ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2020м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ;
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінальне провадження №521/9182/18 по обвинуваченню:
ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно формулювання обвинувачення, висунутого ОСОБА_14 , він обвинувачується в наступному.
Перебуваючи на посаді курсанта другого курсу факультету підготовки фахівців кримінальної міліції Одеського державного університету внутрішніх справ МВС України та маючи намір отримати пристрій травматичної дії для забезпечення особистого захисту, 30.10.2008 ОСОБА_14 звернувся з рапортом до Управління громадської безпеки ГУ МВС України в Одеській області за видачою дозволу на придбання, зберігання та носіння зброї.
Володіючи інформацією про те, що видача вказаних дозволів громадянам здійснюється після проведеного з ними вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження з нею і застосування, та прийняття заліків фахівцями відповідних установ чи організацій, що мають на це право, ОСОБА_14 звернувся до ПП «ТОЛС», яке має право на утримання пункту навчання, створене за узгодженням з ГУ ACM МВС України, з метою отримати відповідні знання, скласти іспити та отримати документацію, яка підтверджує пройдене ним навчання.
У період з 20.10.2008 по 30.10.2008 ОСОБА_14 пройшов навчання в ПП «ТОЛС», за програмою правил поводження з вогнепальною зброєю, затвердженою МВС України та 31.10.2008 успішно здав іспити фахівцям екзаменаційної комісії, до складу якої також входив працівник дозвільної системи МВС.
Отримавши 31.10.2008 довідку ОК № 006991 про проходження курсу вивчення матеріальної частини зброї, правил поводження, застосування, а також про виконання практичних стрільб і складання заліку, ОСОБА_14 надав її до Управління громадської безпеки ГУ МВС України в Одеській області, до раніше наданого рапорту, та в той же день отримав дозвіл на придбання пристрою вітчизняного виробництва для відстрілу патронів споряджених гумовими кулями.
Придбавши відповідний пристрій «Форт-12Р», ОСОБА_14 отримав в Управлінні громадської безпеки ГУ МВС України в Одеській області дозвіл на його зберігання та носіння, про що йому видано посвідчення № 5799 від 06.11.2008.
У подальшому, ОСОБА_14 навчався та закінчив Одеський державний університет внутрішніх справ МВС України, де отримав необхідний фаховий рівень юриста-правознавця.
Після закінчення навчального закладу ОСОБА_14 працював на посадах молодшого начальницького складу органів внутрішніх справ, останнє місце роботи на посаді оперуповноваженого УБОЗ ГУ МВС України в Одеській області, згідно з наказом від 24.09.2014 № 679 по особовому складу ГУ МВС України в Одеській області, тобто достеменно знав кваліфікуючі ознаки злочинів проти громадської безпеки, способи їх вчинення та методи їх запобігання, припинення та розкриття.
Надалі, ОСОБА_14 , на підставі рапорту від 02.02.2015 року, щодо надання дозволу на придбання мисливського нарізного карабіну для полювання, отримав дозвіл № НОМЕР_1 від 16.02.2015, виданий УГБ ГУМВС України в Одеській області, на підставі якого придбав та зберігав мисливський нарізний карабін «МКМ - 072», калібру 7,62x39, № НОМЕР_2 , який в подальшому зберігав в спеціально обладнаному місці - металевому сейфі за місцем свого проживання та реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
У подальшому, в неустановлений слідством період часу, в невстановленому місці ОСОБА_14 , з метою володіння та користування вогнепальною зброєю без передбаченого законом дозволу, умисно, саморобним способом вніс конструктивні зміни до належного йому мисливського карабіну МКМ-072 калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 , у вигляді заміни невід`ємного нескладного приклада на складний, що дає змогу носіння зазначеного карабіну в прихованому стані, миттєво призвести його до бойової готовності та здійснювати стрільбу зі складеним прикладом, хоча достеменно знав, що самостійно здійснювати переробку зброї категорично заборонено, і це може призвести її до переводу в категорію вогнепальної зброї, на зберігання, перевезення, переміщення та носіння якої необхідно отримати спеціальний дозвіл
Продовжуючи свою злочинну діяльність, у ОСОБА_14 , який не мав передбаченого законом дозволу на зберігання, перевезення, переміщення та носіння вогнепальної зброї, після незаконної переробки мисливського карабіну МКМ-072 калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 , що перевело його в категорію вогнепальної зброї, виник злочинний умисел на переміщення його до місця свого мешкання та реєстрації.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_14 у невстановлений спосіб перемістив вищевказаний карабін до місця свого мешкання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , де у подальшому став зберігати, без передбаченого законом дозволу, в спеціально обладнаному місці - металевому сейфі за місцем свого проживання.
На підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2016 про проведення обшуку житла та інших приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та мешкає ОСОБА_14 , працівниками поліції 26.04.2016 проведено обшук, в ході проведення якого виявлено та вилучено мисливський нарізний карабін «МКМ - 072», калібру 7,62x39, № НОМЕР_2 .
Згідно з висновку експерта № 295-Б від 09.09.2016, проведеної судової балістичної експертизи, наданий на дослідження карабін «МКМ - 072», калібру 7,62x39, № НОМЕР_2 , що був вилучений 26.04.2016 року, під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Гастело, 28, раніше являвся мисливською нарізною вогнепальною зброєю, карабіном «МКМ - 072», калібру 7,62x39, № НОМЕР_2 , який на час дослідження до стрільби придатний.
Відповідно до висновку експерта № 694-Б від 23.01.2017, проведеної судової балістичної експертизи, нарізний карабін моделі МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 2014 року виготовлення вітчизняного виробництва /виробник ПАТ «Завод «Маяк», м. Київ, Україна/ (базовий екземпляр зброї №МГ8195 1965 року виготовлення, виробництва СРСР) представлений на дослідження із конструктивними змінами, внесеними саморобним способом шляхом заміни невід`ємного нескладного приклада на складний, що дозволяє проводити стрільбу з карабіну зі складеним прикладом. В зв`язку з цим, даний карабін моделі МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 у наданому стані не відповідає сукупності загальних технічних вимог щодо мисливської зброї, набув нових властивостей (перехід до іншої видової групи вогнепальної зброї), та за встановленою класифікацією зброї за її цільовим призначенням відноситься до категорії нестандартної багатоцільової нарізної вогнепальної зброї.
Вищевказані конструктивні зміни наданого карабіну МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 внесені саморобним способом.
Наданий нарізний карабін моделі МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 представлений на дослідження із конструктивними змінами, внесеними саморобним способом шляхом заміни невід`ємного нескладного приклада на складний телескопічний, що дозволяє проводити стрільбу з карабіну зі складеним прикладом. Цей приклад є складним телескопічним - моделі GLR-16 S для AR15 / МІ6, промислового виробництва /виробник "FAB Defence", Ізраїль/.
Встановлені система планок і додатковий пристрій на неї (ліхтарик із лазерним цілевказівником) та закріплена на стволі дульна насадка конструктивних змін в даний карабін не вносять.
Таким чином, ОСОБА_14 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, за кваліфікуючими ознаками: носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Також, ОСОБА_14 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263-1 Кримінального кодексу України, за кваліфікуючими ознаками: незаконна переробка вогнепальної зброї.
