Провадження № 1-кп/537/41/2020
Справа № 537/3252/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.02.2020 року м. Кременчук

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001525 від 03.05.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, працюючого вогнеупорщиком на ТОВ «Феробуд», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 14.02.1996 року за ч. 2 ст. 146 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

- вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 05.04.2002 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі;

- вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 04.09.2008 року за ст. 391 КК України до 2 років 11 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

30.04.2019 приблизно 10 години ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , розпивав спиртні напої разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник конфлікт, у ході якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків до ОСОБА_7 , та з метою заподіяння тяжкої шкоди його здоров`ю, умисно наніс декілька ударів кистями рук, стиснутими в кулак, в область голови потерпілому ОСОБА_7 , а коли останній впав на підлогу, наніс йому ще декілька ударів ногами в область грудної клітини та кистями рук, стиснутими в кулак, в область голови. ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 380/1 від 29.05.2019 смерть ОСОБА_7 настала від тупої травми голови, яка утворила закриту черепно-мозкову травму із дифузною травмою головного мозку у вигляді крововиливів під його оболонки і в речовину, які в свою чергу і стали безпосередньою причиною смерті. Закрита черепно-мозкова травма має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а в даному випадку як таких, що призвели до смерті. Закрита черепно-мозкова травма перебуває в причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 121 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

ІІ. Позиція обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в інкримінованому йому злочині не визнав, стверджуючи, що його дії були самозахистом і показав, що 30.04.2019 року близько 7 годин ранку перебував на вулиці М. Говорова в м. Кременчуці купив 1 пляшку горілки ємністю 1 л. і прийшов за адресою на АДРЕСА_3 до ОСОБА_8 зі своєю знайомою ОСОБА_9 , у якого перебував потерпілий ОСОБА_10 , з яким ОСОБА_11 вживав спиртні напої. В ніч на 30.04.2019 року він вжив 300-400 грам горілки. Вони зайшли в будинок і почали вчетверо вживати алкогольні напої. Після того, як всі разом випили близько 100 грам горілки ОСОБА_12 пішла в іншу кімнату відпочивати, а вони втрьох продовжували розпивати спиртні напої і вжили приблизно по 250 гр. горілки кожний. В ході розпиття алкоголю виник конфлікт між ним та ОСОБА_13 на ґрунті відносин між Україною та РФ з при воду подій на Донбасі, так як ОСОБА_13 громадянин Росії, в ході якого останній наніс йому один удар кулаком в обличчя. У відповідь він також наніс ОСОБА_13 один удар кулаком в обличчя. ОСОБА_13 після цього наніс йому ще один удар кулаком в обличчя, на що він наніс останньому два удари кулаком правої та лівої руки в обличчя, ці удари наносились ними сидячи один біля одного на відстані близько 30 см, ОСОБА_11 сидів при цьому за столом за ОСОБА_13 . Після цього вони продовжували сидіти і розмова закінчилася. Удари вони наносили один одному на протязі однієї хвилини. В подальшому він пішов до ОСОБА_12 в кімнату, а ОСОБА_13 та ОСОБА_11 продовжували сидіти на кухні. Приблизно через 2 години він вийшов з кімнати на вулицю і потерпілий сидів на порозі будинку, а ОСОБА_11 лежав в іншій кімнаті. Він спитав у ОСОБА_13 чого він тут сидить, на що той відповів, що йому погано. Після цього він сказав ОСОБА_11 , щоб той викликав швидку допомогу і з ОСОБА_9 поїхали на АДРЕСА_2 , додому до останньої. Його мобільний телефон під час приїзду до ОСОБА_11 і до повернення близько 11 години весь час знаходився в домоволодінні ОСОБА_14 . Таксі викликав невідомий чоловік біля магазину , коли вони вийшли від ОСОБА_11 . Після прибуття до ОСОБА_14 додому він 30.04.2019 року з будинку не виходив і таксі зі свого телефону не викликав. Там він перебував і з 1-го по 3-тє травня , виходячи тільки в магазин. 4 травня до його матері за адресою : АДРЕСА_4 приїхала поліція і коли він виходив з під`їзду вони його затримали і повезли в ВП № 1, де повідомили, що ОСОБА_13 помер. Після конфлікту зі ОСОБА_13 , він не бачив у останнього тілесних ушкоджень, чи були вони до конфлікту, не звертав уваги. Ним ОСОБА_13 ніякої медичної допомоги не надавалось, тільки сказав ОСОБА_11 її викликати, сам не міг, так як у нього не було мобільного телефону. На слідчому експерименті він надавав аналогічні показання, але на експерименті не показував, як наносив ушкодження потерпілому. Розкаюється в тому, що взагалі пішов в той день до ОСОБА_11 . На питання захисника показав, що ОСОБА_11 не працював, часто вживав спиртні напої, чимось хворів, чим саме сказати не може, при ньому припадків епілепсії у ОСОБА_11 не бачив. Останній час, зі слів ОСОБА_11 , ОСОБА_13 жив у нього близько тижня. Цілеспрямовано вбивати ОСОБА_13 не бажав, тілесні ушкодження останньому наносив з метою самооборони. Коли вони з ОСОБА_12 прийшли до ОСОБА_11 то останній зі ОСОБА_13 були напідпитку, але не п`яні. Він сам до цього в ніч з 29 та 30 квітня вжив близько 300-400 грам горілки і в ОСОБА_11 вжив близько 150-200 грамів горілки і був випивший, але не в стані сп`яніння.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні 09.09.2019 року показав, що обвинуваченого та потерпілого до пригоди не знав, точного числа, коли сталася пригода не пам`ятає, можливо 29, 30 квітня чи 1 травня 2019 року він шукав знайомого біля магазину на ОСОБА_16 і чоловіки біля магазину вказали на домоволодіння через дорогу і він зайшов туди. Підійшовши до дверей будинку побачив чоловіка, який лежав на правому боці обличчям до відкритих вхідних дверей. Чоловік дихав, на лівій стороні обличчя була засохла кров, праву сторону не бачив. Він запитав чи є хто вдома, але відповіді не було, в будинок він не заходив. Повернувшись до магазину він сказав чоловікам, що у дворі лежить чоловік, якому погано і необхідно викликати швидку допомогу так як в нього немає мобільного телефону. Відійшовши з велосипедом від магазину він побачив, що через 10- 15 хвилин до магазину під`їхала машина швидкої допомоги і потім до домоволодіння, де лежав чоловік. Медики і чоловіки зайшли у двір і через деякий час його хтось з чоловіків покликав, щоб він допоміг донести потерпілого до авто швидкої допомоги. У дворі він та інші за допомогою медиків поклали потерпілого спочатку на носилки з тканини, перенесли останнього до авто і переклали на носилки в авто, вказавши, що повезуть потерпілого в травмпункт 3-ї міської лікарні. У дворі він нікого не бачив, з потерпілим не розмовляв і останній нічого йому не казав. Він подумав, що потерпілий можливо п`яний, але не принюхувався. Яку медичну допомогу надавали лікарі потерпілому не знає. В чому був одягнений потерпілий зараз не пам`ятає. На уточнюючі питання прокурора та захисника повідомив, що точного часу, коли знайшов потерпілого та коли прибула машина швидкої допомоги сказати зараз не може, можливо до обіду, можливо і після, але, враховуючи записи лікарів про прибуття до потерпілого 30.04.2019 року о 16 годині 43 хвилини, погоджується з тим, що це було саме в цей день і час.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні 09.09.2019 року показав, що обвинуваченого не знає, потерпілого знав, як сусіда по будинку близько 10 років, стосунки сусідські. По суті показав, скоріш за все 30 квітня 2019 року близько 12 години він перебував біля магазину «Купець» на ОСОБА_16 поряд з домоволодінням, де виявили потерпілого. До нього підійшов свідок ОСОБА_15 , який шукав свого сина і він сказав йому зайти до цього домоволодіння, можливо його син там. Коли останній вийшов з подвір`я то повідомив, що у дворі біля дверей будинку лежить чоловік побитий і необхідно викликати швидку допомогу. Він зайшов у двір і побачив потерпілого, який лежав на правому боці і був побитий, а саме був синець під оком і засохла кров на голові, повернувся до магазину і на його прохання продавець викликала швидку допомогу, яка прибула десь через 10 хвилин. Лікарям потерпілий повідомив, що його зовуть ОСОБА_18 , що сталося не казав, що робили лікарі сказати зараз не може. Він разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 поклали його на ноші, віднесли до авто і поклали на ноші авто. На уточнююче питання свідок відповів, що вказати точний час зараз не може, але пам`ятає, що коли прибула швидка допомога то ще було світло, допускає, що це було не в 12 годині, а пізніше.

Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні 09.09.2019 року показав, що обвинуваченого знає по ОСОБА_16 візуально, потерпілого знав як сусіда. В день пригоди, коли саме не пам`ятає, він прибув маршрутним таксі на ОСОБА_16 після обіду і свідок ОСОБА_17 повідомив, що потерпілого ОСОБА_18 , двірника, побили і викликали швидку допомогу, яка прибула через 15 хвилин і під`їхала до домоволодіння, де був потерпілий. Домоволодіння належить ОСОБА_22 , як він знає зі слів знайомих та не має забору. Потім їх попрохали допомогти віднести потерпілого в авто швидкої допомоги і він разом з іншими погодилися. Коли він підійшов, то потерпілий лежав біля порога будинку на лівому боці, обличчя у останнього було побите - були гематоми під очима та кров на губі і коли його перевернули на бік то він сильно стогнав. Можливо до цього лікарі перевертали потерпілого. Чи був потерпілий в стані алкогольного сп`яніння сказати не може, він казав своє ім`я лікарям, більше нічого не казав. Одягнений потерпілий був у джинси та жовту накидку двірника. Потерпілий інколи вживав спиртні напої. Після події в той день він розмовляв з ОСОБА_23 біля магазину і останній йому не казав, що це він побив потерпілого. Через 2 дні взнав, що потерпілий помер і що ОСОБА_23 забрала поліція.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні 09.09.2019 року показав, що обвинуваченого знає близько трьох років, коли кілька місяців працював з ним разом, стосунки робочі та дружні. Потерпілого знав візуально, знав, як двірника. По суті показав, що близько 2 місяців тому, десь через місяць після ОСОБА_25 , він зустрівся з ОСОБА_6 , якого знав з дитинства біля магазину, коли повертався близько 8 години ранку з нічної зміни, який попрохав його похмелитися і він погодився. ОСОБА_11 жив в будинку навпроти магазину, де сталася подія, часто вживав спиртні напої, у нього вдома могли часто збиратися його знайомі для розпиття спиртних напоїв. Він раніше спілкувався з ОСОБА_11 у нього вдома, останні роки не заходив, останній час інколи він вживає спиртні напої. На прохання ОСОБА_11 він купив пляшку горілки ємністю 700 грам та закуски . ОСОБА_11 був в стані сп`яніння і хотів похмелитися. Після вживання близько 500 грам горілки вони розмовляли і ОСОБА_11 сказав, що йому незручно, що він оговорив ОСОБА_26 , і він тільки бачив, як ОСОБА_23 дав потерпілому два ляпаса ладонею по щелепі і все і що він не суді скаже всю правду. Після цієї розмови десь через місяць ОСОБА_11 помер. Він не надав значення цій розмові. Десь через два тижні він взнав, що ОСОБА_23 арештували за побиття потерпілого. На питання, чому після цього нічого не повідомив про розмову з ОСОБА_11 в поліцію чи прокуратуру, відповів, що його б ніхто не слухав би, будь яких інших причин суду не повідомив. 06.08.2019 року він приходив в суд передати цигарки ОСОБА_23 і при спілкуванні з захисником повідомив про цю розмову.
Свідок ОСОБА_27 в судовому засіданні 01.10.2019 року показав, що працює лікарем 3-ї міської лікарні м. Кременчука, обвинуваченого не знає, потерпілого бачив візуально кілька раз. По суті показав, що весною 2019 року, точного числа зараз не пам`ятає, близько 17 години 30 хвилин машиною швидкої допомоги потерпілий був доставлений в приймальне відділення лікарні і його викликали до хворого. При огляді були ознаки алкогольного сп`яніння, параобрітальні гематоми свіжі і не свіжі під очима. Він провів поверхневий огляд, піднімав светр, видимих ушкоджень на тілі не побачив, потерпілий був при свідомості, в мовному контексті доступний, на питання, що сталося відмовився відповідати, на питання, що турбує нічого не відповів. Тиск був 130/90, пульс 85-90. Він запропонував потерпілому залишитися , але він відмовився і щоб потерпілий не вийшов в такому стані і не впав, він дав вказівку медичній сестрі покласти його на топчан в приймальному відділенні, щоб останній поспав. Це було близько 18 години. Через одну чи дві години, близько 20 години, він розбудив потерпілого і останній піднявся і встав, а потім сів на топчан, він був вже більш адекватний, вогнищевої симптоматики у нього не було і він знову запитав у потерпілого, що турбує, він відповів, що нічого, де отримав ушкодження не казав. Потерпілий не скаржився на біль в ребрах, якби були б поламані ребра, то потерпілий скаржився на біль. Він запропонував лягти в лікарню, останній відмовився. Він вніс записи в журнал прийому і видав довідку, вказавши алкогольне сп`яніння, параорбітальна гематома, сказавши, щоб звертався, якщо стане погано і пішов приймати хвору, яка поступала. Крім тілесних ушкоджень на обличчі були на кистях сліди крові, поранень не було, можливо кров натекла з саден на лобній частині обличчя, де отримав тілесні ушкодження потерпілий не казав. Куди потім дівся потерпілий сказати не може. Коли хворі покидають приймальне відділення вони не фіксують, відеокамер зараз в лікарні немає. З працівниками швидкої допомоги він не спілкувався.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні 01.10.2019 року показала, що працює медичною сестрою приймального відділення 3-ї міської лікарні м. Кременчука. Обвинуваченого не знає, потерпілого бачила, коли останнього доставляли каретою швидкої допомоги в приймальне відділення весною 2019 році близько 18 години, точної дати зараз не пам`ятає. Працівники швидкої допомоги підтримуючи, завели потерпілого в приймальне відділення, останній був в стані алкогольного сп`яніння. Працівники швидкої казали, що вони його привезли з вулиці. Вона викликала чергового лікаря ОСОБА_27 і виміряла хворому тиск - був близько 130, це нормально, лікар оглянув його, як лікар оглядав потерпілого, вона не звертала уваги. Вона обробила рани на лобній частині голови і очей, застарілі вони були чи ні, зараз не може сказати. Видимих тілесних ушкоджень у потерпілого вона не бачила. Вона запитувала у потерпілого де живе і де отримав ушкодження, але той не казав. Потерпілий відмовився лягати в лікарню і тоді вони хворих, які в стані алкогольного сп`яніння, кладуть на топчан відсипатися, як і в даному випадку поклали потерпілого і продовжувала працювати далі. Потім лікар через деякий час знову спустився з відділення і оглянув потерпілого, який піднявся і сидів . Потерпілий знову відмовився лягати в лікарню, після чого лікар дав йому довідку, потерпілий ще відсипався, а вона працювала у відділенні і коли вона близько 22 години подивилася, потерпілого вже не було, з приміщення є вільний вихід на вулицю.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні 05.11.2019 року показала, що працює на посаді фельдшера екстреної медичної допомоги і в кінці квітня 2019 року, дня та часу не пам`ятає, вона в складі екіпажу з ОСОБА_30 та водієм ОСОБА_31 виїхали на виїзд за викликом в район 1-го Занасипу десь до кінцевої зупинки маршрутного таксі № 11. Там їх зустрів якийсь чоловік і відвів до хворого - чоловіка, який лежав на землі біля крильця житлового будинку. Старша зміни ОСОБА_32 оглянула кінцівки потерпілого, голову, намагалася розмовляти з ним , послухала тиск, на голові у потерпілого були ушкодження - садна на лобній частині, він відповідав, що є головні болі і йому погано. Потерпілому ін`єкцій не робили, препаратів не давали. Потім після огляду ОСОБА_32 запропонувала потерпілому поїхати в 3-тю лікарню, він спочатку відмовлявся, потім погодився. Потерпілого вони не піднімали, так як той скаржився на біль в голові. Вони вчетверо вона, ОСОБА_33 , водій та чоловік, який їх зустрічав на ношах віднесли потерпілого в авто швидкої допомоги і поїхали в 3-тю лікарню. Чи був ще хтось поряд з ними зараз сказати не може. В приймальне відділення лікарні вони занесли потерпілого на ношах в кімнату прийому, вона заповнила дані в кабінеті, а ОСОБА_33 з пацієнтом чекали чергового лікаря. Лікар з приймального відділення розписався в їх картці і вони поїхали. Не кожному хворому пропонують їхати в лікарню, в даному випадку запропонували, так як у потерпілого були скарги на біль в голові, чи була небезпека для життя і здоров`я потерпілого сказати не може. Чи їхали в лікарню з сиреною сказати не може. Чи був потерпілий в стані алкогольного сп`яніння зараз сказати не може, про це вони питають хворих і дивляться чи є видимі ознаки і запах, вона запаху не чула, так як стояла біля ніг потерпілого, якого оглядала ОСОБА_34 . Як був одягнений потерпілий зараз сказати не може, одежа звичайна, штани, взуття, у потерпілого був нормальний вид , 40-50 років, темне волосся. Чи були в будинку відкриті двері , чи був хтось в будинку, зараз сказати не може, домоволодіння мабуть було без хвіртки.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні 20.11.2019 року показала, що працює на посаді фельдшера екстреної медичної допомоги і в квітні 2019 року, дня та часу не пам`ятає, вона в складі екіпажу з ОСОБА_35 та водієм ОСОБА_31 виїхали на виїзд за викликом в район 1-го Занасипу. Там їх зустрів якийсь чоловік і відвів до кущів, де лежав біля крильця чоловік з розбитою головою. На питання, що сталося, відповів, що нічого, впав сам, а чоловік, який зустрічав сказав, що його побили. На пропозицію поїхати в стаціонар, так як сильно розбита голова, потерпілий не хотів їхати, потім погодився після того, як сказала, що якщо не поїдете в стаціонар, то помре. Від огляду потерпілий відмовився тому пульпацію не робила, оглянула голову і була травма голови. У потерпілого був діагноз закрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку, видимі параобрітальні гематоми обох очей, очей не бачила, так як було суцільне месиво, інші частини тіла не оглядала так як потерпілий відмовився. Якби потерпілий дозволив зробити повний огляд, то переломи ребер вона побачила б. Чи були у потерпілого «старі» синці та свіжа рана на голові, яка кров , які покази надавала слідчому зараз не пам`ятає. Чи був запах алкоголю теж не пам`ятає, якщо був, то в картці повинно бути записано, картку заповнювала вона особисто. Який був стан сп`яніння у потерпілого не було суттєво, так як у останнього була закрита черепно - мозкова травма та струс головного мозку, що було першочергове для них. Чому потерпілий не хотів їхати в лікарню сказати не може, відповідав, що не хоче і все. Його на ношах віднесли до авто швидкої допомоги і повезли в 3-тю лікарню без сигналів, але швидко. Госпіталізують не всіх осіб, якщо відмовляються, то не везуть.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні 20.11.2019 року показала, що потерпілий був вітчимом її бувшого чоловіка, знала останнього близько 10 років, стосунки родинні, обвинуваченого знає візуально по ОСОБА_16 близько 1, 5 року, стосунків не підтримує. По суті показала , що в який день, місяць , десь після обіду в 2019 році вона дзвонила зі свого мобільного телефону з номера НОМЕР_1 потерпілому і розмовляла з останнім десь до хвилини і останній казав, що з друзями і так як він заїкався то не могла зрозуміти, чи він випивший чи ні. Дзвонив він не з машини, так як сказав би про це. Через два дні син повідомив їй, що дід помер. Вона чула про причетність обвинуваченого до його смерті, від кого не пам`ятає. Який образ життя вів потерпілий сказати не може , так як разом з ним не проживала. Потерпілий був спокійним, мухи не образить, випивав небагато.

