Справа № 464/4269/19
пр.№ 1-кс/464/111/20
УХВАЛА

24 січня 2020 року слідчий суддя Сихівського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про арешт майна,

встановив:

Старший слідчий СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , у зв`язку із досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001236 від 20.05.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 , про накладення арешту на майно, а саме вилучені в ході обшуку мобільні телефони.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. В ході досудового розслідування встановлено, що до кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Львова, громадянин України, з середньою освітою, непрацюючий, неодружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

16.01.2020 року в автомобілі марки «Audi», моделі «А6», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у володінні ОСОБА_4 , на вул. Вулецька 16а, у м. Львові, старшим слідчим Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 09.01.2020 року, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Бравіс», мобільний телефон «Соні Еріксон», та мобільний телефон «SAMSUNG» з сім-картами. Оскільки вказані предмети є можливими предметами та засобами вчинення кримінального правопорушення, мають суттєве значення для проведення досудового розслідування, та можуть бути використані як докази вчинення кримінального правопорушення, слідчий просив клопотання задовольнити.

В судовому засідання слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав.

Власник майна ОСОБА_4 під час розгляду клопотання просив у задоволенні такого відмовити.

Оглянувши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Встановлено, що слідчий, як на підставу накладення арешту на майно, посилається на те, що вказані у клопотанні речі є можливими предметами та засобами вчинення кримінального правопорушення, мають суттєве значення для проведення досудового розслідування, а також можуть бути використані як докази вчинення кримінального правопорушення.

Однак, на час розгляду клопотання про арешт майна слідчим не доведено, а у матеріалах клопотання та кримінального провадження відсутні будь-які відомості про те, що вилучене в ході обшуку автомобіля майно може бути доказом можливого злочину. Крім цього, враховано, що в ході обшуку в інших володіннях вищевказаної особи жодних речей, які можуть мати зв`язок з кримінальними правопорушеннями, відомості щодо яких внесено до ЄРДР, не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 131, 132, 167, 170-173 КПК України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1