Провадження № 11-кп/824/2193/2020 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року.Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
із участю
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року, якою подання заступника начальника Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2018 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, -

задоволено. Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо ОСОБА_8 , та направлено останнього до кримінально-виконавчої установи для відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що ОСОБА_8 ухилявся від відбування покарання з випробовуванням та не виконував обов`язки, передбачені ст.76 КК України, покладені на нього вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2018 року, оскільки він без поважних причин 07.11.2018 року та 03.07.2019 року допустив неявки на реєстрацію до органу пробації, за що після кожної неявки він був попереджений, що в разі подальшого невиконання ним обов`язків або систематичного вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, орган пробації може направити до суду матеріали про вирішення питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання на підставі ст. 78 КК України.
Однак, не дивлячись на такі попередження, ОСОБА_8 самовільно з 11.10.2019 року знаходиться на реабілітації та адаптації для нарко-алкозалежних в установі Громадська організація «Незалежність-Львів», яка знаходиться в м. Львові. Таким чином, засуджений ОСОБА_8 змінив місце проживання / перебування не повідомивши про це орган пробації, тим самим взагалі ухилившись від явок на реєстрацію на період до закінчення іспитового строку, уникнувши контролю за його поведінкою з боку органу пробації, таким чином допустивши чергове не виконання обов`язків, покладених на нього вироком суду.
З огляд на це, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність фактів умисного невиконання засудженим ОСОБА_8 покладених на нього вироком Оболонського районного суду м. Києва від 23.01.2018 обов`язків та його ухилення від контролю за його поведінкою з боку органу пробації.

Не погоджуючись із вказаним рішенням засудженим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні подання заступника начальника Оболонського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування призначеного покарання щодо ОСОБА_8 відмовити повністю.

Свої вимоги мотивує тим, що розгляд вказаного клопотання відбувся без його участі, що призвело до порушення його прав. Висновок суду першої інстанції щодо його неявки в судове засідання 17.03.2020 року спростовується довідкою Личаківського районного суду м. Львова від 15.04.2020 року, відповідно до якої відеоконференція не відбулася, у зв`язку з відсутністю в мережі Оболонського районного суду м. Києва. Засуджений вказує, що він фактично був позбавлений доступу до правосуддя та позбавлений можливості прийняти участь в судовому засіданні.

Крім того, висновки суду про те, що він допустив невиконання обов`язків, передбачених ст.76 КК України, не відповідають фактичним обставинам справи. Оскільки за період іспитового строку він лише двічі не зміг з`явитися на реєстрацію до органу пробації, а саме 07.11.2018 року та 03.07.2019 року. Причиною неявки до органу пробації стали обставини, що пов`язані зі станом його здоров`я. До органу пробації за його проханням приходила мати ОСОБА_9 , яка пояснювала інспектору про обставини його неявки. Упродовж тижня після спливу кожної дати він приходив до органу пробації та реєструвався у відповідних журналах, що підтверджується його особистим підписом. Будь-якого умислу не виконувати положення ст.76 КК України він не мав. До адміністративної відповідальності він не притягувався.

Щодо неявки до органу пробації в жовтні 2019 року, ОСОБА_8 вказує, що в період з 11.10.2019 року і до 14.04.2020 року він проходив соціально-адаптаційну програму в колективі центру соціальної реабілітації та адаптації для алко-наркозалежних «Незалежність-Львів», про що було повідомлено орган пробації, що підтверджується довідкою від 29.10.2019 року. Більш того, його мати неодноразово приходила до органу пробації та усно повідомляла інспектору про зміну місця його перебування.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення.

Як вбачається з абз.2 ч.3 цієї статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 не був присутній у судовому засіданні 17.03.2020 року. Копія оскаржуваної ухвали була направлена йому 06.04.2020 року простою поштовою кореспонденцією та він отримав її 16.04.2020 року. Після чого, 21.04.2020 року він звернувся до суду першої інстанції з апеляційною скаргою.

З огляду на вказане, підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 17.03.2020 року відсутні, оскільки апеляційна скарга подана ОСОБА_8 в строк передбачений п.2 ч.2 ст.395 КПК України.

Положеннями ст.370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції не було дотримано у повному обсязі.

Так, відповідно до ч.5 ст.539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.
Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Як вбачається з заяви ОСОБА_8 від 10.01.2020 року (а.п.33), він просив здійснювати розгляд клопотання органу пробації у режимі відеоконференції.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29.01.2020 року було постановлено провести судове засідання, яке призначене на 17.03.2020 року в режимі відеоконференції з Личаківським районним судом м. Львова.

Відповідно до п.3.1.1, п.3.1.2 Інструкції про порядок роботи з технічними засобами відеозапису ходу і результатів процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, під час судового засідання (кримінального провадження), затвердженої наказом ДСА України №155 від 15.11.2012 року, секретар до початку судового засідання, під час якого проводитимуться процесуальні дії у режимі відеоконференції, зобов`язаний: активувати технічні засоби відеозапису, зареєструватись у системі; перевірити наявність вільного місця на внутрішньому носії відеозапису (не менше 10 Гб вільного місця) (тільки секретар суду, який розглядає судову справу); перевірити працездатність технічних засобів відеозапису, а також провести тестування пристроїв (мікрофони, камери тощо) та впевнитись, що вони працюють нормально, а відеоконференція і її запис здійснюється правильно.
У разі виявлення ознак непрацездатності технічних засобів відеозапису, а також у випадку неможливості налагодження їх коректної роботи, секретар зобов`язаний терміново повідомити про такі обставини головуючого (слідчого суддю), адміністратора та керівника апарату суду.
Суд першої інстанції перед початком судового розгляду повинен належним чином з`ясувати явку учасників судового розгляду. Втім, як вбачається з журналу судового засідання від 17.03.2020 року, суд першої інстанції розпочавши розгляд справи не переконався належним чином у тому, чи з`явився засуджений ОСОБА_8 до Личаківського районного суду м. Києва для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Вказані обставини також підтверджуються довідкою Личаківського районного суду м. Львова від 15.04.2020 року (а.с.70), з якої вбачається, що ОСОБА_8 прибув до суду о 10 год. 10 хв. 17.03.2020 року та очікував судове засідання, однак відеоконференція не відбулася у зв`язку з відсутністю в мережі Оболонського районного суду м. Києва.
Таким чином принцип рівності під час розгляду клопотання в суді першої інстанції було порушено у зв`язку з практичним позбавленням засудженого можливості висловити свою думку щодо доводів зазначених в клопотанні. З огляду на практику ЄСПЛ застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на захист є абсолютним та однією з основоположних ознак справедливого судового розгляду.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги КПК України, не виконавши вимоги ч.1 ст.323 КПК України, а саме: не відклав судовий розгляд, не призначив дату нового засідання і не вжив необхідних заходів для забезпечення участі засудженого в судовому засіданні. Внаслідок не дотримання судом вищевказаних вимог кримінального процесуального закону, розгляд клопотання органу пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_8 , відбувся без участі засудженого, чим було порушено його право на захист.
Згідно з п.п.1, 3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, крім іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Наведені порушення чинного законодавства апеляційний суд вважає такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у справі, що є безумовною підставою для скасування ухвали.

За таких обставин, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 слід задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Відповідно до положень ст.9, ч.1 ст.415 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції для виконання вимог ст.416 КПК України.

При новому судовому розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_8 суду першої інстанції необхідно прийняти міри до всебічного, повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, ретельно перевірити зібрані докази, ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст.412, 415, 419, 537, 539, КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року, якою задоволено подання заступника начальника Оболонського РВ філії ДУ «Центр пробації» у місті Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадженні в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді :