Справа № 308/3261/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженні, відомості про яке 11.02.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке 11.02.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2020 року ОСОБА_5 було продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 червня 2020 року.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. 06 червня 2020 року закінчується двомісячний строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів мотивуючи його тим, що наявні ризики для кримінального провадження, які існували під час обрання та продовження такого запобіжного заходу як під час досудового розслідування, так і судового розгляду, останній обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та вразі зміни запобіжного заходу може намагатися уникнути кримінальної відповідальності. Також просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду.
Потерпілий ОСОБА_4 не заперечив проти призначення справи до судового розгляду та висловив свою думку, що необхідно відмовити у продовженні строку тримання обвинуваченого під вартою.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 щодо продовження дії запобіжного заходу заперечили.
Заслухавши думку прокурора, потерпілого, захисника та обвинуваченого, суд приходить до наступного висновку.
Приймаючи до уваги, що перешкод для призначення провадження до судового розгляду не має, підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не встановлено, суд приходить до висновку, що дане кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваного, обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 був обраний з урахуванням його особи, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, не має міцних соціальних зв`язків, хоча раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, батьків не має та без постійного місця проживання, а також суду не надано будь-яких даних щодо наявності у нього хронічних захворювань, які б перешкоджали його триманню під вартою, тому існують ризики того, що такий може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тим самим може ухилятися від виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Судом встановлено, що зазначені ризики не зменшились та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в доводах прокурора обставини перешкоджають завершенню судового розгляду справи до закінчення дії ухвали про тримання обвинуваченої під вартою.
Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, визначеними КПК України, конкретними підставами і метою його застосування.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Таким чином, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує тяжкість злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з якими відносно останнього обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою не зменшились, а менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього згідно кримінально-процесуального законодавства України обов`язків, тому суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу та необхідним продовжити йому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Разом з тим, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 завдав потерпілому проникаюче ножове поранення черевної порожнини, яке було небезпечним для життя в момент спричинення, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, суд не визначає розмір застави.
Керуючись ст.ст. 176-178,331, 369-372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів до 27 липня 2020 року включно.
Кримінальне провадження, відомості про яке 11.02.2020 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000523 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 09 червня 2020 року о 16 год. 15 хв.
Кримінальне провадження розглядати одноособово.
У судове засідання, яке відбудеться в приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 53, викликати учасників судового провадження.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, надіслати начальнику державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№9)».
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження строку дії запобіжного заходу до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1