З приводу зазначеного обвинувачення ОСОБА_14 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив, що карабін дійсно належить йому, він придбав його легально на підставі дозволу у магазині «Ібіс» близько трьох років тому. В зв`язку із необхідністю ремонту карабіна, який він пошкодив на полюванні, він надав карабін майстру ОСОБА_15 . Гроші на ремонт карабіну він передав ОСОБА_16 особисто. Він звернувся до нього, оскільки той пояснив, що займається ремонтом зброї і має відповідні дозволи, проте які саме документи були у нього в наявності він точно не пам`ятає. Сумнівів у повноваженнях цього майстра в нього не виникало. Після ремонту зброю він не використовував, зберігав в сейфі, який навіть не відкривав, ключ від сейфу мав тільки він. Обвинувачений додатково пояснив, що переробку ОСОБА_17 зробив за власним розсудом. В карабіні він особисто нічого не переробляв, оскільки дозволу на це в нього не було. Якби він знав, що карабін якимось чином був пошкоджений або змінений, він би здійснив усі дії, щоб це виправити.
Провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до наступного.
Під час судового розгляду, судом були досліджені наступні докази сторони обвинувачення:
- витяг з ЄРДР за № 000598, зареєстрованого 21.09.2016 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263-1 КК України;
- рапорт слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_18 про виявлене правопорушення;
- протокол обшуку від 26.04.2016, відповідно до якого, слідчим, під час обшуку, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2016, за адресою: м. Одеса, вул. Гастело, 28, де зареєстрований та мешкає ОСОБА_14 , працівниками поліції був проведений обшук, в ході проведення якого виявлено та вилучено мисливський нарізний карабін «МКМ - 072», калібру 7,62x39, № НОМЕР_2 ;
- копія протоколу огляду від 26.04.2016 року, проведеному у іншому кримінальному провадженні, яким були оглянуті речі та документи, вилучені під час проведення обшуків за адресами: АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , у тому числі мисливський нарізний карабін «МКМ - 072», калібру 7,62x39, № НОМЕР_2 ;
- копія постанови про визнання предметів речовими доказами у кримінальному проваджені № 000167 від 17.03.2016 за ознаками злочину, передбаченого ст. 115 КК України, серед яких мисливський нарізний карабін «МКМ - 072», калібру 7,62x39 визнаний речовим доказом;
- копія висновку експерта № 295-б від 09.09.2016, відповідно до якого, наданий на дослідження карабін «МКМ - 072», калібру 7,62x39, № НОМЕР_2 , який був вилучений 26.04.2016 року, під час проведення санкціонованого обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Гастело, 28, раніше являвся мисливською нарізною вогнепальною зброєю, карабіном «МКМ - 072», калібру 7,62x39, № НОМЕР_2 , який на час дослідження до стрільби придатний;
- протокол тимчасового доступу від 11.10.2016 року, відповідно до якого в УПД ВДЗ ГУ НП в Одеській області були вилучені документи: особова справа пристрою травматичної дії та особова справа мисливського нарізного карабіну власника ОСОБА_14 ;
- протокол огляду від 20.10.2016, відповідно до якого слідчим були оглянуті: особова справа №11147 від 03.07.2013 щодо власника пристрою травматичної дії ОСОБА_19 , особова справа №3775 від 31.07.2012 щодо власника мисливського нарізного карабіну ОСОБА_19 ; особова справа №6838 від 24.02.2015 щодо власника мисливського нарізного карабіну ОСОБА_14 ; особова справа №5799 від 18.11.2014 щодо власника виробу для відстрілу патронів споряджених резиновими кулями ОСОБА_14 , з додатками;
- постанова про визнання речовими доказами від 20.10.2016, згідно якої особова справа №3775 від 31.07.2012 щодо власника мисливського нарізного карабіну ОСОБА_19 , особова справа №6838 від 24.02.2015 щодо власника мисливського нарізного карабіну ОСОБА_14 визнані речовими доказами;
- висновок експерта № 694-Б від 23.01.2017, відповідно до якого нарізний карабін моделі МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 2014 року виготовлення вітчизняного виробництва /виробник ПАТ «Завод «Маяк», м. Київ, Україна/ (базовий екземпляр зброї № НОМЕР_3 1965 року виготовлення, виробництва СРСР) представлений на дослідження із конструктивними змінами, внесеними саморобним способом шляхом заміни невід`ємного нескладного приклада на складний, що дозволяє проводити стрільбу з карабіну зі складеним прикладом. В зв`язку з цим, даний карабін моделі МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 у наданому стані не відповідає сукупності загальних технічних вимог щодо мисливської зброї, набув нових властивостей (перехід до іншої видової групи вогнепальної зброї), та за встановленою класифікацією зброї за її цільовим призначенням відноситься до категорії нестандартної багатоцільової нарізної вогнепальної зброї.
