

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2

ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_3

та

ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_4

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 189, частиною 3 статті 146, частиною 2 статті 186, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Центрального районного суду міста Миколаєва перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 189, частиною 3 статті 146, частиною 2 статті 186, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України.

Після вивчення змісту обвинувальних актів, доданих до них матеріалів, вислуховування прокурора, обвинуваченого та його захисника суд дійшов такого.

І. Стосовно обставин, пов`язаних із вирішенням питання про призначення справи до судового розгляду.

1.В межах цього кримінального провадження будь-яких угод не укладено, через що підстави для прийняття рішень, передбачених пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України є відсутніми.

2. Підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини 3 статті 314 КПК України на цей час також відсутні.

3. Під час підготовчого судового засідання захистом заявлене клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

В обґрунтування клопотання захист зазначав, що:

-в описовій частині обвинувального акту не зазначені данні,які стали приводом та підставами початку досудового розслідування; з тексту обвинувального акту вбачається лише наявність викладу певних обставин, а не фактичних обставин кримінального правопорушення; в обвинувальному акті не вказані конкретні мотиви і мета вчинення кримінального правопорушення, а також - суб`єктивне відношення обвинувачених до кримінального правопорушення;

-обвинувальний акт не містить належним чином сформульованого обвинувачення, у ньому наведені лише обставини, які були встановлені під час досудового розслідування, вказівку на підозру та правову кваліфікацію;

-структура обвинувального акту є такою, що виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення дублюють один одного;

-в наданому суду обвинувальному акті процес виникнення та розвитку умислу обвинувачених взагалі не викладений;

-в обвинувальному акті не конкретизовані ролі кожного з обвинувачених та обвинувачення кожному з них сформульоване без конкретизації його ролі у вчиненому злочині;

-наданий суду обвинувальний акт не є оформленим належним чином, зокрема - на ньому відсутня печатка органів прокуратури;

-наданий суду реєстр матеріалів досудового розслідування не містить відомостей про рішення прокурора про розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій.

3.1. Обвинувачені під час підготовчого судового засідання клопотання захисників підтримали.

При цьому кожен з них зазначив, що в дійсності кожному з них зрозуміло, у чому звинуваченого кожного з них, проте вони не згодні з висунутим їм обвинуваченням та вважають його завищеним.

3.2. Прокурор під час судового розгляду кримінального провадження вказував, що, як на його думку, обвинувальний акт є складеним належним чином, зокрема - він містить виклад фактичних обставин справи, у якому ці обставини викладені так, як вони були встановленими під час досудового розслідування; формулювання обвинувачення, яке сформульоване так, як його усвідомив прокурор, та правову кваліфікацію діяння обвинувачених, яку прокурор вважає вірною.

Прокурор також вказував, що обвинувальний акт є оформленим відповідно до правил діловодства в органах прокуратури.

Також прокурор вказував, що у реєстрі матеріалів досудового розслідування вказані усі процесуальні рішення, які мають значення для справи.

Після вислуховування сторін та дослідження письмових матеріалів кримінального провадження суд дійшов такого.

3.3. Відповідно до пункту 3 частини 3 ст. 314 Кримінального Процесуального Кодексу України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам статті 291 цього Кодексу, тобто за наявності таких порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає наявність саме в обвинувальному акті таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Відповідно до положень ст. 291 Кримінального Процесуального Кодексу України обвинувальний акт має містити, окрім іншого, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

3.4. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що прокурором дотримано вимоги статті 291 Кримінального Процесуального Кодексу України, а саме - обвинувальний акт містить:

-виклад фактичних обставин вчиненого обвинуваченими кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими;

-їх правову кваліфікацію з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність;

-формулювання обвинувачення.

Суд же не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору як необхідно викласти формулювання обвинувачення або поліпшити якість обвинувального акту, або ж спонукати прокурора до уточнення обвинувального акту, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин скоєння злочину, його правової кваліфікації, тощо.

При цьому кожен з обвинувачених зазначив, що обвинувачення є зрозумілим.

3.5. В іншій частині вказівки захисту про неправильність оформлення обвинувального акту або неповний перелік вчинених процесуальних дій у реєстрі досудового розслідування вочевидь не перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Отже, наданий суду обвинувальний акт в цілому відповідає вимогам діючого законодавства та не містить вад, які перешкодили б призначенню на його підставі судового розгляду.
За такого передбачені законом підстави для повернення обвинувального акту прокурору є відсутніми, а у задоволення клопотання захисту про таке слід відмовити.

4. Це кримінальне провадження підсудне Центральному районному суду міста Миколаєва, заперечень проти такого сторонами не наведено.

