Справа № 182/824/20
Провадження № 1-кс/0182/275/2020
У Х В А Л А
Іменем України

11.02.2020 року м. Нікополь

Слідчий-суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Дніпропетровської області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000437, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, із базовою середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, тимчасово не працюючого, який інвалідом не являється, який не має офіційної реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-18.01.2002 вироком Нікопольського міськрайонного суду за ч.2 ст.289, ч.3 ст.185, ст.ст.69,70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

-08.12.2006 вироком Нікопольського міськрайонного суду за ч.2 ст.309, ч.2 ст.185, ч.ч.1,3 ст.358, ст.70 КК України до 2 років позбавлення волі;

-16.12.2010 вироком Нікопольського міськрайонного суду за ч.3 ст.186, ст.395, ч.1 ст.70 КК України до 4років позбавлення волі;

-10.02.2015 вироком Нікопольського міськрайонного суду за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнився 26.10.2018 по відбуттю строку покарання;

-24.09.2018 кримінальне провадження №0000486 з обвинувальним актом за ч. 2 ст. 309 КК України направлено до Синельниківського районного суду Дніпропетровської області;

- 23.05.2019 р. до Нікопольського міськрайонного суду направлене кримінальне провадження № 0001236, за ст. 186 ч. 2 КК України;

- 30.05.2019 р. до Нікопольського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000461, за ст. 185 ч. 3 КК України;

- 30.09.2019 р. до Нікопольського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002249, за ст. 185 ч. 3 КК України;

- 31.10.2019 р. до Нікопольського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0001849, за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 15 ч. 3 КК України;

- 03.12.2019 р. до Нікопольського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0003047, за ст. 396 ч. 1, ст.198 ч.1 КК України;

- 18.12.2019 р. до Нікопольського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002972, за ст. 309 ч. 2 КК України;

- 31.01.2020 р. до Нікопольського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0003028, за ст. 309 ч. 2 КК України;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 186 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 стосовно якого триває судовий розгляд кримінальних проваджень за обвинуваченням останнього у вчиненні злочині, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину за наступних обставин.

10.02.2020 року, приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 перебуваючи біля зупинки «Центральний ринок» що поблизу будинку № 6 по вул.. Електрометалургів в м. Нікополь Дніпропетровської області, побачили потерпілу ОСОБА_8 , яка являється особою похилого віку, та яка в цей час проходила повз вищевказаний будинок. В цей момент у ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 виникла змова на злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна належне потерпілій ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи у змові пішли слідом за потерпілою ОСОБА_8 , до моменту коли остання підійшла до вхідних дверей перукарні «Гусар», що розташована в будинку АДРЕСА_2 , та коли потерпіла ОСОБА_8 зайшла до коридорного приміщення перукарні, ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 переконавшись що за їхніми діями в цей момент ніхто не спостерігає, перебуваючи у змові, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дії, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зайшли вслід за потерпілою ОСОБА_9 , яка є особою похилого віку, та залишившись на одинці з невідомими перебувала в безпорадному стані, де реалізуючи свої злочинні діяння ОСОБА_5 будучи особою фізично сильнішою, притиснув вагою свого тіла потерпілу ОСОБА_8 до стіни коридорного приміщення перукарні «Гусар», та в цей час, ОСОБА_7 перебуваючи в змові з ОСОБА_5 , відкрито, з правого карману пальто потерпілої викрав мобільний телефон «NOMI i246», спричинивши своїми діями потерпілій матеріальний збиток. Довівши злочинний умисел до кінця ОСОБА_7 з місця вчинення злочину з викраденим майном втік, та вимоги потерпілої ОСОБА_8 повернути мобільний телефон проігнорував. В цей час ОСОБА_5 , перебуваючи в змові з ОСОБА_7 залишився на місці вчинення злочину, та ставши перед дверима не пропускав потерпілу до виходу перукарні «Гусар». Після ОСОБА_5 переконавшись в тому, що ОСОБА_7 з яким він перебував у змові місце вчинення злочину покинув та у разі виходу потерпілої на вулицю його затримати не надасться можливим, з місця вчинення злочину також втік.

Після ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 , перебуваючи у змові, зустрівшись поблизу місця вчинення злочину направились в бік будинку АДРЕСА_3 , де побачивши автомобіль працівників поліції намагалися позбавитися викраденого мобільного телефону «NOMI i246», та ОСОБА_7 передавши його ОСОБА_5 , який є особою вищого зросту, поклав його на підвіконня квартири першого поверху вищевказаного будинку.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб.

В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину, а саме документально шляхом проведення слідчих дій зафіксовано злочинні дії ОСОБА_5 щодо нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло.

