1Справа № 335/4484/20 1-кс/335/2460/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ВСТАНОВИВ:
Клопотання обґрунтовано тим, що не пізніше 26.05.2020 року, ОСОБА_5 , діючи повторно, як особа, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 307 КК України, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, в порушення вимог статей 7, 12, 17 Закону України від 15.02.1995 року № 60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, з корисливих мотивів, при невстановлених обставинах незаконно придбав 14 полімерних зіп-пакетів, в яких містилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно до висновку експерта № 7-1616 від 27.05.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину9,247 г.
Після чого, ОСОБА_5 , незаконно придбаний вказаний наркотичний засіб канабіс, розділений для полегшення подальшого продажу на 14 частин в окремих зіп-пакетах, загальною масою в перерахунку на суху речовину 9,247 г, незаконно зберігав з метою збуту за місцем свого проживання в особистій кімнаті в буд. АДРЕСА_1 до 08 години 26.05.2020 року, де вказаний наркотичний засіб був виявлений та вилучений правоохоронними органами в ході проведення обшуку зазначеного житлового приміщення.
Крім того, не пізніше 26.05.2020 року, ОСОБА_5 , діючи повторно, як особа, яка раніше вчинила злочин, передбачений статтею 307 КК України, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, в порушення вимог статей 7, 12, 17 Закону України від 15.02.1995 року № 60/95-ВР «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діючи умисно, з корисливих мотивів, при невстановлених обставинах незаконно придбав 7 полімерних зіп-пакетів, в яких містилась речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка згідно до висновку експерта № 7-1617 від 27.05.2020 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом, загальною масою в перерахунку на суху речовину5,611 г.
Після чого, ОСОБА_5 , незаконно придбаний вказаний наркотичний засіб канабіс, розділений для полегшення подальшого продажу на 7 частин в окремих зіп-пакетах, загальною масою в перерахунку на суху речовину 5,611 г, незаконно зберігав з метою збуту за місцем своєї реєстрації та тимчасового проживання в особистій кімнаті в буд. АДРЕСА_2 до 08 години 26.05.2020 року, де вказаний наркотичний засіб був виявлений та вилучений правоохоронними органами в ході проведення обшуку зазначеного житлового приміщення.
- кристалічна речовина жовтого кольору у зіп-пакеті вагою 17,37 г (без упаковки зіп-пакету - 15,27 г);
- 14 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору;
- електронні ваги та чисельні порожні дрібні зіп-пакети;
- грошові кошти у сумі 32 710 грн.;
- мобільний телефон «Samsung» GTE 1200i, ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_2 ;
- закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_3 .
27.05.2020 року вищевказані вилучені предмети, документи та речовини були визнані речовими доказами та визначено місце їх зберігання.
27.05.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди злочину.
Таким чином, слідчий просив задовольнити клопотання та накласти арешт з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання на майно, яке було вилучено 26.05.2020 року, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .
Слідчий в ході судового розгляду підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на підстави, які викладені в ньому.
У судовому засідання прокурор вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити, вказав, що вилучене майно визнано речовим доказом, а тому з метою подальшої перевірки його значення для кримінального провадження існує необхідність у накладенні арешту на майно.
Адвокат ОСОБА_6 заперечувала частково проти задоволення клопотання, оскільки органом досудового розслідування не надано доказів, що вилучені речі (мобільні телефони, грошові кошти) відповідають критеріям ст. 98 КПК України і містять сліди злочину або інформацію про його вчинення.
ОСОБА_5 підтримав свого захисника.
Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
- кристалічна речовина жовтого кольору у зіп-пакеті вагою 17,37 г (без упаковки зіп-пакету - 15,27 г);
- 14 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору;
- електронні ваги та чисельні порожні дрібні зіп-пакети;
- грошові кошти у сумі 32 710 грн.;
- мобільний телефон «Samsung» GTE 1200i, ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_2 ;
- закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_3 .
Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_4 від 27.05.2020 року, вищевказані вилучені предмети, документи та речовини були визнані речовими доказами та визначено місце їх зберігання СУ ГУНП в Запорізькій області.
27.05.2020 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено
Відповідно до положень ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Частиною 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 частини другої цієї статті у випадку, передбаченому пунктом 1, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що частина вилученого майна, а саме: кристалічна речовина жовтого кольору у зіп-пакеті вагою 17,37 г (без упаковки зіп-пакету - 15,27 г), 14 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору, електронні ваги та чисельні порожні дрібні зіп-пакети, грошові кошти у сумі 32 710 грн. та мобільний телефон «Samsung» GTE 1200i, ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_2 , на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні.
Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, враховуючи при цьому санкцію інкримінованої статті підозрюваному, якою передбачено конфіскація майна останньому, а тому слідчий суддя вважає за доцільне, для ефективного розслідування з метою збереження речових доказів, а також конфіскації майна, як виду покарання, слід накласти арешт на вказане майно.
Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Що стосується накладенню арешту на закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_7 НОМЕР_3 , то в даній частині, клопотання задоволенню не підлягає, оскільки враховуючи предмет кримінального правопорушення, вилучене майно не відповідає критеріям визначених ст. 98 КПК України, що як наслідок свідчить про відсутність підстав з якими законодавець пов`язує накладення арешту на майно.
За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання про часткове задоволення клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на вищезазначене майно, з метою збереження речових доказів, а також конфіскації майна, як виду покарання, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 167, 170-173 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Накласти арешт з метою збереження речових доказів та забезпечення конфіскації майна як виду покарання на наступне майно, яке було вилучено 26.05.2020 року, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 :
- кристалічну речовину жовтого кольору у зіп-пакеті вагою 17,37 г (без упаковки зіп-пакету - 15,27 г);
- 14 зіп-пакетів із речовиною рослинного походження сіро-зеленого кольору;
- електронні ваги та чисельні порожні дрібні зіп-пакети;
- мобільний телефон «Samsung» GTE 1200i, ІМЕІ НОМЕР_1 із сім-карткою «Київстар» НОМЕР_2 .
В іншій частині відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.
Повний текст ухвали виготовлений 29.05.2020 року.
Слідчий суддя ОСОБА_1