Справа № 333/231/20
Провадження№ 1-кс/333/101/2020

УХВАЛА
31 січня 2020 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в Республіці Казахстан, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, перебуває у цивільному шлюбі, освіта вища юридична, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , періодично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.
Своє клопотання слідчий обґрунтував таким.
Після цього, ОСОБА_5 , з метою помсти та вбивства ОСОБА_9 , направився до місця мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_3 , де став очікувати останнього.
19 січня 2020 року, приблизно о 21 годині 40 хвилині, ОСОБА_5 , побачивши ОСОБА_9 , який направлявся до місця свого мешкання, разом зі своїм родичом ОСОБА_10 , маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті двох осіб, перебуваючи біля будинку №61 по вул. Культурній у м. Запоріжжі, з невстановленої досудовим розслідуванням вогнепальної зброї, здійснив 12 прицільних пострілів у бік ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , внаслідок чого завдав: потерпілому ОСОБА_11 проникаюче вогнепальне поранення черевної порожнини з пошкодженням сліпої та клубової кишки з переломом клубової кістки справа, наскрізне поранення лівого передпліччя, наскрізне поранення сідничної області праворуч, дотичне поранення гомілки, а потерпілому ОСОБА_10 вогнепальне поранення внутрішньої стегнової артерії, тим самим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та зник з місця вчинення злочину.
Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для заподіяння смерті ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілим своєчасно була надана медична допомога.
Дії ОСОБА_5 слідчий кваліфікував за ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст. 115 КК України, а саме закінчений замах на умисне вбивство двох осіб.
Під час проведення досудового розслідування слідчий дійшов до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 у слідчі органи та до суду, можливості виконання підозрюваним процесуальних рішень, необхідно застосувати відносно останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав:
- ОСОБА_5 скоїв злочин, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років;
- зібрані слідством докази по справі, достатньо вказують на винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочину проти життя та здоров`я;
- ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має, не з`являється вдома, переховується від органів досудового розслідування, тому, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним злочину, а також невідворотність покарання, може безперешкодно залишити теперішнє місце проживання.
У зв`язку із зазначеними вище обставинами, слідчий дійшов висновку, що у даному випадку у наявності маються ризики, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищувати, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину; незаконно впливати на свідків; вчинити інший злочин, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.
У судовому засіданні, слідчий підтримав клопотання та послалася на обставини, які у ньому були викладені. Водночас, зазначив, що ОСОБА_5 після вчинення злочину переховувався, його було оголошено у розшук. 30.01.2020 року самостійно з`явився до Комунарського відділення поліції з карабіном, яким було завдано тілесні ушкодження потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , тому фактично відпав ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України. Також, у ОСОБА_5 було вилучено куртку з пошкодженнями на обох рукавах зі слідами речовини бурого кольору. Підозрюваний раніше не судимий, не одружений, дітей не має, офіційно ніде не працює, тому фактично не має стійких соціальних зв`язків у м. Запоріжжі.
Прокурор у судовому засіданні просив клопотання слідчого задовольнити та стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що до нього можливо застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, у т.ч. домашній арешт. Пояснив, що він раніше не судимий, працює неофіційно у будівельній фірмі різноробочим, але назви фірми не знає, раніше займався дзюдо та іншими силовими видами спорту та має відповідні розряди (майстер спорту, кандидат до майстрів спорту). Має дитину ОСОБА_12 , яка мешкає з його колишньої дружиною, але він доньку утримує та сплачує своєчасно аліменти. Проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_8 та з дитиною останньої ОСОБА_13 , яка фактично також знаходиться на його утриманні, так як батько аліментів не сплачує, а ОСОБА_8 не працює. Проживають фактично за двома адресами: АДРЕСА_1 , де він зареєстрований, і де проживає його матір та за адресою: АДРЕСА_4 у квартирі ОСОБА_8 .
На місцем реєстрації він зберігає карабін «ЕМ-555 к 9Х21», який має назву пістолет-автомат. У ніч на 19.01.2020 року він ночував за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вагонна, 41-А. Вдень 19.01.2020 року, він у сумку поклав вказаний карабін та поїхав на ОСОБА_14 купатися, так як було свято Водохреще Христове. Зброю взяв із собою для самозахисту, враховуючи, що на цей день багато збирається людей напитку і може виникнути якийсь конфлікт. Купався довго, тому у нього підвищилася температура, тому він вирішив їхати додому. Коли зателефонував ОСОБА_8 , остання повідомила, що перебуває у ресторані «Венеція» по вул. Космічні у м. Запоріжжі. Коли він приїхав у вказаний заклад, то присів за один столик з ОСОБА_8 та відразу офіціанту замовив 100 грамів віскі, щоб зігрітися.