Вищевказані конструктивні зміни наданого карабіну МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 внесені саморобним способом.
Наданий нарізний карабін моделі МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 представлений на дослідження із конструктивними змінами, внесеними саморобним способом шляхом заміни невід`ємного нескладного приклада на складний телескопічний, що дозволяє проводити стрільбу з карабіну зі складеним прикладом. Цей приклад є складним телескопічним - моделі GLR-16 S для AR15 / МІ6, промислового виробництва /виробник "FAB Defence", Ізраїль/.
Встановлені система планок і додатковий пристрій на неї (ліхтарик із лазерним цілевказівником) та закріплена на стволі дульна насадка конструктивних змін в даний карабін не вносять.
- протокол додаткового огляду від 31.01.2017 року, згідно якого слідчим був додатково оглянутий нарізний карабін моделі МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 2014 року виготовлення;
- постанова про визнання речовим доказом від 31.01.2017, згідно якої нарізний карабін моделі МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 2014 року виготовлення органом досудового слідства визнаний речовим доказом; зазначений речовий доказ був досліджений у суді під час судового розгляду;
- протокол тимчасового доступу від 15.12.2016, яким підтверджується факт вилучення органом досудового слідства з НАТ «Завод «Маяк» (завод - виготовник) технічної та облікової документації щодо карабіну моделі МКМ-072, калібру 7,62x39 мм;
- копія листа Голови правління ПАО «Завод «Маяк» від 21.11.2016 №710-430/2283 с інформацією щодо сертифікації та продажу нарізного карабіну моделі МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 ;
- лист Директора магазину «Зброя» від 25.11.2016 № 44/25 з інформацією про обставини продажу нарізного карабіну моделі МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 ОСОБА_14 ;
- матеріали, якими підтверджується проходження ОСОБА_14 навчання ПП «Толс» за програмою «Правила поводження з вогнепальною зброєю» в період 20.10.2008 по 30.10.2008;
- протокол огляду від 31.03.2017, в ході якого слідчим був оглянутий посібник Одеського ОСКТСО України від 2007, методичний посібник ОСКТСО України, та учбовий посібник по використанню зброї;
- постанова від 19.04.2017 про визнання зазначених документів речовими доказами;
- витяг з ЄРДР за № 000250, зареєстрованого 30.03.2017 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України;
- рапорт слідчого СУ ГУ НП в Одеській області ОСОБА_20 від 30.03.2017 про виявлене правопорушення.
За клопотанням прокурора у судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_21 , який суду пояснив, що у 2016 році, він працював в Управлінні карного розшуку ГУ НП України в Одеській області з розкриття злочинів проти осіб. Під час відпрацювання версії щодо причетності ОСОБА_14 до навмисного вбивства, 16.03.2016 року ним, разом із іншим співробітником управління та слідчим, було проведено обшук за адресою місця проживання ОСОБА_14 із залученням двох понятих. В ході обшуку були присутні батько обвинуваченого ОСОБА_19 , його дружина та дружина обвинуваченого. Свідок пояснив, що під час обшуку вони відкрили сейф, дістали звідти зброю, мисливський карабін, та дозвіл на нього разом з іншими документами, після чого слідчим було вилучено та опечатано зброю. Чи вилучались документи на зброю, свідок не пам`ятає. Дозвіл був виданий на ім`я ОСОБА_22 та ще один на ім`я його батька. На місці зброя не оглядалась. Обшук був проведений з дотриманням вимог процесуального законодавства.