Експерт ОСОБА_37 в судовому засіданні 2.11.2019 року показав, що працює на посаді судово - медичного експерта Кременчуцького міжрайонного відділу СМЕ і проводив судово медичні експертизи по даному кримінальному провадженню. По суті показав, що час смерті потерпілого 01.05.2019 року з 16 години до 22 години, більш точно сказати не можливо, так як пройшов час з моменту смерті до огляду. Час отримання переломів кісток у потерпілого всі одномоментно за добу до смерті. Всі синці у потерпілого не свіжі, розрізнити не можливо, але отримані в один проміжок часу. Чому свідки ОСОБА_38 та ОСОБА_39 показали, що у потерпілого були «старі « та « нові» синці може пояснити тим, що це є їх суб`єктивною думкою, так як останні не є сертифікованими фахівцями. З аналогічних причин не може пояснити чому дані свідки вказували, що переломів у потерпілого при огляді не було, він це встановив при проведенні експертизи при дослідженні трупу. Всі виявлені тілесні ушкодження у потерпілого отримані потерпілим за добу до смерті в один проміжок часу. Це ґрунтується на висновках експерта гістолога ( акт № 1547 від 15.05.2019 року відділенні судово - медичної гістології обласного бюро СМЕ) на підставі однотипності реакції крові потерпілого, що вказано у висновку № 380/1. Тілесні ушкодження потерпілим отримані в проміжок часу з 24 до 36 годин до його смерті, тобто з 4 ранку до 16 вечора 30.04.2019 року. Потерпілий міг падати, але наявні тілесні ушкодження у потерпілого не характерні для вільного падіння з висоти власного росту, можливість вдаритись об стіну існує. Дані травми не характерні від удару авто. Також не може пояснити, чому дані свідки вказували, що потерпілий при огляді був в стані алкогольного сп`яніння, експертизою встановлено, що потерпілий перед смертю не вживав алкогольні напої, чи вживав за добу до смерті сказати не може по об`єктивним ознакам, так як скільки алкоголю в крові залежить від багатьох ознак, як то який проміжок часу особа вживала алкоголь, в якій кількості, як систематично, чим більш систематично, то довше не виводиться, тощо. При проведенні судово медичної експертизи вивчав матеріали справи де був присутній і при відтворенні обставин події, де свідки казали, що вживали алкоголь з потерпілим. При проведенні слідчого експерименту ОСОБА_23 і ОСОБА_11 показували як наносились тілесні ушкодження потерпілому, як той впав і ОСОБА_23 наносив потерпілому удари ногами зверху вниз і зі сторони по тулубу. На питання захисника відповів, що потерпілий з переломами 6,7,8 ребер міг ходити, пересуватися на ногах, так як плевра у потерпілого не була розірвана і каркас тіла міг тримати форму. Зовнішні і внутрішні частина і з крововиливами вони прижиттєві. Ушкодження голови і ребер отримані в один проміжок часу. Потерпілий міг вживати їжу перед смертю, міг за добу або більше або за години, при закритій черепно - мозковій травмі може бути порушена функція шлунку і процес травлення може зупинятися, так як ферменти не виділяються і їжа не перетравлюється. Людина при таких травмах може пити воду і виконувати всі функції, але бути загальмованою. Потерпілий перед смертю міг пити якісь напої, алкоголь в крові не виявлено.

Данні протоколом огляду місця пригоди від 02.05.2019 року та фото таблицею до протоколу, згідно якого проведено огляд місця події поблизу паркану подвір`я домоволодіння АДРЕСА_5 , де був виявлений труп гр. ОСОБА_7 ;

- висновком експерта № 380/1 від 29.05.2019 року та фото таблиці до висновку , складеного судово медичним експертом ОСОБА_37 , згідно якого вказано, що на тілі трупу гр. ОСОБА_7 виявлено наступні тілесні ушкодження :

а) Закрита черепно - мозкова травма у вигляді: крововиливу під тверду оболонку в лобно-скронево-тім`яній ділянці зліва, із зміщенням головного мозку; крововиливів під м`якою мозковою оболонкою ( в лобній ділянці справа;обох лобних долей по базальній поверхні; по бічній поверхні лівої півкулі головного мозку , в скроневій ділянці із розривом оболонки і судини в центрі ; по верхньому і задньому краю обох мигдалин мозочка; в міжпівкульній щілині справа; лобній та тім`яній ділянках; в міжпівкульній щілині зліва, лобній і тім`яній ділянках ;

б) Перелом ( не прямий) 6-8 ребер справа по середньо-ключичній лінії із крововиливами в оточуючих м`які тканини; перлом ( не прямий) 10-го ребра справа по передньо- підпаховій лінії із крововиливами в оточуючи м`які тканини; перелом ( прямий) 7-го ребра зліва по передньо- ключичній лінії із крововиливами в оточуючи м`які тканини; крововилив у кореня і в брижу тонкого кишківника, центральна частина порожньої кишки. Крововилив в жирову клітинкову за очеревинного простору справа по бічній і задній поверхні на тлі синця в поперековій ділянці спини справа в середній частині і синця в поперековій ділянці спини справа в верхній частині.

в) Синець на грудях в підключичній ділянці справа із охопленням передньої поверхні правого плечового суглобу; Синець по зовнішній поверхні верхньої третини правого плеча із крововиливом в м`які тканини зі сторони внутрішньої поверхні; Синець по зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча; Синець по задній поверхні на межі верхньої і середньої третини лівого передпліччя; Синець по бічній поверхні грудей зліва між середньо-під пахвовою і передньо- під пахвовою лініями, в ділянці 8-10 ребер із крововиливом в м`які тканини грудей зі сторони внутрішньої поверхні; Синець по середньо-під пахвовій лінії зліва в ділянці 10-го ребра із крововиливом в м`які тканини грудей зі сторони внутрішньої поверхні; Синець по середньо-під пахвовій лінії зліва в ділянці 11-го ребра із крововиливом в м`які тканини грудей зі сторони внутрішньої поверхні; Синець в ділянці реберної дуги справа по середньо-під пахвовій лінії крововиливом в м`які тканини грудей зі сторони внутрішньої поверхні; Синець на спині і ділянці лівої лопатки; Синець на спині зліва, під лопаткою; Синець на спині біля хр зліва в ділянці 5-6 -го ребер; Синець на спині по нижньому краю реберної дуги зліва крововиливом в м`які тканини грудей зі сторони внутрішньої поверхні; Синець на спині нижньому краю реберної дуги справа із крововиливом в м`які тканини грудей зі сторони внутрішньої поверхні; Синець по нижньому краю правої сідниці; Синець по нижньому краю лівої сідниці із крововиливом в м`які тканини зі сторони внутрішньої поверхні; Лінійні вертикально орієнтовані садна спини зліва на грудях в середній і частково нижній частинах; Крововилив в м`які тканини лівого плеча по задній поверхні в нижній третині. Крововилив в м`які тканини по задній поверхні лівого плечового суглобу; Крововилив в м`які тканини спини по верхньому краю правої лопатки; Крововилив в м`які тканини по задній поверхні правого ліктьового суглобу.

Дані тілесні ушкодження мають прижиттєвий характер і утворилися в один проміжок часу, за механізмом утворення удар, удар-тертя, ковзання тупих, твердих предметів із обмежено контактуючою поверхнею в ділянку обличчя, голови тулуба та кінцівок і удар тупого, твердого предмету із розповсюджено контактуючою поверхнею в ділянці правої і лівої сідниць, правої і лівої лопаткових ділянок на спині, та задньої поверхні правого ліктьового суглобу. За часом утворення всі вони утворились в проміжок часу не менше 24 при цьому не більше 36 годин до настання смерті (згідно розвитку трупних явищ і охолодження тіла трупа при огляді його на місці виявлення і при дослідженні трупа в морзі, слід вважати, що смерть гр. ОСОБА_7 , настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , в проміжок часу із 16:00 години, по 22:00 годину, тобто тілесні ушкодження утворилися 30.04.2019 року. Згідно правил проведення судово-медичних експертиз затверджених наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 року, відносно живої людини, за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень мають ознаки:

ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень - «Закрита черепно-мозкова травма, у вигляді: крововиливу під тверду мозкову оболонку в лобно-скронево-тім`яній ділянці зліва, із зміщенням головного мозку; крововиливів під м`якою мозковою оболонкою (в лобній ділянці справа; обох лобних долей по базальній поверхні; по бічній поверхні лівої півкулі головного мозку, в скроневій ділянці із розривом оболонки і судини в центрі; по верхньому і задньому краю обох мигдалин мозочка; в між півкульній щілині справа, лобній та тім`яній ділянках; в між півкульній щілині зліва, лобній і тім`яній ділянках; ерозивного характеру в правій лобно-скронево-тім`яно-потиличній ділянках головного мозку; ерозивного характеру в лівій тьмяно-потиличній ділянках головного мозку; гіпофіза); крововиливу в шлуночки мозку; крововиливу дрібно і велико вогнищевого характеру в товщі тканини головного мозку, підкіркової ділянки і стовбура; крововиливу в правий скроневий м`яз; крововиливу в лівий скроневий м`яз; крововиливу в м`які тканини голови в лобно-скроневій ділянці справа; крововиливу в м`які тканини голови справа в лобній ділянці; крововиливу в м`які тканини голови в лівій лобно-скроневій ділянці; рани зовнішньої поверхні правої брови із синцем і садном по верхньому її краю; садна на тлі синця в лобній ділянці обличчя справа; саден крапкового характеру на переніссі справа; синців обличчя і волосистої частини голови (на верхній і нижній повіках правого ока із крововиливом в білкову оболонку очного яблука на його тлі; в середній третині правої щоки; в скроневій ділянці волосистої частини голови справа і по верхньому краю правої вушної раковини; на верхній і нижній повіках лівого ока із охопленням виличної, лобної, лобно-скроневої та вилично- скроневої ділянок; у кута нижньої щелепи зліва; в лівій скроневій ділянці волосистої частини голови і по верхньому краю лівої вушної раковини; слизової оболонки нижньої губи зліва)». Пункт 2.1. вище вказаних правил, за критерієм небезпечних для життя, а в даному випадку прямого причинно-наслідкового зв`язку зі смертю.

СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, тілесних ушкоджень - «Перелом (не прямий) 6-8-го ребер справа по середньо-ключичній лінії із крововиливами в оточуючи м`які тканини; перелом (не прямий) 10-го ребра справа по передньо- підпахвовій лінії із крововиливами в оточуючи м`які тканини; Перелом (прямий) 7-го ребра зліва по середньо - ключичній лінії із крововиливами в оточуючи м`які тканини; Крововилив у кореня і в жирову клітковину тонкого кишківника, центральна частина порожньої кишки. Крововилив в жирову клітковину за очеревинного простору справа по бічній і задній поверхні на тлі синця в поперековій ділянці спини справа в середній частині і синця в поперековій ділянці спини справа в верзеній частині». Пункт 2.2. вище вказаних правил, за критерієм тривалого розладу здоров`я.

ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень - «Синець на грудях в підключичній ділянці справа із охопленням передньої поверхні правого плечового суглобу; Синець по зовнішній поверхні верхньої третини правого плеча із крововиливом в м`які тканини зі сторони внутрішньої поверхні; Синець по зовнішній поверхні середньої третини лівого плеча; Синець по задній (поверхні на межі верхньої і середньої третини лівого передпліччя; Синець по бічній поверхні грудей зліва між середньо-під пахвовою і передньо- під пахвовою лініями, в ділянці 8-10 ребер із крововиливом в м`які тканини грудей зі сторони внутрішньої поверхні; Синець по середньо-під паховій лінії зліва в ділянці 10-го ребра із крововиливом в м`які тканини грудей зі сторони внутрішньої поверхні; Синець по середньо-під пахвовій лінії зліва в ділянці 11-го ребра із крововиливом в м`які тканини грудей зі сторони, внутрішньої поверхні; Синець в ділянці реберної дуги справа по середньо-під пахвовій лінії із крововиливом в м`які тканини грудей зі сторони внутрішньої поверхні; Синець на спині в ділянці лівої лопатки; Синець на спині зліва, під лопаткою; Синець на спині біля хребта зліва в ділянці 5-6 го., ребер; Синець на спині по нижньому краю реберної дуги зліва із крововиливом в м`які тканини грудей зі сторони внутрішньої поверхні; Синець на спині по нижньому краю реберної дуги справа із крововиливом в м`які тканини грудей зі сторони внутрішньої поверхні; Синець по нижньому краю правої сідниці; Синець по нижньому краю лівої сідниці із крововиливом в м`які тканини зі сторони внутрішньої поверхні; Лінійні вертикально орієнтовані садна спини зліва на грудях в середній і частково нижній частинах; Крововилив в м`які тканини лівого плеча по задній поверхні в нижній третині. Крововилив в м`які тканини по задній поверхні лівого плечового суглобу; Крововилив в м`які тканини спини по верхньому краю правої лопатки; Крововилив в м`які тканини по задній поверхні правого ліктьового суглобу». Пункт 2.3. вище вказаних правил.

2.3. Смерть гр. ОСОБА_7 , настала в результаті тупої травми голови, яка утворила закриту черепно-мозкову травму, із дифузною травмою головного мозку, у вигляді крововиливів під його оболонки і в речовину, які в свою чергу і стали безпосередньою причиною смерті. Висновок підтверджується виявленням під час проведення експертизи трупа характерних для даного виду і роду смерті патоморфологічних та гістологічних ознак, детальний опис яких викладено в судово-медичному діагнозі. Наявні супутні захворювання і стани (дивись судово-медичний діагноз), причинно-наслідкового зв`язку зі смертю не мають.

4. За життя гр. ОСОБА_7 , хворів захворюваннями серцево-судинної системи, захворюваннями печінки і селезінки, та дистрофічними захворюваннями внутрішніх органів, які в свою чергу причинно-наслідкового зв`язку зі смертю не мають, відповідно не мають будь-якого сприяючого фактору до настання смерті.

5. Всі тілесні ушкодження утворилися в один проміжок часу.

6. Гр. ОСОБА_7 , а саме по його тілу було спричинено: не менше десяти слідоутворюючих дій травмуючої сили в ділянку обличчя і голови; та не менше двадцяти слідоутворюючих дій травмуючої сили в ділянку тулуба та кінцівок. Про що свідчить характер, локалізація та механізм утворення тілесних ушкоджень.

7. В момент утворення тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_7 , міг бути обернений до нападаючого як передньою, так і задньою чи близькими до них поверхнями свого тіла за умови досяжності ушкодженої його частини (анатомічної ділянки), до травмуючого предмету в момент слідоутворюючої дії.

8. Характер і локалізація тілесних ушкоджень вказує що загалом вони утворилися від дії тупих, твердих предметів, при цьому є характерні для нанесення ударів кистями рук стиснутими в кулак, ногами, чи подібними до них за характеристикою тупими твердими предметами і є характерні для утворення при падінні з положення стоячи із прискоренням, на сідниці з послідуючим ударянням лопатковими ділянками спини за ліктьовим суглобом верхньої кінцівки.

9. Тілесні ушкодження, які стали причиною смерті, - є характерними для утворення їх від ударів кистями рук, чи ногами взутими у взуття, або подібними до них за характеристикою тупими, твердими предметами.

10. Наявні тілесні ушкодження не характерні для утворення їх в результаті вільного падіння тіла із положення стоячи на площині.

11. Ушкодження виявлені на сідницях, на спині в лопаткових ділянках і по задня поверхні правого ліктьового суглобу, характерні для утворення їх в результаті падіння тіла із положення стоячи на площині, із попередньо наданим йому прискоренням (після удару чи поштовху).

12. Наявні ушкодження в ділянці лівого передпліччя, вказують на те що гр. ОСОБА_7 , в момент спричинення йому тілесний ушкоджень міг даною анатомічною ділянкою свого тіла закриватися від травмуючого предмету. Визначення поняття боротьби та самооборони не входить в компетенцію судово-медичного експерта так як має не медичний, а правовий (юридичний) характер.

13. Негативний результат судово-токсикологічного дослідження крові і сечі, взятих від трупа, свідчить про те що на час настання смерті гр. ОСОБА_7 , відносно живої людини перебував в тверезому стані.

Смерть ОСОБА_7 настала від тупої травми голови, яка утворила закриту черепно-мозкову травму із дифузною травмою головного мозку у вигляді крововиливів під його оболонки і в речовину, які в свою чергу і стали безпосередньою причиною смерті. Закрита черепно - мозкова травма має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, а в даному випадку як таких, що призвели до смерті. Закрита черепно - мозкова травма перебуває в причинно - наслідковому зв`язку з настанням смерті;

- висновком експерта № 380/2 від 10.06.2019 року та фото таблиці до висновку , складеного судово - медичним експертом ОСОБА_37 , згідно якого вказано, що місце виявлення трупа гр. ОСОБА_7 і є місцем його смерті. Враховуючи характер черепно - мозкової травми гр. ОСОБА_7 , після спричинення йому тілесних ушкоджень міг чинити активні дії пересуватися, тощо, такі дії тривали до того часу як обсяг крововиливу під твердою мозковою оболонкою не набрав фатального об`єму. На тілі трупа гр. ОСОБА_7 не виявлено тілесних ушкоджень які б супроводжувалися зовнішньою крововтратою. При цьому наявна рана зовнішньої поверхні правої брови із синцем і садном по верхньому її краю, могла супроводжуватися кров`янистими виділеннями після її утворення, але ці виділення крові мізерні і не призводять до крововтрати. На тілі трупа гр. ОСОБА_7 не виявлено будь яких слідів переміщення тіла;

- протоколом пред`явлення трупа для впізнання від 04.05.2019 року та фото таблицею до протоколу , згідно якого свідок ОСОБА_40 впізнав гр. ОСОБА_7 ;

- протоколом огляду місця події від 04.05.2019 року , згідно якого проведено огляд будинку домоволодіння за адресою : АДРЕСА_3 , та вилучено подушку зі слідами РБК, виріз целофану зі слідами РБК;

- речовими доказами - подушка зі слідами РБК, виріз целофану зі слідами РБК, які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 04.05.2019 року ;

- речовими доказами - кофта, майка, джинсові штани, ремінь, труси, правий та лівий кросівок, пара синтетичних шкарпеток, паперовий конверт з волоссям ОСОБА_7 , паперовий конверт з зрізами нігтів з пальців рук ОСОБА_7 , які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 11.06.2019 року ;

- речовим доказом - копією картки виїзду бригади екстреної медичної допомоги № 16653/63 від 30.04.2019 року, яка визнана речовим доказом за постановою слідчого від 29.07.2019 року, згідно якої бригада виїжджала за адресою : АДРЕСА_6 до гр. ОСОБА_7 о 16 годині 45 хвилин, прибуття на місце о 16 годині 55 хвилин, попередній діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, параобрітальна гематома, множинні рани, садна обличчя, ознаки алкогольного сп`яніння, транспортований в лікарню.

- речовим доказом копією журналу обліку відмов у госпіталізації КНМП « ЛІЛ « Кременчуцька» , яка визнана речовим доказом за постановою слідчого від 29.07.2019 року , згідно якого за № 230 мається запис « 30.04., 17.30, ОСОБА_7 , АДРЕСА_7 , дост. з вул. Говорова, 69, шв/д, ЗЧМТ, Хворий обставини травми не повідомляє. При огляді хворий скарг не пред`являє, знаходиться в стані алкогольного сп`яніння;

- висновком експерта № 680 від 19.06.2019 року , згідно якого кров трупа гр. ОСОБА_7 належить до О (1) групи, якій властивий антиген Н та ізогемаглютинін анти-А та анти-В. Кров гр. ОСОБА_4 належить до О (1) групи, якій властивий антиген Н та ізогемаглютинін анти-А та анти-В. Кров гр. ОСОБА_14 належить до О (1) групи, якій властивий антиген Н та ізогемаглютинін анти-А та анти-В. Кров гр. ОСОБА_6 належить до А (11) групи, якій властивий антиген Н та ізогемаглютинін анти-В, його крові виявлений супутній антиген Н. На марлевих фрагментах, виявлених на вилучених під час огляду місця події 02.05.2019 року та представлених на дослідження, знайдена кров людини, де виявлені антиген Н та ізогемаглютинін анти-А та анти-В. Ця кров може походити від гр. ОСОБА_13 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , походження цієї крові від ОСОБА_6 виключається;

- висновком експерта № 745 від 16.07.2019 року, згідно якого вказана належність крові гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та вказано, що на кофті ОСОБА_7 знайдена кров людини, де виявлений антиген Н. Ця кров може походити від гр. ОСОБА_41 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , походження цієї крові від ОСОБА_6 виключається; тобто це може бути кров потерпілого чи ОСОБА_4 , коли він наносив останньому тілесні ушкодження.

