Справа № 729/1503/19
1-м/729/1/20 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації від 06.07.2016 у відповідність із законодавством України, відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця Чернігівської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, засудженого вироком Балашихінського міського суду Московської області від 06.07.2016 за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до покарання у виді 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму, за участю прокурорів : ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в :
До Бобровицького районного суду з Міністерства Юстиції України надійшло клопотання, відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України, про приведення у відповідність із законодавством України покарання за вироком Балашихінського міського суду Московської області від 06.07.2016 відносно громадянина України ОСОБА_3 , засудженого за скоєння злочину передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації.
У судове засідання представник Міністерства юстиції України не прибув, у клопотанні просив розглянути клопотання без його участі. Відповідно до ч. 1 ст. 610 КПК України участь представника Міністерства юстиції України не є обов`язковою.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, суд вважає, що клопотання Міністерства Юстиції України підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з отриманих матеріалів встановлено, що ОСОБА_3 вироком Балашихінського міського суду Московської області від 06.07.2016 засуджено за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації до 10 років позбавлення волі з відбуттям покарання у виправній колонії суворого режиму.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 рахується з 17.07.2015.
ОСОБА_3 відбуває покарання у виправній колонії ФКУ ИК 17 УФСИН Росії по Республіці Мордовія, кінець строку покарання 16.07.2025.
Остання відома адреса проживання ОСОБА_3 в Україні: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки начальника виправної колонії ФКУ ИК 17 УФСИН Росії по Республіці Мордовія, у ОСОБА_3 відбута частина покарання станом на 18.04.2018 склала 2 роки 09 місяців 01 день , не відбута частина складає - 7 років 02 місяці 28 днів.
До клопотання Міністерства юстиції України, разом із поданими документами в обґрунтування вказаного клопотання, також була долучена заява засудженого ОСОБА_3 про його бажання відбувати покарання в Україні.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 609 КПК України, Міністерство юстиції України в разі прийняття рішення щодо прийняття громадянина України, засудженого судом іноземної держави, для подальшого відбування покарання на території України звертається до суду з клопотанням про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Згідно ч.1 ст. 610 КПК України, клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до частини третьої статті 609 цього Кодексу розглядає суд першої інстанції за останнім відомим місцем проживання засудженої особи в України, або за місцем знаходження Міністерства юстиції України.
Суд, виконуючи вищевказані вимоги, а також положення ч. 3 ст. 603 КПК України, якою на суд покладено обов`язок встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, або відповідними положеннями КПК України, відмічає, що чинним на території України діє Закон України «Про приєднання України до Європейської конвенції про передачу засуджених осіб, 1983 року».
Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.
З огляду на зазначені норми, суд констатує, що відповідальність за суспільно небезпечне діяння, за яке засуджено ОСОБА_3 в Російській Федерації, передбачена також законодавством України.
Так, дії ОСОБА_3 кваліфіковані вироком Балашихінського міського суду Московської області від 06.07.2016 за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації, як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, в особливо великому розмірі, при цьому злочин не доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, за ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, в особливо великому розмірі, при цьому злочин не доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, за ч. 3 ст. 30, п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації як замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великому розмірі, при цьому злочин не доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі.
Згідно довідки державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками , предметом злочину є сполуки AB-PINACA, хімічна назва - (S)-N-(l- аміно-3-метил-1 -оксобутан-2-іл)-1-пентил-1Н-індазол-3-карбоксамід та PVP, синонім назви: а-піролідиновалерофенон, хімічна назва - 1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он, які включені до Списку №2 Таблиці 1 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено, Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770, тому їх обіг на території України підпадає під дію заходів контролю, регламентованих Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».
За зазначені дії в Україні встановлена кримінальна відповідальність за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 307 КК України, а саме, замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, в особливо великому розмірі, який не було доведено до кінця, з причин які не залежали від волі особи, за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 307 КК України, а саме, замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, в особливо великому розмірі, який не було доведено до кінця, з причин які не залежали від волі особи, за ч.2 ст.15, ч.2, ч. 3 ст. 307 КК України, а саме, замах на незаконний збут наркотичних засобів, вчинений організованою групою, у великому розмірі, який не було доведено до кінця, з причин які не залежали від волі особи і карається позбавленням волі на строк від 9 (дев`яти) до 12 (дванадцяти) років з конфіскацією майна.
Частиною 1 статті 9 Європейської конвенції про передачу засуджених осіб визначено, що компетентні власті держави виконання вироку визнають вирок і таким чином замінюють міру покарання, призначену в державі визначення вироку, мірою покарання, передбаченою законодавством держави виконання вироку за такий самий злочин, згідно з положеннями статті 11.
Статтею 11 Конвенції про передачу засуджених осіб встановлено, що при заміні вироку мають враховуватися зроблені щодо фактів висновки, які ясно викладені або припускаються в рішенні, ухваленому державою винесення вироку, а також не може посилюватися кримінальне покарання засудженої особи.
Згідно з ч. 3 ст. 610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, яким передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку іноземної держави.
Судом встановлено дотримання умов визнання та виконання суду іноземної держави, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, главою 46 КПК України, однак, оскільки санкція ч. 5 ст. 228.1 КК Російської Федерації не передбачає такого додаткового виду покарання як конфіскація майна, яке передбачено санкцією ч. 2, ч. 3 ст.307 КК України, відтак суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для застосування даного виду покарання, в частині визнання та виконання вироку суду іноземної держави у виді позбавлення волі на певний строк, з виконанням додаткового покарання у виді конфіскації майна, оскільки, суд не може посилити покарання засудженої особи відповідно до ч.1 п. «д» ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року.
Таким чином, вирок Балашихінського міського суду Московської області від 06.07.2016, яким ОСОБА_3 , визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації та призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі з відбуванням покарання в виправній колонії суворого режиму, слід привести у відповідність із законодавством України, та вважати ОСОБА_3 , засудженим за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 307, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 307, ч.2 ст.15, ч.2, ч. 3 ст. 307 КК України, призначивши покарання у виді 10 років позбавлення волі.
З метою забезпечення виконання в Україні покарання, призначеного громадянину України судом Російської Федерації, керуючись статтею 9 Конституції України, ст. ст. 9-11 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року, ст. ст. 603-610 КПК України, суд ,
у х в а л и в:
Клопотання Міністерства юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вирок Балашихінського міського суду Московської області від 06.07.2016 відносно громадянина України ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженого за скоєння злочину передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації задовольнити.
Вирок Балашихінського міського суду Московської області від 06.07.2016, яким ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, ч. 5 ст. 228.1, ч. 3 ст. 30, п.п. «а, г» ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації привести у відповідність із законодавством України.
Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бобровиця Чернігівської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, засудженим за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 307, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 307, ч.2 ст.15, ч.2, ч. 3 ст. 307 КК України, визначивши покарання останньому у вигляді 10 років позбавлення волі без конфіскації майна .
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 17.07.2015.
Копію ухвали суду направити до Міністерства Юстиції України для повідомлення Міністерства юстиції Російської Федерації, та для організації прийняття засудженого ОСОБА_3 в Україну.
Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде проголошено 05 лютого 2020 о 16.00 год.

Суддя ОСОБА_1