Аналізуючи перелічені докази сторони обвинувачення на предмет доведеності ними вини обвинуваченого, суд приходить до наступного.
Суб`єктивна сторона кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_14 характеризується прямим умислом.
Відповідно до ч.2 ст.24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.
Згідно до п.1 ч.1 ст.91 КК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з положень ч.1 ст. 92 КК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора.

З огляду на зазначене, саме на слідчого та прокурора полягає обов`язок довести у суді, що ОСОБА_14 були вчинені умисні дії, спрямовані на незаконну переробку вогнепальної зброї, та як наслідок цих дій, на незаконне зберігання переробленої вогнепальної зброї.
При аналізі доказів сторони обвинувачення, які були зазначені вище, суд надає оцінку цим доказам, з урахуванням часу їх отримання, процесуального порядку їх отримання та обставин за якими їх було отримано, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Дослідивши вищевказані докази сторони обвинувачення, в їх сукупності, проаналізувавши їх на предмет належності та допустимості, суд визнає ці докази обвинувачення непереконливими та не належними, оскільки вони не підтверджують існування обставин, які підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, а саме не підтверджують того, що конструктивні зміни належного ОСОБА_14 карабіну МКМ-072, калібру 7,62x39 мм, № НОМЕР_2 , що дозволяли проводити стрільбу з карабіну зі складеним прикладом, були внесені саморобним способом саме обвинуваченим, чи були внесені на його прохання або за його згодою. Суд, також вважає недоведеним, що обвинувачений під час зберігання вогнепальної зброї був обізнаний у існуванні конструктивних змін до вогнепальної зброї, що йому належить.
Відповідно до основних засад кримінального судочинства, зокрема закріплених у ст. 22 КПК України, судом, при розгляді цього кримінального провадження були створені необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, кримінальне провадження здійснювалося на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Дотримуючись вищезазначених засад судочинства, судом, за клопотанням сторони захисту, був допитаний свідок ОСОБА_23 , який будучи попередженим про кримінальну відповідальність за введення суд в оману, пояснив, що в 2012 році він купив мисливський карабін, щоб займатись мисливством, проте в нього це не вдалось і він вирішив його продати. У 2014 році, через магазин «Ібіс» він продав вказаний карабін батьку обвинуваченого ОСОБА_19 . Через два роки батько обвинуваченого, ОСОБА_19 , та сам ОСОБА_14 привезли до нього два карабіни для ремонту та поцікавились, чи є у нього дозвіл на ремонт зброї. Не маючи відповідної ліцензії на ремонт вогнепальної зброї, але повідомивши, ОСОБА_19 та ОСОБА_14 , що відповідний дозвіл в нього існує, він погодився провести ремонт карабінів. На одному карабіні він замінив вісь, а на іншому повністю замінив приклад, на інший, пластмасовий. Він забув поставити фіксуючу скобу на карабін ОСОБА_14 , оскільки на одному карабіні скоба вже йшла, а на іншому ні. Дізнатись про це іншим способом, аніж вистрелити з карабіну, було неможливо, тому ОСОБА_14 і його батько просто повірили йому. Частину запчастин, необхідних для заміни вісі, до карабінів він купував на ринку сам, а іншу частину ОСОБА_14 . Свідок повідомив, що переробку зброї він здійснював навмисно, знав, що він робить, хоч і розумів, що не мав права це робити, ОСОБА_14 про це не повідомляв.
В березні 2018 року ОСОБА_14 телефонном повідомив йому, що в наслідок його роботи, його родина має проблеми із законом, тому він, ОСОБА_23 , вирішив самостійно звернутися до поліції. До цього він не звертався тому, що не вбачав жодних підстав для цього.
На підтвердження своїх показів, свідком ОСОБА_23 було надано в суді копію заяви про вчинене кримінальне правопорушення до прокуратури Одеської області від 09.10.2018 року, копію повторної заяви на адресу Генерального прокурора від 03.09.2018 та копію ухвали слідчого судді Приморського районного суд міста Одеси від 06.11.2018, якою слідчим суддею було визнано бездіяльність уповноважених осіб прокуратури Одеської області, яка полягає у невнесенні відомостей за повідомленням ОСОБА_23 про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. В подальшому слідчим Хмельницького райвідділу поліції у нього вдома був проведений обшук, де було вилучено підроблену ліцензію та лінійку, якою він вимірював карабін.
З`ясовуючи достовірність показань свідка ОСОБА_23 суд приймає до уваги, що свідок безпосередньо сприймав факти, про які він давав показання, а також щодо інших обставин, які мали значення для оцінки достовірності показань свідка, приймає до уваги, що стороною обвинуваченого покази свідка не були спростовані, стороною обвинувачення не були представлені фактичні дані, наявність яких вказувала б на негативну репутацію чи нечесність свідка.
Оскільки показання свідка ОСОБА_23 були отримані в порядку, передбаченому КПК України, суд не знаходить правових підстав для визнання цих показань недопустимим доказом.
Надаючи оцінку показанням свідка ОСОБА_23 , суд приходить до переконання, що ці показання прямо підтверджують відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, тому визнає їх належними.
Таким чином, суд вважає, що органом досудового слідства під час судового розгляду не було доведено наявність в діях обвинуваченого суб`єктивної сторони складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України.
За відсутності будь-якого елементу складу злочину, особа підлягає виправданню.
Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Судом також враховано висловлену Верховним Судом у постанові від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к (провадження № 51-597км17) позицію щодо визнання винуватості особи «поза розумним сумнівом» та визначення «стандартів доказування», а саме:
«При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним частинами другою та четвертою статті 17 КПК, що передбачають: Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом…
Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на користь такої особи». Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Відповідно до ч. 4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна людина має право на справедливий розгляд справи. Особа не може піддаватися кримінальному покаранню доки не буде визнана винною в законному порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватися на отриманих незаконним шляхом доказах або припущеннях, а обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчинені кримінального правопорушення. Всі сумніви щодо доведеності вини трактуються на користь обвинуваченого.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За таких обставин, суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, а саме: верховенства права, законності, рівності перед законом та судом, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін тощо, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, в тому числі і щодо збирання, подання та оцінки доказів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, робить висновок, що за результатами даного судового розгляду вина ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України не доведена.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України. При цьому, приймаючи до уваги, що предмет злочину: мисливський нарізний карабін «МКМ - 072», калібру 7,62x39, № НОМЕР_2 має значну грошову вартість, а усунення незаконних конструктивних змін до нього можливо шляхом приведення до зворотнього стану, суд вважає можливим повернути зазначений карабін його власнику, зобов`язавши його усунути незаконні конструктивні зміни у короткій термін після його отримання в кімнаті зберігання речових доказів.
Судові витрати, пов`язані з залученням судових експертів, суд відносить на рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_13 визнати невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 263-1 КК України та виправдати його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Речові докази:
- посібник Одеського ОСКТСО України від 2007, методичний посібник ОСКТСО України, та учбовий посібник по використанню зброї повернути за належністю громадянину ОСОБА_24
- мисливський нарізний карабін «МКМ - 072», калібру 7,62x39, № НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_25 , зобов`язавши його у передбачений Законом спосіб усунути незаконні конструктивні зміни, протягом одного місяця з дати його отримання в кімнаті зберігання речових доказів;
- особова справа №3775 від 31.07.2012 щодо власника мисливського нарізного карабіну ОСОБА_19 , особова справа №6838 від 24.02.2015 щодо власника мисливського нарізного карабіну ОСОБА_14 підлягають поверненню до УПД ВДЗ ГУ НП в Одеській області (м. Одеса, вул. Єврейська, 12).
Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_26