- висновком експерта № 746 від 16.07.2019 року, згідно якого вказана належність крові гр. ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , ОСОБА_6 та вказано, що на джинсових штанах ОСОБА_7 в одному об`єкті знайдена кров людини, де виявлений антиген Н, ця кров може походити від ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_14 , походження цієї крові від ОСОБА_6 виключається; тобто це може бути кров потерпілого чи ОСОБА_4 , коли він наносив останньому тілесні ушкодження;

- речовими доказами кофта, майка,джинсові штани, ремінь, труси, правий та лівий кросівок, пара синтетичних шкарпеток, паперовий конверт з зрізами нігтів з пальців рук ОСОБА_7 , марлеві фрагменти, виявлені в ході огляду місця події 02.05.2019 року, які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 24.07.2019 року;

- речовими доказами мобільним телефоном « Нокіа» імей НОМЕР_2 , акумуляторну батарею « Нокіа» та сім-карту оператора мобільного зв`язку « Київстар» « НОМЕР_3 », які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 24.07.2019 року ;

- інформацією від операторів телекомунікацій , згідно опрацювання номерів ( НОМЕР_4 - Токар) , ( 82- ОСОБА_12 ) , та імей НОМЕР_5 - Скуратович) , з якого в період часу з 29.04.2019 року по 30.04.2019 року використовувався номер НОМЕР_6 ) інформації були зафіксовані з`єднання, які фіксувалися на базовій станції за адресою : м. Кременчук, вул. М. Говорова, 29. На інших базових станціях мобільний термінал з імей ( НОМЕР_5 - ОСОБА_13 ) не зафіксований -2) інформації;

Тобто, ОСОБА_7 міг перебувати 30.04.2019 року в домоволодінні ОСОБА_6 АДРЕСА_3 з 7 години до близько 17 години, тобто до приїзду бригади екстреної медичної допомоги;

- останній абонент, з яким фіксувався дзвінок номера мобільного телефону ОСОБА_7 був телефон ОСОБА_42 - НОМЕР_1 4) інформації), бувшої невістки потерпілого, яка показала, що в якийсь день, місяць , десь після обіду в 2019 році вона дзвонила зі свого мобільного телефону потерпілому і розмовляла з останнім протягом хвилини і так як він заїкався то вона не могла зрозуміти, чи він випивший чи ні;

Тобто, дана обставина підтверджує, що остання особа, з ким спілкувався потерпілий по телефону була його родичка, тому суд критично оцінює посилання сторони захисту, що потерпілий після сварки з ОСОБА_4 30.04.2019 року міг ще спілкуватися по мобільному телефону з невідомими особами, які можливо і завдали останньому тілесні ушкодження.

- абонентський номер ОСОБА_14 НОМЕР_7 фіксувався ( тобто були з`єднання даного номера з іншими номерами) з 29.04.2019 року по 01.05.2019 року на базовій станції за адресою : АДРЕСА_8 , в зоні дії якої знаходиться адреса проживання ОСОБА_14 : проїзд АДРЕСА_2 30.04.2019 року близько 11 години ранку та після 14 години . Даний номер по базовій станції за адресою : АДРЕСА_6 , не фіксувався, тобто з`єднань за адресою проживання ОСОБА_43 не було 5) інформації;

Вказані дані підтверджують, що ОСОБА_14 могла перебувати разом з ОСОБА_4 в домоволодінні ОСОБА_6 30.04.2019 року до 11 години, де між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла бійка і в подальшому, після 14 години вона перебувала за адресою свого проживання: проїзд АДРЕСА_2 .

- абонентський номер ( НОМЕР_4 - Токар) з 29.04.2019 року по 01.05.2019 року фіксувався на різних базових станціях : АДРЕСА_6 , в зоні дії якої знаходиться домоволодіння ОСОБА_6 за адресою : АДРЕСА_3 , де відбулася бійка з ОСОБА_7 та за адресою : АДРЕСА_8 , в зоні дії якої знаходиться домоволодіння ОСОБА_14 за адресою : АДРЕСА_2 . Дзвінків на номера екстрених служб з номера ОСОБА_4 за період часу з 29.04.2019 року по 01.05.2019 року не було 6) інформації.

Суд звертає увагу, що за даною інформацією ОСОБА_4 здійснював шість телефонних дзвінків з мобільного телефону 29.04.2019 року з 12.29 год. до 12.54 год., три дзвінка з 20.55 год. по 20.58 год., та 11-ть дзвінків 30.04.2019 року з 0.58 год. по 2.48 год., в тому числі 13-ть дзвінків 30.04.2019 року в період часу з 14 години 30 хвилин до 18 години 28 хвилин, які фіксувалися базовою станцією за адресою : : АДРЕСА_6 , в зоні дії якої знаходиться домоволодіння ОСОБА_6 за адресою : АДРЕСА_3 .

Тобто, ОСОБА_4 міг перебувати в домоволодінні ОСОБА_6 в ніч з 29 на 30.04.2019 року та 30.04.2019 року близько 12 години та з 14.30 год. до 18.28 год. без ОСОБА_14 , так як телефон останньої фіксувався 30.04.2019 року базовою станцією по АДРЕСА_8 в зоні дії якої знаходиться адреса по АДРЕСА_2 , о 14.18 год., 16.11 год.,16.30 год.,19.35 год.

Таксі ОСОБА_4 викликав зі свого мобільного телефону 30.04.2019 року тричі - о 14.32 год., 17.20 год., 18.17 год. Тобто, ОСОБА_14 фізично могла поїхати на таксі разом з ОСОБА_4 від дому ОСОБА_6 у вказаний час, при тому, що остання повинна була для цього на вказані години прибути зі свого домоволодіння до домоволодіння ОСОБА_6 ..

Даний факт спростовує показання ОСОБА_4 стосовно того, що після того як він разом з ОСОБА_14 о 7 ранку 30.04.2019 року приїхав до ОСОБА_6 , де між ним сталася бійка с потерпілим та через дві години, тобто близько 11 години, він разом з ОСОБА_14 поїхав до місця проживання останньої на АДРЕСА_2 і більше до ОСОБА_6 ні він, ні ОСОБА_14 не поверталися.

Суд звертає увагу, що за вищевказаною інформацією телефон ОСОБА_4 фіксувався базовою станцією по АДРЕСА_9 , в зоні дії якої знаходиться домоволодіння ОСОБА_6 і останній міг перебувати в домоволодінні ОСОБА_6 30.04.2019 року в період часу з 14 години 30 хвилин до 18 години 28 хвилин , тобто після побиття потерпілого та здійснити звідти 13 дзвінків, в тому числі виклики таксі о 14.32 год., 17.20 год., 18.17 год., що також спростовує показання ОСОБА_4 щодо того, що останній після повернення близько 11 години від ОСОБА_6 весь час знаходився в домоволодінні ОСОБА_14 і 30.04.2019 року з будинку не виходив, таксі зі свого мобільного телефону не викликав і перебував в домоволодінні з 1-го по 3- тє травня, виходячи тільки в магазин.

- оптичним носієм інформації (диски), на який записано інформацію про з`єднання абонентів ОСОБА_14 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 29.07.2019 року ;

- проведеним слідчим експериментом від 16.05.2019 року та фото таблицею та відео до нього, згідно якого свідок ОСОБА_14 показала про обставини нанесення потерпілому тілесних ушкоджень обвинуваченим , а саме що вона разом з ОСОБА_4 приїхали до ОСОБА_8 в гості , взявши пляшку горілки 0,7 л , в ОСОБА_44 в гостях був ОСОБА_10 . ОСОБА_11 і ОСОБА_13 були випивші але не п`яні. Вони вчотирьох вживали горілку, на всіх близько 1 л, сиділи близько години, після чого вона пішла спати, так як була п`яна, а вони втрьох залишились. Коли вона встала, то ОСОБА_45 сидів на корточках, ОСОБА_46 сидів на стільцеві, а ОСОБА_10 біля пічки без стільця і в нього текла кров над правою бровою. На її запитання, що сталося ОСОБА_23 і ОСОБА_11 їй відповіли, що ОСОБА_13 обізвав ОСОБА_23 поганим словом, а той його вдарив. Токар сам також підтвердив, що він вдарив ОСОБА_13 . Токар якщо не п`є то спокійний, якщо вип`є то стає агресивним, частіше словесно, але раніше до неї застосовував насилля. Після цього ОСОБА_23 викликав таксі і вони поїхали до неї додому на АДРЕСА_2 . Коли вони пішли, ОСОБА_11 і ОСОБА_13 так і залишались сидіти, де сиділи. Вона знала , що ОСОБА_23 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вбивство. На слідуючий день на її питання за що він побив ОСОБА_13 , ОСОБА_23 сказав, що «нехай слідкує за тим, що каже».

Токар в своїх показаннях підтвердив, що наносив тілесні ушкодження ОСОБА_13 30.04.2019 року, а саме наніс кілька ударів кулаками обох рук по обличчю потерпілого.

- проведеним слідчим експериментом від 11.06.2019 та фото таблицею та відео до нього, згідно якого свідок ОСОБА_6 показав про обставини нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 . Свідок показав, що коли вони зустрілись то у ОСОБА_23 і у ОСОБА_13 тілесних ушкоджень не було. Вони сиділи і випивали вчетверо, потім ОСОБА_12 пішла відпочивати, потім ОСОБА_13 встав і ОСОБА_23 подумав, що той йде до ОСОБА_12 і вставши, наніс лівою рукою один удар кулаком руки в праву частину голови ОСОБА_13 , потім правою рукою в ліву частину голови, потім знову лівою рукою в праву частину голови і коли вони присіли , то ОСОБА_23 12-15 раз вдарив ОСОБА_13 в різні частини обличчя. Коли ОСОБА_13 впав на підлогу на спину то ОСОБА_23 почав наносити ОСОБА_13 удари ногами в грудну клітину та по ребрах збоку та в область обличчя, також наносив удари ногами по тулубу та обличчю зверху вниз. Стороннім предметом ОСОБА_47 не бив, чи спричинив ОСОБА_13 якісь тілесні ушкодження ОСОБА_23 , він не знає. При цьому, він просив ОСОБА_23 не бити ОСОБА_13 . Коли він прокинувся то в будинку нікого не було, він вийшов на вулицю і взнав, що « швидка» забрала ОСОБА_13 .
Суд бере до уваги, що дана слідча дія фіксувалася на відеокамеру в присутності понятих, судово- медичного експерта, підписана свідком та ними без будь яких зауважень, захисник обвинуваченого після огляду відео не наполягав на виклику понятих, не заявляв про будь які порушення під час проведення даної слідчої дії, тому суд вважає дану слідчу дію належним і допустимим доказом.

