Справа № 127/9064/20
Провадження № 1-кп/127/329/20

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14.07.2020 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 07.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кзил-Орда Казахської ССР, громадянина України, не одруженого, учасника бойових дій, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 24.09.2019 призваний на військову службу до Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 та 26.09.2019 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 6 (шість) місяців.
Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 26.09.2019 № 254, ОСОБА_4 , призначено на посаду старшого стрільця 1-го десантно-штурмового взводу 7 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до ст. ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і службу», останній є військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом в особливий період, крім воєнного стану.
Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).
Згідно вимог п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
17.03.2014 ОСОБА_5 Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17.03.2014 Верховною Радою України цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.
Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старший солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
08 січня 2020 року у військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_4 , виник злочинний умисел тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , в порушення вказаних нормативно - правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, 08.01.2020 о 08 год. 00 хв., діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що по АДРЕСА_4 , з метою відправлення його для подальшого проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_3 .
Натомість, військовослужбовець військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 лише 07.04.2020.
За час відсутності на службі обов`язки військової служби не виконував, а отриманий у зв`язку з цим вільний час проводив на власний розсуд за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його з виконанням військової служби.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаявся та суду повідомив, що проходив службу за контрактом в м. Миколаєв. 07.01.2020 року на вихідні дні поїхав до дому, тоді дружина потрапила до лікарні, після чого помер її батько. Від сукупності вказаних подій почав зловживати алкогольними напоями, дуже погано почувався, а тому вирішив не повертатись до військової частини. Забрав жінку з лікарні 02.04.2020 року. Таким чином, протягом вказаного періоду ухилився від проходження військової служби, в умовах особливого періоду. Зазначив, що поважних причин для неявки відповідно до контракту не було. Контракт на даний момент вже закінчився.
З досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається, що відомості за вказаним фактом зареєстровані 07.04.2020 року, що підтверджено витягом з ЄРДР.
Як вбачається з військового квитка НОМЕР_3 ОСОБА_4 зараховано на військову службу за контрактом 26.09.2019 року, визначена військова частина НОМЕР_4 .
Згідно з актом службового розслідування за фактом не виходу на службу старшого солдата ОСОБА_4 вбачається, що 08.01.2020 року старший стрілецький 1 десантно-штурмового взводу 7 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону, старший солдат ОСОБА_4 , не з`явився на військову службу, що стало відомо під час ранкового шикування підрозділу у пункті постійної дислокації, коли тимчасово виконуючий обов`язки командира 7 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону лейтенант ОСОБА_6 намагався зв`язатися з ОСОБА_4 на телефоні дзвінки той не відповідав, телефон був вимкнутий. Також зазначається, що службове розслідування з приводу не виходу на військову службу на старшого солдата ОСОБА_4 , протягом року проводиться вперше. До військової частини документів, що виправдовували б відсутність вказаної особи на службі не надходило.
Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Аналіз показань обвинуваченого, письмових доказів у справі свідчить, що винуватість ОСОБА_4 є доведеною. Так, суд приймає до уваги як належний, допустимий та достатній доказ вини обвинуваченого його показання, оскільки вони є добровільними та такими, що повністю підтверджують всі обставини злочину, статус військовослужбовця, відповідні обов`язки, ухилення від їх виконання в період з 07.01.2020 року по 07.04.2020 року, відсутність поважних причин неявки на службу в умовах особливого періоду, крім воєнного стану. Зазначені показання повністю узгоджуються з письмовими доказами, які підтверджують наявність спеціального суб`єкту злочину - військовослужбовця та перебіг проходження солдатом ОСОБА_4 служби, його самовільне залишення військової частини, нез`явлення на службу.
Враховуючи, що ОСОБА_4 добровільно повідомив суду всі обставини вчинення злочинів, його показання узгоджуються з іншими доказами у справі, які в сукупності доводять винуватість обвинуваченого, суд вважає вказане достатнім для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та надання правової кваліфікації дій обвинуваченого.
Заслухавши показання обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).
При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
З характеристики виданої МКП Управляюча компанія Житло-грант № 56 від 10.04.2020 вбачається, що ОСОБА_4 в бесіді з сусідами характеризується посередньо, а мешканці, що проживають поряд з ним претензій до нього не мають, скарг на протиправну поведінку не надходило .
Відповідно з довідкою №510/27/01-2020 за результатами перевірки по автоматизованих обліках інформаційно-телекомунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не притягувався.
Згідно з довідки № 1178 від 16.04.2020 КП Вінницький обласний наркологічний диспансер Соціотерапія ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку не перебуває.
Як вбачається з довідки 29/1941 від 10.04.2020 КНП Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О. І. Ющенка Вінницької обласної ради ОСОБА_4 на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною допомогою не звертався.
Згідно з довідки КНП Вінницька міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги № 01-26/510 від 08.04.2020 ОСОБА_4 в період з 02.01.2020 року по 08.04.2020 року за медичною допомогою на стаціонарне лікування не звертався.
Як вбачається з довідки КНП Миколаївської міської ради Міська лікарня швидкої медичної допомоги №525/01-05 від 08.04.2020 ОСОБА_4 в період з 02.01.2020 року по 08.04.2020 року не звертався за медичною допомогою.
Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_5 №703 від 09.04.2020 року ОСОБА_4 в період з 02.01.2020 року по 08.04.2020 року на стаціонарному та амбулаторному лікуванні не перебував.
З вимоги про судимість вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний тяжкий військовий злочин, щиро розкаявся, вину визнав повністю, активно сприяв розкриттю злочину.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки як вбачається із наданих доказів, обвинувачений самостійно прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 та повідомив обставини вчиненого ним діяння. До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить і факт того, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій, що підтверджено посвідченням серія НОМЕР_6 , виданим 31.05.2016 року.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, вперше вчинив протиправні дії за наявності пом`якшуючих покарання обставин у виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину та статусу учасника бойових дій, суд вважає за необхідне застосувати вимоги ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України, призначивши обвинуваченому покарання у виді штрафу, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і досягне мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових злочинів засудженим.
Керуючись ст.65-67, 407 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 5100,00 гривень.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: