Ухвала
Іменем України

17 грудня 2019 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про приведення вироку від 18 жовтня 2019 року у відповідність щодо засудженого ОСОБА_5 -

встановив:

Начальник Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулась до суду з поданням про приведення вироку суду у відповідність до КК України відносно ОСОБА_5 . У поданні зазначається, що ОСОБА_5 вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2019 року засуджений за скоєння кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, та йому призначено покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки. На підставі ст.ст.75, 104 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі двох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі п.2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання чи роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Однак судом не прописаний обов`язок, передбачений ч.1 ст.76 КПК України, тому представник органу пробації звернувся до суду з поданням.

В судове засідання представник сектору пробації не з`явився.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про приведення вироку у відповідність до чинного законодавства, посилаючись на те, що вирок набрав законної сили, суд не уповноважений змінювати зміст проголошеного вироку. Покладені на особу обов`язкові обов`язки відповідають нормі ст.76 ч.1 КК України та обставинам справи.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

Суд, розглянувши подання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, у тому числі про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконані вироку.

Відповідно до ч.1 ст.76 КК України у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Але, частина перша вказаної статті КК України не зобов`язує суд покладати всі вказані в ній обов`язки на кожного засудженого в повному обсязі.

Законодавець, встановлюючи вимогу про покладання обов`язків на засуджених, мав на увазі досягнення дієвості контролю за поведінкою засудженого.

Обов`язки покладаються судом на засуджених саме для здійснення ефективного контролю за їх поведінкою з метою встановлення факту виправлення цих засуджених.

Обов`язки на засуджених відповідно до ст.76 КК України повинні покладатись судом індивідуально, з урахуванням особи засудженого. А підхід до вирішення цього питання, викладений в поданні, суд вважає формальним та недопустимим.

Більш того, вироком вже призначено покарання і даний вирок набрав законної сили 18 листопада 2019 року і суд першої інстанції не може змінити призначену міру покарання, та в даному випадку можливе лише оскарження рішення суду.

Завданням кримінального провадження згідно ст.2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Норми КПК України не містять положень які б давали суду, який ухвалив вирок, право змінювати зміст проголошеного вироку.

Враховуючи вказане суд вважає за необхідне подання залишити без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -

ухвалив:

Подання начальника Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про приведення вироку від 18 жовтня 2019 року у відповідність щодо засудженого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи діб, засудженим з дня вручення копії ухвали, іншими учасникам процесу з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1