- висновком експерта № 380/3 від 21.06.2019 року , згідно якого при проведенні додаткової судово - медичної експертизи трапа гр. ОСОБА_7 , враховуючи дані отримані в ході розтину тіла трупа, проведених лабораторних метолів дослідження, аналізу відомих обставин справи та після їх порівняння із даними отриманими в ході проведеного слідчого експерименту із відтворенням обстановки спричинення тілесних ушкоджень за участю свідка ОСОБА_6 встановлені на тілі трупа гр. ОСОБА_7 тілесні ушкодження, враховуючи їх характер, локалізацію, давність утворення та механізм утворення, могли утворитися за обставин спричинення тілесних ушкоджень на які вказує свідок ОСОБА_6 в ході проведеного з ним слідчого експерименту;

- проведеним слідчим експериментом від 13.06.2019 року та фото таблицею до нього, згідно якого підозрюваний ОСОБА_4 показав про обставини нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 , а саме показав, що коли вони сиділи за столом втрьох - він, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 і на ґрунті сварки ОСОБА_7 вдарив його один раз лівою рукою в праве око, у відповідь ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_7 правою рукою в правий бік голови. Після чого ОСОБА_7 знову вдарив його один раз в обличчя лівою рукою, після чого він вдарив ОСОБА_7 лівою рукою в праву сторону та правою рукою в ліву сторону обличчя останнього, уточнивши, що він шульга, більше ніяких тілесних ушкоджень він ОСОБА_7 не наносив. Після цього він пішов відпочивати в кімнату до ОСОБА_14 і через деякий час коли вони разом вийшли з кімнати, то ОСОБА_7 сидів на сходах при виході з будинку, до сварки він у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не бачив.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_4 підтвердив, що при проведенні слідчого експерименту йому повідомляли, що буде присутній судово - медичний експерт і останній може задавати питання. Дана слідча дія фіксувалася на відеокамеру в присутності понятих, експерта , підписана ними та обвинуваченим без будь яких зауважень, захисник обвинуваченого після огляду відео не наполягав на виклику понятих, не заявляв про будь які порушення під час проведення даної слідчої дії , тому суд вважає дану слідчу дію належним і допустимим доказом.

Згідно показань ОСОБА_4 він спитав у ОСОБА_13 чого він тут сидить , на що той відповів , що йому погано. Після цього він сказав ОСОБА_11 , щоб той викликав швидку допомогу і разом з ОСОБА_9 поїхав. Ним ОСОБА_13 ніякої медичної допомоги не надавалось , він тільки сказав ОСОБА_11 її викликати, сам не міг, так як у нього не було мобільного телефону, однак вказані показання обвинуваченого спростовуються дослідженими в судовому засідання доказами.

- висновком експерта № 380/4 від 10.07.2019 року , згідно якого при проведенні додаткової судово - медичної експертизи трапа гр. ОСОБА_7 , враховуючи дані отримані в ході розтину тіла трупа, проведених лабораторних метолів дослідження, аналізу відомих обставин справи та після їх порівняння із даними отриманими в ході проведеного слідчого експерименту із відтворенням обстановки спричинення тілесних ушкоджень за участю гр. ОСОБА_4 , встановлені на тілі трупа гр. ОСОБА_7 тілесні ушкодження, враховуючи їх характер, локалізацію, давність утворення та механізм утворення, могли утворитися за обставин спричинення тілесних ушкоджень на які вказує гр. ОСОБА_4 в ході проведеного з ним слідчого експерименту. При цьому, він частково вказує на локалізацію і механізм їх утворення зазначивши тільки на нанесення трьох ударів кистями рук стиснутими в кулак по обличчю, відповідно не враховуючи на локалізацію і механізм утворення інших тілесних ушкоджень виявлених на тілі.

Таким чином , ОСОБА_4 при проведенні слідчого експерименту сам показав, що наніс три удари ОСОБА_48 по обличчю, які спричинили відповідні тілесні ушкодження останньому.

- висновком про результати розгляду повідомлення ШМД від 31.03.2019 року, затвердженого начальником ВП № 1 КВП ГУПН в Полтавській області ,згідно якого встановлено, що 04.05.2019 року до ВП № 1 надійшло повідомлення про те, що 30.04.2019 року ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження , при цьому заяви як потерпілий ОСОБА_4 до ВП № 1 не подавав;

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 при допиті на вказував про вчинення на нього будь якого тиску з боку працівників поліції.

- актом судово - психіатричної експертизи № 278 від 26.06.2019 року , згідно якої згідно якої ОСОБА_4 в даний час будь яким хронічним психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності не страждає, не виявляє ознак недоумства чи іншого хворобливого розладу психічної діяльності. В період часу, що стосується інкримінованого протиправного діяння ОСОБА_4 не страждав будь яким хронічним психічним захворюванням і не знаходився в стані тимчасового розладу психічної діяльності. У вказаний період часу ОСОБА_4 міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 під дію ч.2,3 ст.19 та ст.20 КК України не підпадає. Може постати перед судом та самостійно реалізувати свої права.

ІV. Оцінка суду.
Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що незважаючи на повне не визнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, його вина повністю підтверджується показаннями як обвинуваченого, так і потерпілого, свідків та іншими доказами по справі.

Суд приймаючи дане рішення виходив з наступного:

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.
Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Так, надаючи оцінку показанням обвинуваченого ОСОБА_4 суд вбачає, що 30.04.2019 року зранку ОСОБА_4 прийшов до ОСОБА_8 зі своєю знайомою ОСОБА_9 , у якого перебував потерпілий ОСОБА_10 , де вони вчетверо вживати алкогольні напої. Після того, як всі разом випили близько 100 гр. горілки, ОСОБА_12 пішла в іншу кімнату відпочивати а вони втрьох продовжували розпивати спиртні напої і вжили приблизно по 250 гр. горілки кожний. В ході розпиття алкоголю виник конфлікт між ним та ОСОБА_13 , в ході якого останній наніс йому один удар кулаком в обличчя. У відповідь він також наніс ОСОБА_13 один удар кулаком в обличчя. ОСОБА_13 після цього наніс йому ще один удар кулаком в обличчя , на що він наніс останньому два удари кулаком правої та лівої руки в обличчя, ці удари наносились ними сидячи один біля одного, ОСОБА_11 сидів поряд за столом. Після цього вони продовжували сидіти і розмова закінчилася. В подальшому він пішов до ОСОБА_12 в кімнату, а ОСОБА_13 та ОСОБА_11 продовжували сидіти на кухні. Приблизно через дві години він вийшов з кімнати на вулицю і потерпілий сидів на порозі будинку, а ОСОБА_11 лежав в іншій кімнаті. Він спитав у ОСОБА_13 чого він тут сидіть, на що той відповів, що йому погано. Після цього він сказав ОСОБА_11 , щоб той викликав швидку допомогу і з ОСОБА_9 поїхали додому, де він не виходив з дому в той день і тільки 4 травня його затримали і повідомили, що ОСОБА_13 помер. Після конфлікту зі ОСОБА_13 він не бачив у останнього тілесних ушкоджень, чи були вони до конфлікту не звертав уваги. Ним ОСОБА_13 ніякої медичної допомоги не надавалось , тільки сказав ОСОБА_11 її викликати, сам не міг, так як у нього не було мобільного телефону. На слідчому експерименті він надавав аналогічні показання але не показував як наносив ушкодження потерпілому. Цілеспрямовано вбивати ОСОБА_13 не бажав, тілесні ушкодження останньому наносив з метою самооборони.

Таким чином, обвинувачений не заперечував обставини спілкування 30.04.2019 року з потерпілим та нанесення останньому тілесних ушкоджень з метою самооборони за столом та повідомлення йому потерпілим , коли він уходив через 2 години з будинку, про те, що останньому погано.

Згідно слідчого експерименту свідок ОСОБА_6 вказав на обставини вчинення обвинуваченим відносно потерпілого злочину, його показання є наданими суду без будь яких сумнівів та суперечностей, що суд сприймає як беззаперечний, належний та допустимий доказ вини обвинуваченого у вчиненні даного злочину.

Приймаючи таке рішення, суд також враховує, що обставини вчинення злочину свідок ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту вказує послідовно, логічно, його показання стосовно нанесення потерпілому ОСОБА_7 тілесних ушкоджень обвинуваченим повністю співпадають з висновками СМЕ. При цьому, ОСОБА_6 показав, що хоча конфліктну ситуацію спровокував саме потерпілий, який перший наніс обвинуваченому удар ладонею по обличчю, після чого потерпілий та обвинувачений обмінялися ударами, але в подальшому вони продовжували сидіти на столиком і спілкуватися. І тільки після того , як потерплий намагався піти відпочивати в кімнату, де знаходилася знайома обвинуваченого ОСОБА_14 , ОСОБА_4 підійшовши до потерпілого безпричинно почав наносити йому після падіння останнього хаотичні удари руками і ногами по різним частинам тіла.

Таким чином, активні дії обвинуваченого, які виразилися в нанесенні численних ударів потерпілому при відсутності будь яких активних дій з боку останнього, з об`єктивної сторони суд не може вважати самообороною та самозахистом обвинуваченого від потерпілого.

Вказані обставини підтверджуються відсутністю будь яких видимих тілесних ушкоджень у обвинуваченого після бійки.

Враховуючи викладене, в сукупності з іншими обставинами вчинення злочину дають обґрунтовані підстави вважати обставини нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, вказаними ОСОБА_6 при проведенні слідчого експерименту правдивими та достовірними і відсутності причини вважати їх надуманими чи необґрунтованими.

При цьому, суду не доведено, що ОСОБА_6 мав будь які особисті мотиви чи мету оговорити обвинуваченого у вчиненні ним інкримінованого йому злочину.
Суд бере до уваги, що за показаннями свідка ОСОБА_24 померлий ОСОБА_11 при їх зустрічі вже був в стані сп`яніння і хотів похмелитися , після чого вони на двох вжили ще 500 грамів горілки і в ході розпиття ОСОБА_11 і повідомив свідку про буцім то дійсні обставини сварки між ОСОБА_23 і ОСОБА_13 і які удари ОСОБА_23 наносив потерпілому.

Тобто, дані пояснення ОСОБА_11 були надані свідку з похмілля і в стані сп`яніння, і можливо припустити, що останній все це міг надумати, тому суд критично відноситься до них і ставить під сумнів їх правдивість і об`єктивність.