Отже, підстави для прийняття рішення, передбаченого пунктом 4 частини 3 статті 314 КПК України, в цьому випадку також є відсутніми.

Відповідно до пункту 5 частини 3 статті 314, частини 1 статті 315 КПК України за такого справу необхідно призначити до судового розгляду, провівши задля цього підготовчі дії, що передбачені частиною 2 цієї статті.

ІІ. Стосовно питань, пов`язаних із підготовкою справи до судового розгляду.

1. Відповідно до статті 31 Кримінального Процесуального Кодексу України розгляд цього кримінального провадження має здійснюватись колегією у складі трьох професійних суддів.

2. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 315 КПК України за такого суд має визначити дату та місце проведення судового засідання.

Виходячи з цього, суд вважає за необхідне, з урахуванням навантаження суду та відпустки члена колегії, призначити судове засідання на "07" серпня 2020 року на 12-00 годину та проводити його у приміщенні Центрального районного суду міста Миколаєва.

3. При цьому враховуючи, що в цьому випадку про проведення закритого судового засідання сторони не просять, та передбачені законом підстави для такого є відсутніми, розгляд справи слід здійснювати у відкритому судовому засіданні.

4. Судове засідання у цьому кримінальному провадженні слід здійснювати за участі обвинувачених, їх захисників, потерпілого та прокурора.

ІІІ. Стосовно поданої захистом скарги.

1. Під час підготовчого судового засідання захистом подане звернення, у якому сформульована скарга на дії органів досудового розслідування.

Зі змісту поданої скарги вбачається, що захист не згоден з обставинами пред`явлення обвинуваченим підозри у вчиненні злочину.

Так, за твердженням захисту, кожному з обвинувачених було вручене повідомлення про підозру від 24 січня 2020 року, проте такі повідомлення про підозру в матеріалах кримінального провадження відсутні; натомість в матеріалах провадження є повідомлення про підозру, датовані 21 січня 2020 року, які жодному з обвинувачених не вручались.

2. Аналіз змісту цієї скарги свідчить, що вона стосується повідомлень про підозру, що були вручені кожному з обвинувачених.

3. Проте, відповідно до пункту 10 частини 1 статті 303 Кримінального Процесуального Кодексу України скарги на повідомлення про підозру можуть бути подані лише під час досудового розслідування та підлягають розгляду слідчим суддею.

Відповідно ж до частин 2 та 3 статті 303 цього ж Кодексу скарги на такі дії не можуть бути предметом розгляду під час підготовчого судового засідання, бо підлягають розгляду лише під час досудового розслідування.

Отже, процесуальні підстави для розгляду та задоволення цієї скарги на підготовчому судовому засіданні є відсутніми.

4. За такого, з огляду на приписи статті 307 Кримінального Процесуального Кодексу України про зміст рішення, яке може бути ухваленим за наслідками розгляду скарги, у задоволенні поданої скарги слід відмовити.

ІV. Стосовно запобіжного заходу, який слід застосувати відносно обвинувачених.

1. Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва від 24 січня 2020 року відносно кожного з обвинувачених обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 березня 2020 року включно.

Подальшими ухвалами слідчих суддів цей строк був продовженим неодноразово, востаннє - до 09 липня 2020 року включно.

Під час обрання цього запобіжного заходу слідчі судді виходила з існування ризиків, зокрема - того, що кожен з обвинувачених, перебуваючи на волі, може ухилятись від суду а також - впливати на поетрпілого.

2. Під час підготовчого судового засідання прокурор просив про продовження строку дії цього запобіжного заходу, спираючись про те, що вказані ризики не зникли та не зменшились.

3. Захист під час підготовчого судового засідання проти задоволення клопотання заперечував, спираючись, по суті, на те, що належна процесуальна поведінка кожного з обвинувачених може бути забезпеченою за допомогою менш суворого запобіжного заходу.

4. Обвинувачені під час підготовчого судового засідання також заперечували проти продовження строку дії обраного відносно них запобіжного заходу, спираючись загалом про те, що наразі перебувають під вартою більше, ніж 5 місяців, що не є адекватним ані - фактично вчиненим ним діям, ані - особі кожного з них.

Обвинувачені звертали увагу суду й на ту обставину, що кваліфікація вчиненого ними є штучно завищеною, та таке призводить до надмірно тривалого їх утримання під вартою.

5. Потерпілий у підготовче судове засідання не з`явився, просив суд провести підготовче судове засідання за його відсутності.

При цьому він направив на адресу суду письмове звернення, у якому зазначив, що наразі заподіяна злочином шкода йому відшкодована у повному обсязі, з огляду на що ризик впливу на нього з боку обвинувачених є відсутнім, та він просить про зміну обраного відносно нього запобіжного заходу на менш суворий.