Вчинення вказаних заборонених Кримінальним Кодексом України дій ОСОБА_5 ,. повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_8 ;

- Протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ;

- Протоколом огляду місця події а саме мобільного телефону «Nomi» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілій ОСОБА_8 , де вона впізнає ОСОБА_5 ,

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 , де він впізнає ОСОБА_5 ;

- Протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками неповнолітньому свідку ОСОБА_11 де вона впізнає ОСОБА_5 ;

- Протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками де неповнолітній свідок ОСОБА_12 , впізнає ОСОБА_5 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_13 , де він впізнає ОСОБА_5 ;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_14 , де він впізнає ОСОБА_5 ;

- Протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину.;

- Повідомленням про підозру ОСОБА_5 ;

- Протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідне забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може:

- незаконно впливати на потерпілого та свідків;

- вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яким передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 6 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання та настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод.

В зв`язку з чим слідчий вважає, що після оголошення підозри ОСОБА_5 він може залякувати або іншим чином впливати на потерпілих та свідків. Тому існує ризик незаконного впливу підозрюваного на потерпілих та свідків з метою уникнення покарання за вчинений злочин.

Станом на момент вчинення злочину ОСОБА_5 , ніде не працював, на даний час не працює та не має законного джерела доходів. Крім того, відсутність джерела доходів ймовірна його залежність в психотропних речовин можуть стати причиною вчинення підозрюваним нових корисливих злочинів.

Крім того, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчинення ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 , не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до суду на першу про те вимогу.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливо, враховуючи те, що за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавленням волі строком до 6 років, то дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тобто передбаченість законом покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Також встановлено, що ОСОБА_5 , вчинив корисливий злочин перебуваючи на цілодобовому домашньому арешті який йому будо обрано 16.12.2019 року слідчим суддею ОСОБА_15 , за ч.2 ст.309 КК України.

Враховуючи вищевикладене та те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , може: впливати на потерпілих та свідка з метою уникнення кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у якому підозрюється, виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід, який попередить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме тримання під вартою.

У зв`язку з вищенаведеним, слідчий СВ Нікопольського ВП ГУНП Дніпропетровської області і звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив обрати стосовно підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, просив йому обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою проживання його дружини. Також обвинувачений зазначив, що цього злочину він не скоював.

Захисник ОСОБА_6 також заперечував проти клопотання прокурора, просив обрати обвинуваченому більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, перевіривши підстави застосування зазначеного запобіжного заходу вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового слідства, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000437 від 10.02.2020, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

10 лютого 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на матеріали кримінального провадження, надані слідчому судді в обґрунтування оголошеної підозри, вважаю, що оголошена підозра є обґрунтованою, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

За думкою суду, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання та настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. У зв`язку з чим існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Станом на момент вчинення злочину ОСОБА_5 , ніде не працював, на даний час не працює та не має законного джерела доходів. Крім того, відсутність джерела доходів можуть стати причиною вчинення підозрюваним нових корисливих злочинів.

Про вищевикладене також свідчить той факт, що на теперішній час в провадженні суду перебуває декілька обвинувальних актів щодо ОСОБА_5 , згідно яких останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 198, ч.1. ст.. 396 КК України.

Суд приходить до висновку, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчинення ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 , не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язатися за необхідності доставляти його до суду на першу про те вимогу.

З урахуванням викладеного, вважаю, що інший більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе гарантувати належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти існуванню встановлених судом ризиків.

Згідно вимог ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України встановлює, що особі, обвинуваченій у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави з урахуванням майнового стану підозрюваного у розмірі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 73 570 гривень, що на думку слідчого судді достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

утриматись від спілкування з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню №0000437.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити з моменту фактичного затримання, тобто з 16.51 годин 10.02.2020 року по 08.04.2020 року включно.

На підставі наведеного та керуючись ст. 176-178, 182, 183КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 яке погоджено з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави у сумі 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у розмірі 73 570 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Обвинувачений або заставодавець має право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:

з`являтися по виклику суду в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, а в разі неможливості з`явитися з поважної причини, своєчасно повідомляти про це орган який викликає;

не відлучатися з населеного пункту в якому він мешкає без згоди суду, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження;

повідомляти суд, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження про зміну місця проживання;

здати на зберігання у відповідний державний орган паспорт та інші документи, які дають право на виїзд за межі України, які будуть повернуті після скасування запобіжного заходу.

утриматись від спілкування з потерпілими та свідками по кримінальному провадженню №0000437.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити з моменту фактичного затримання, тобто з 16.51 годин 10.02.2020 року по 16.51 годин 08.04.2020 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1