При цьому, суд бере до уваги, що свідок ОСОБА_24 при цьому сам особисто перебував в стані сп`яніння , вживши разом з ОСОБА_11 на двох 500 грам горілки , в зв`язку з чим суд також ставить під сумнів його показання. Суд також враховує, що за поясненнями ОСОБА_24 взнавши через два тижні, що ОСОБА_23 арештували за побиття потерпілого, він нічого не повідомив про розмову з ОСОБА_11 в поліцію чи прокуратуру, вказавши , що його б ніхто не слухав би , при цьому будь яких інших причин такої поведінки суду не повідомив. І тільки 06.08.2019 року повідомив дану обставину захиснику обвинуваченого, тобто до того часу вважав це непотрібним і таким , що не має значення для справи.

Враховуючи таку поведінку ОСОБА_24 , який крім цього перебуває в дружніх стосунках з ОСОБА_4 , обставини, при яких ОСОБА_11 повідомив останнього про конфлікт між ОСОБА_23 і ОСОБА_13 , враховуючи, що дані обставини по суті є показаннями з чужих слів, при тому , що ОСОБА_11 міг повідомити свідку тільки те, що він міг сам бачити , припускаючи , що інші обставини сварки він міг і не бачити, суд оцінює показання свідка ОСОБА_24 критично і вважає їх неналежними і недопустимими доказами.

При цьому, свідок при проведенні слідчого експерименту попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, показання давав добровільно і у суду відсутні будь - які сумніви з їх правдивості та об`єктивності.
Також, суд бере до уваги, що обвинувачений, вказуючи на нанесення йому потерпілим тілесних ушкоджень, будь яких скарг до правоохоронних органів на неправомірні дії останнього не подавав, при цьому , будь якої причини не подання такої скарги не пояснив.
Також, при допиті експерта обвинувачений не задавав останньому будь яких питань стосовно нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому та їх кількість, локалізацію, що суд розцінює , як не бажання спростовувати їх у передбаченому процесуальним законом порядку.

Згідно висновку експерта № 380/1 від 29.05.2019 року тілесні ушкодження потерпілого утворились від ударної дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею контактування, можливо у вказаний строк та при вказаних обставинах, про що свідчить їх характер і вони не характерні утворенню в результаті падіння з висоти власного росту, як з приданням тілу прискорення, так і без такого, про що свідчить їх механізм утворення.

Згідно висновків експерта № 380/4 від 10.07.2019 року на основі даних представленого слідчого експерименту покази ОСОБА_4 , № 380/3 від 21.06.2019 року на основі даних представленого слідчого експерименту покази ОСОБА_6 відповідають об`єктивним даним отриманим при судово - медичній експертизі потерпілого.

Суд бере до уваги, що свідок ОСОБА_14 в ході судового розгляду відмовилася від дачі показань суду на підставі ст.63 Конституції України на підставі того, що є співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_4 і суд вважає дану відмову обґрунтованою.

Разом з тим, суд приймає до уваги дані слідчого експерименту, проведеного в ході досудового розслідування з даним свідком, враховуючи, що на час проведення даної слідчої дії ОСОБА_14 на заявляла про наявність підстав для відмови від проведення слідчого експерименту, в ході якого остання показала про обставини спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Суд враховує, що перед проведенням даної слідчої дії, суд попереджав свідків про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, дані показання свідки давали добровільно без будь якого примусу, а тому у суду відсутні підстави вважати їх показання недостовірними, або даними ними під примусом чи іншим впливом.
Суд бере до уваги, що, враховуючи висновок експерта № 380/2 від 10.06.2019 року, ОСОБА_7 міг чинити активні дії, пересуватися тривалий час, тобто до часу смерті останнього, що не протирічить встановленим обставинам часу і при цьому на тілі трупа ОСОБА_7 наявна рана зовнішньої поверхні правої брови із синцем і садном по верхньому її краю, могла супроводжуватися кров`янистими виділеннями після її утворення , але ці виділення крові мізерні і не призвели до крововтрати, тобто на тілі потерпілого не виявлено тілесних ушкоджень які б супроводжувалися зовнішньою крововтратою, що спростовує твердження сторони захисту і обвинуваченого, що потерпілий міг отримати тілесні ушкодження після самовільного залишення лікарні до часу смерті.

Суд звертає увагу , що вказана обставина непрямо підтверджується медичною карткою № 16653/63 від 30.04.2019 року огляду потерпілого, згідно якої наявні тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_7 і діагноз відповідають тим тілесним ушкодженням і тому судово- медичному діагнозу, які були виявлені при огляді трупу гр. ОСОБА_7 судово медичним експертом , що враховуючи висновок експерта підтверджують факт того, що всі виявлені тілесні ушкодження у потерпілого отримані потерпілим за добу до смерті в один проміжок часу.

При цьому, суд критично відноситься до показань обвинуваченого та захисника стосовно захисту обвинуваченого в межах необхідної оборони шляхом нанесення останнім тілесних ушкоджень потерпілому, що не є доказом того, що останній мав на меті тільки захист від протиправних, на думку сторони захисту, посягань потерпілого. Судом встановлено, що потерпілий , крім удару два рази ладонею по обличчю ОСОБА_4 не вчиняв будь яких активних дій відносно обвинуваченого. При цьому, після нанесення одного удару ОСОБА_4 , останній наніс один удар ОСОБА_7 , потім ОСОБА_7 знову наніс один удар ОСОБА_4 , після чого останній наніс ОСОБА_7 два удари, після чого потерпілий і обвинувачений перестали наносити удари і продовжили сидіти за столом.

Суд звертає увагу, що вказані удари потерпілий та обвинувачений наносили один одному сидячи за столом , від вказаних ударів ніхто з них на падав на підлогу чи зі стільця, після цих дій вони продовжували спокійно сидіти за столом, тобто конфлікт між ними фактично було вичерпано. Тільки після того, як потерпілий намагався піти відпочивати в кімнату, де перебувала ОСОБА_14 обвинувачений почав наносити численні удари потерпілому руками і ногами по різним частинам тіла, при цьому, потерпілий ніяких активних дій відносно ОСОБА_4 не вчинював взагалі. Удари обвинувачений наносив після того, як потерпілий впав на підлогу, не зупинив своїх дій на прохання потерпілого та вимогу свідка.

Відповідно до ч.1 ст.36 КК України необхідна оборона це правомірний захист …інтересів особи від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання , якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Відповідно до ч.3 ст. 36 КК України перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Тобто, перевищення меж необхідної оборони має місце там, де заподіяна посягаючому тяжка шкода ( смерть або тяжкі тілесні ушкодження) лише за наявності умислу до заподіяння такої шкоди. Водночас сторона захисту стверджувала, що обвинувачений не мав на меті спричинювати як легкі чи середньої тяжкості чи тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, а тільки захищався від посягань потерпілого .

Таким чином, суд не вбачає в діях ОСОБА_4 як необхідної оборони так і перевищення меж необхідної оборони, що спростовується як показаннями самого обвинуваченого, так і показаннями свідків, висновками експерта та даним слідчих експериментів.
Отже, в даному кримінальному провадженні суд знаходить, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, також, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що можливо встановити із показань обвинуваченого, який не спростовуючи факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, однак стверджував, що захищався від посягань останнього, свідка ОСОБА_6 , який показав, що ОСОБА_4 наносив множинні удари ОСОБА_7 кулаками і ногами по голові та різним частинам тіла, як стоячи так і коли потерпілий лежав на підлозі, висновку експерта № 380/1 від 29.05.2019 року, згідно якого тілесні ушкодження у потерпілого утворились від утворилися від дії тупих, твердих предметів, при цьому є характерні для нанесення ударів кистями рук стиснутими в кулак, ногами, чи подібними до них за характеристикою тупими твердими предметами і є характерні для утворення при падінні з положення стоячи із прискоренням, на сідниці з послідуючим ударянням лопатковими ділянками спини за ліктьовим суглобом верхньої кінцівки. Тілесні ушкодження, які стали причиною смерті є характерними для утворення їх від ударів кистями рук, чи ногами взутими у взуття, або подібними до них за характеристикою тупими, твердими предметами; висновком експерта № 380/2 від 10.06.2019 року, згідно якого враховуючи характер черепно - мозкової травми гр. ОСОБА_7 , після спричинення йому тілесних ушкоджень міг чинити активні дії пересуватися, тощо, такі дії тривали до того часу як обсяг крововиливу під твердою мозковою оболонкою не набрав фатального об`єму; протоколів проведення слідчого експерименту від 11.06.2019 року зі свідками ОСОБА_6 та 16.05.2019 року ОСОБА_14 та висновками експерта № 380/3 від 21.06.2019 року, згідно якого покази свідка ОСОБА_6 та № 380/4 від 10.07.2019 року ОСОБА_4 відповідають об`єктивним судово-медичним даним отриманим при судово - медичній експертизі ОСОБА_7 іншими належними та допустимими письмовими доказами.

Суд бере до уваги, що свідки ОСОБА_28 , ОСОБА_27 стверджували, що потерпілий ОСОБА_7 був з ознаками алкогольного сп`яніння, свідок ОСОБА_49 показала, що запаху алкоголю від потерпілого не чула, свідок ОСОБА_32 показала , що чи був запах не пам`ятає, але це повинно бути відображено в картці виклику, обвинувачений ОСОБА_50 показав, що потерпілий вживав алкогольні напої.

Дані показання свідків підтверджуються копією картки виїзду бригади екстреної медичної допомоги № 16653/63 від 30.04.2019 року , яка визнана речовим доказом за постановою слідчого від 29.07.2019 року, згідно якої бригада виїжджала за адресою : АДРЕСА_6 до гр. ОСОБА_7 о 16 годині 45 хвилин, прибуття на місце о 16 годині 55 хвилин, попередній діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, параобрітальна гематома, множинні рани, садна обличчя, ознаки алкогольного сп`яніння, транспортований в лікарню; копією журналу обліку відмов у госпіталізації КНМП « ЛІЛ « Кременчуцька» , згідно якого за № 230 мається запис « 30.04., 17.30, ОСОБА_7 , АДРЕСА_7 , дост. з вул. Говорова, 69, шв/д, ЗЧМТ, Хворий обставини травми не повідомляє. При огляді хворий скарг не пред`являє, знаходиться в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, експерт ОСОБА_37 в судовому засідання показав, що за часом утворення всі тілесні ушкодження утворились в проміжок часу не менше 24 при цьому не більше 36 годин до настання смерті і слід вважати що смерть гр. ОСОБА_7 , настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , в проміжок часу із 16:00 години, по 22:00 годину, тобто тілесні ушкодження утворилися 30.04.2019 року, тобто з 4 ранку до 16 вечора 30.04.2019 року. Також експерт пояснив, чому свідки вказували, що потерпілий при огляді був в стані алкогольного сп`яніння, так як експертизою встановлено, що потерпілий безпосередньо перед смертю не вживав алкогольні напої, чи вживав за добу до смерті, сказати не може по об`єктивним ознакам, так як кількість алкоголю в крові залежить від багатьох ознак, як то який проміжок часу особа вживала алкоголь, в якій кількості, тощо.