6. Вирішуючи заявлене прокурором клопотання, суд виходе з таких законодавчих приписів.

6.1. Відповідно до статті 177 Кримінального Процесуального Кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити перелічені дії.

При цьому відповідно до частини 3 статті 176 Кримінального Процесуального Кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя має переконатись, що жоден більш м`який, ніж запропонований слідчим, запобіжний захід не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

6.2. Відповідно до статті 199 Кримінального Процесуального Кодексу України строк тримання під вартою може бути продовженим у разі наявності вказаних вище обставин та додаткового доведення того, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не є можливим, а раніше заявлені ризики не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

6.3. Відповідно до визначеного Європейським судом з прав людини поняттям під час вирішення питання щодо запобіжного заходу під обґрунтованою підозрою слід розуміти добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, яке ґрунтується на об`єктивних відомостях, які:

-можна перевірити у судовому розгляді;

-спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Добросовісним можна вважати припущення, яке висунуте компетентним органом у встановленому законом порядку та ґрунтується на підході до справи, що характеризується правдивістю, сумлінністю та ретельністю.

При цьому відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, яка є джерелом права, кожен, кого звинуватили у вчиненні кримінального правопорушення, має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього

7. Застосування цих приписів до обставин цієї справи призводить до такого.

7.1. Сутність висунутої обвинуваченим підозри /для мети обрання запобіжного заходу/ зводиться головним чином до того, що вони

зорганізувавшись в організовану злочинну групу, вимагали грошові кошти в ОСОБА_17 , при цьому позбавляючи його свободи та застосовуючи до нього насильство.

7.2. При цьому матеріали кримінального провадження не містять відомостей про те, що, висуваючи таку підозру, органи досудового розслідування діяли упереджено, на наявність свідчень такого сторони не посилаються.

Отже, для мети застосування запобіжного заходу висунуту підозру слід вважати обґрунтованою.

7.3. Обґрунтованість же висунутої підозри, в свою чергу, доводить що обвинувачені мають підстави ухилятись від суду, адже у разі визнання їх винуватими їм загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строку до 12 років.

7.4. До того ж, суд вважає, що в цьому випадку наявним є ризик того, що обвинувачені можуть продовжити вчиняти злочин або ж вчинити новий злочин.

Про наявність високого ступеню такого ризику свідчить, перш за все, та обставина, що обвинувачені обґрунтовано підозрюються у вчиненні стійкого злочинного угрупування, що доводить підвищену суспільну небезпеку їх особи. Додатково наявність цього ризику підтверджується позицією обвинувачених, які стверджуючи відсутність підстав для їх перебування під вартою в зв`язку із скоєним, про скоєне не шкодують, про необхідність виправлення своєї поведінки не заявляють.

7.5. Та запобігти цим ризикам, особливо - ризику вчинення обвинуваченими повторних злочинів - інакше, ніж шляхом їх тримання під вартою, наразі не є можливим.

7.6. Що ж стосується позиції потерпілого, то вона, хоча за певних обставин й може свідчити про відсутність ризику впливу на нього з боку обвинувачених, тим не менш наведених вище висновків суду про існування інших ризиків не спростовує.

7.7. Що ж стосується посилань обвинувачених про тривалість їх перебування під вартою, то наразі строк їх тримання під вартою є домірним обставинам розслідування справи та сутності висунутої їм підозри, але не є домірним передбаченому законом для запобігання повторному вчиненню кожним із них злочинів.

Отже, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 314, 369-372; 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.У задоволенні клопотання захисту про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000628 - відмовити.

2.Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 - у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 189, частиною 3 статті 146, частиною 2 статті 186, частиною 1 статті 263 Кримінального Кодексу України - прийняти до провадження Центрального районного суду м. Миколаєва.

3.Призначити кримінальне провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду на 07 серпня 2020 року на 12-00 годину.

4.В судове засідання викликати сторони кримінального провадження та потерпілого.

5.Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 - до 24 серпня 2020 року включно.
У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_13 - відмовити.

6.Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 - до 24 серпня 2020 року включно.
У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_14 - відмовити.

7.Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 - до 24 серпня 2020 року включно.
У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_15 - відмовити.

8.Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 - до 24 серпня 2020 року включно.
У задоволенні клопотання захисту про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_16 - відмовити.

9.У задоволенні скарги захисту - відмовити.

Ухвала в частині продовження строку тримання обвинуваченого під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 7 днів, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_18 =

Суддя = ОСОБА_19 =

Суддя = ОСОБА_20 =