Згідно п.13 експертизи № 380/1 негативний результат судово-токсикологічного дослідження крові і сечі, взятих від трупа, свідчить про те що на час настання смерті гр. ОСОБА_7 , відносно живої людини перебував в тверезому стані.

Тобто, потерпілий міг вживати алкогольні напої за 24-36 годин до смерті, тобто після вживання алкоголю 30.04.2019 року разом з обвинуваченим, останній міг в подальшому не вживати і спирти могли вивестися з крові , що вказав експерт в своїх показаннях.

Суд звертає увагу, що у висновку № 380/1 експерт вказує, що судово токсикологічне дослідження крові і сечі проводив експерт - імунолог обласного бюро СМЕ, а не ОСОБА_37 брав проби крові ( акт № 1547 від 15.05.19 р. дослідницької частини висновку ) і в крові спиртів не виявлено.

Суд критично оцінює посилання захисника , що перебування в стані алкогольного сп`яніння потерпілого могло вплинути на причину смерті, так як в експертизі прямо вказано в п. 2.3. що смерть гр. ОСОБА_7 , настала в результаті тупої травми голови, яка утворила закриту черепно-мозкову травму, із дифузною травмою головного мозку, у вигляді крововиливів під його оболонки і в речовину, які в свою чергу і стали безпосередньою причиною смерті. Висновок підтверджується виявленням під час проведення експертизи трупа характерних для даного виду і роду смерті патоморфологічних та гістологічних ознак, детальний опис яких викладено в судово - медичному діагнозі. Наявні супутні захворювання і стани (дивись судово-медичний діагноз), причинно-наслідкового зв`язку зі смертю не мають. 4. За життя гр. ОСОБА_7 , хворів захворюваннями серцево-судинної системи, захворюваннями печінки і селезінки, та дистрофічними захворюваннями внутрішніх органів, які в свою чергу причинно-наслідкового зв`язку зі смертю не мають, відповідно не мають будь-якого сприяючого фактору до настання смерті. 5.Всі тілесні ушкодження утворилися в один проміжок часу. За часом утворення всі вони утворились в проміжок часу не менше 24 при цьому не більше 36 годин до настання смерті (згідно розвитку трупних явищ і охолодження тіла трупа при огляді його на місці виявлення і при дослідженні трупа в морзі, слід вважати що смерть гр. ОСОБА_7 , настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , в проміжок часу із 16:00 години, по 22:00 годину, тобто тілесні ушкодження утворилися 30.04.2019 року.

Суд критично оцінює посилання захисника , що при огляді фельдшерами швидкої допомоги і лікаря у потерпілого не було переломів ребер , так як згідно показань даних свідків останні про це прямо не вказують, що підтверджується письмовими доказами а пояснення свідків, що при таких тілесних ушкодженнях, а саме переламах ребер, потерпілий скаржився б на них, є припущеннями, що показав експерт в судовому засіданні.

В ході судового розгляду судово медичним експертом надані чіткі і зрозумілі відповіді, які не потребують роз`ясень, будь яких протиріч матеріалам справи висновок експерта не містить. При цьому , суд звертає увагу , що при допиті експерта в судовому засіданні захисник не мав будь яких питань стосовно причини смерті та коли настала смерть потерпілого, але ставив під сумнів правильність висновку , який пов`язаний з його недостатньою обґрунтованістю.

Таким чином , висновок експерта Кременчуцького міжрайонного бюро СМЕ ОСОБА_51 № 380/1 від 29.05.2019 року містить конкретні відповіді на питання, які були надані в клопотанні захисника про призначення повторної судово- медичної експертизи і тому у суду були відсутні причини та підстави призначення повторної судово - медичної експертизи, що було вказано в ухвалі суду від 26.12.2019 року.

Також, суд беручи до уваги інформацію від операторів телекомунікацій , вважає, що після того як ОСОБА_4 разом з ОСОБА_14 близько 7 ранку 30.04.2019 року приїхав до ОСОБА_6 , де між ним сталася бійка з потерпілим та через близько двох годин, тобто близько 11 години , він разом з ОСОБА_14 поїхав на АДРЕСА_2 і більше до домоволодіння ОСОБА_6 не повертався спростованою, так як за вищевказаною інформацією ОСОБА_4 міг перебувати в домоволодінні ОСОБА_6 30.04.2019 року в період часу з 14 години 30 хвилин до 18 години 28 хвилин , тобто після побиття потерпілого та здійснити звідти 13 дзвінків , в тому числі після забирання потерпілого бригадою швидкої допомоги, що також спростовує показання ОСОБА_4 щодо його постійного перебування 30.04.2019 року після 11 години в домоволодінні ОСОБА_14 ..

Всі докази на підтвердження доведеності вини ОСОБА_4 оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України , зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.
Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ «суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».
Оцінка доказів, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, суд керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення випливає із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою («Кобець проти України», № 16437/08, п. 43, рішення від 14 лютого 2008).
Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні ним злочину передбаченого ч.2 ст.121 КК України.
Отже, дослідивши під час судового розгляду надані сторонами та іншими учасниками кримінального провадження докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості і достатності відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч.2 ст.121 КК України, так як він спричинив умисні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого.
Вина ОСОБА_4 , виходячи з критерію поза розумним сумнівом, доведена повністю.
V. Призначення покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченим суд керується загальними засадами кримінального провадження, визначеними в ст. 7 КПК України, статтями, 50, 65-67 КК України. Відповідно до положень яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_4 , згідно вимоги МВС України раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на диспансерному обліку в Кременчуцькому обласному наркологічному та Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансерах не перебуває; працездатний, по місцю проживання характеризується посередньо.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.66 КК України судом не встановлено.

Суд не може визнати обставиною, що пом`якшує покарання вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого на тій підставі, що дана обставина може визнаватися за наявності таких умов: у момент вчинення злочину винний перебував у стані сильного душевного хвилювання і цей стан був викликаний ( спровокований) неправомірними ( протиправними) або аморальними ( такими, що суперечать загальновизнаним нормам моралі ) діями самого потерпілого; стан сильного душевного хвилювання виник у винного раптово, а вчинений ним злочин був відповідною і негайною реакцією на неправомірну поведінку потерпілого; злочин вчинений щодо саме тієї особи , неправомірні чи аморальні дії якої викликали у винного стан афекту. Відсутність хоча б однієї із зазначених умов виключає можливість визнання розглянутої обставини такою, що пом`якшує покарання.

В даному випадку, після нанесення перед цим ударів потерпілим та обвинуваченим один одному сидячи за столом , від яких ніхто з них на падав на підлогу чи зі стула, вони продовжували спокійно сидіти за столом, тобто конфлікт між ними фактично було вичерпано .Обвинувачений сам розпочав конфлікт між ним і потерпілим шляхом нанесення потерпілому ударів з боку обвинуваченого за буцім то намагання потерпілого зайти в кімнату, де відпочивала співмешканка ОСОБА_4 . ОСОБА_14 , тому суд не вбачає, що дії обвинуваченого були вчинені під впливом сильного душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст.67 КК України судом не встановлено.

Суд не може визнати обставиною, яка обтяжує покарання вчинення злочину в сталі алкогольного сп`яніння, так як, хоча за показаннями обвинуваченого він і вживав алкогольні напої під час нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, однак перебування в такому стані обвинуваченим категорично заперечується, інших доказів перебування останнього в такому стані суду не надано.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При цьому, суд, окрім наведених вище мотивів враховує, що відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.
Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.
При вирішенні питання про призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст.121 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 раніше був засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.04.2002 року за ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, тобто за вчинення аналогічного злочину проти життя і здоров`я особи, що потягло смерть потерпілого, що вказує на суспільну небезпечність обвинуваченого та схильність обвинуваченого до завдання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень

Враховуючи викладене та особу обвинуваченого, обставини вчиненого ним злочину, його суспільно - небезпечні наслідки та відношення обвинуваченого до вчиненого, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку, що обвинувачений належних висновків не зробив та на шлях виправлення не став, тому суд вважає, що виправлення, соціальна реабілітація обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів не можливі без реального відбуття ним покарання, що відповідає справедливому співвідношенню між вчиненим злочином та заходами, які застосовуються до винного і зумовлені метою кримінального покарання, є необхідними і не надмірними.

VІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.
Цивільні позови під час судового розгляду не заявлялися.

Долю речових доказів визначити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , ст.ст. 50, 65, 66, 67, 72 КК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.2 ст. 121 КК України та призначити покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Строк відбування покарання рахувати з 04.02.2020 року.

Зарахувати в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 14.06.2019 року, тобто з часу затримання до 03.02.2020 року включно, відповідно до ч.1 ст.72 КК України один день позбавлення волі відповідає одному дню тримання під вартою.

Речові докази по справі - копію журналу обліку відмов у госпіталізації КНМП « ЛІЛ « Кременчуцька», яка визнана речовим доказом за постановою слідчого від 29.07.2019 року залишити в матеріалах кримінального провадження; подушка зі слідами РБК, виріз целофану зі слідами РБК, які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 04.05.2019 року знищити; кофта, майка, джинсові штани, ремінь, труси, правий та лівий кросівок, пара синтетичних шкарпеток, паперовий конверт з волоссям ОСОБА_7 , паперовий конверт з зрізами нігтів з пальців рук ОСОБА_7 , які визнані речовими доказами за постановою слідчого від 11.06.2019 року знищити; копію картки виїзду бригади екстреної медичної допомоги № 16653/63 від 30.04.2019 року , яка визнана речовим доказом за постановою слідчого від 29.07.2019 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1