Через деякий час до їх столика підійшов високий чоловік, який фактично без пояснення взяв його за руку та почав виштовхувати до виходу з кафе. Як потім з`ясується, що це був власник кафе ОСОБА_9 . При цьому, останній наносив йому удари в обличчя та по тулубу. Виштовхнув його на вулицю, за ним закрили двері у кафе та не пускали, тримаючи двері з середини. Враховуючи, що ОСОБА_8 залишилася у кафе, він силоміць відкрив двері кафе та остання з нього вийшла. Після цього, він зайшов до кафе, щоб умитися, так як у нього усе обличчя було у крові. В цей час до закладу приїхали працівники охорони, які перевірили його особистість, дозвіл на зберігання зброї та культурно попрохали вийти з приміщення кафе, не застосовуючи при цьому силу.
Так як ОСОБА_8 пішла до магазину та аптеки, він пішов на вул. Культурну, щоб зустрітися з нею та у подальшому піти до церкви, яка знаходиться на вказаній вулиці, так як він є прихожанином. Перебуваючи на вул. Культурній, він побачив, що під`їхав автомобіль, з якого вийшов чоловік та спитав у грубій формі, що він тут робить. Після цього, він у чоловіку впізнав ОСОБА_9 , з яким у нього виник конфлікт у кафе. Він став заспокоювати останнього, при цьому зазначаючи, що необхідно мирно поспілкуватися, вирішити усі непорозуміння, які виникли. Але, ОСОБА_9 не бажав мирно спілкуватися та почав йому погрожувати застосуванням насильства. Після цього, приїхала ще один автомобіль, з якого вийшов також чоловік, як він зрозумів знайомив ОСОБА_9 .
У подальшому, ОСОБА_9 дістав пістолет почав на нього йти, погрожуючи пістолетом та намагаючись вдарити. Він, побоюючись за своє життя, відступав та побіг, але ОСОБА_9 спочатку вдарив три рази у спину, почав стріляти, а потім почав стріляти у нього і знайомий ОСОБА_9 . Коли він відбіг на деяку відстань, то з сумки дістав свій карабін та 6 разів вистрілив у повітря, попереджуючи про застосування зброї. Саме у цей час, коли була піднята зброя до верху, йому в обидві руки поранили, тому його руки від болі почали опускатися до землі, але палець був на спусковому гачку та зброя продовжувати стріляти. Так чином, ненавмисно потерпілим і були завдані тілесні ушкодження. Коли ОСОБА_9 впав, а інший чоловік забіг за автомобіль, він відразу побіг.
По дорозі додому зустрів його знайомого, якому повідомив, що посварився із дружиною і попрохав у нього переночувати. Останній погодився і вони разом пішли до останнього додому. Де точно знаходиться будинок знайомого, він не знає, так як йшли від вул. Культурній хвилин сорок. На другий день він хотів піти до поліції, написати заяву щодо застосування до нього насильства, але не зміг так як у нього сталася діарея, яка продовжувалася до 29.01.2020 року. Мобільний телефон він загубив, тому не міг подзвонити ні ОСОБА_8 , ні матері, а телефонні номери останніх не пам`ятав. 29.01.2020 він поїхав до м. Дніпро, де пішов до лікаря, який оглянувши зазначив, що діарея могла статися через нервовий стрес. Коли він став себе почувати краще, то відразу пішов до Комунарського відділення поліції, де здав свій карабін та одежу, в якій перебував під час вказаних подій. Потерпілого він раніше не знав та не знав, де останній проживає, тому на вул. Культурній біля будинку ОСОБА_9 він опинився випадково.
Захисник ОСОБА_6 також заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, зазначивши, що слідчим та прокурором у судовому засіданні не доведені будь-які ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Її підзахисний фактично свою вину визнає, розкаюється, має постійне місце мешкання, раніше не судимий, тому вказані факти свідчать, що до ОСОБА_5 достатньо застосувати інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, якщо слідчий суддя дійде до висновку, що маються якійсь ризик.
Вона звертає увагу, що фактично ОСОБА_5 діяв у межах необхідної оборони, захищав себе. Відчуття помсти за скоєне ОСОБА_9 в кафе, у ОСОБА_5 не було. Останній випадково опинився біля будинку потерпілого. Саме ОСОБА_9 почав конфлікт у кафе та біля свого будинку, підозрюваний лише відступав назад і уникав конфлікту, і це чітко вбачається з відеозапису, оглянутому у судовому засіданні. ОСОБА_5 перебував зі зброєю ще у кафе, тому якби у нього і був умисел на вбивство ОСОБА_9 , він міг би його реалізувати ще під час конфлікту у кафе. На куртці підозрюваного маються пошкодження, що свідчить про те, що останньому попали в руки потерпілі. На цей час на руках у ОСОБА_5 відсутні будь-які тілесні ушкодження, так як з моменту конфлікту пройшло багато часу. Тому, підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст. 115 КК України, нічим не підтверджується.
Такий ризик як незаконний вплив на потерпілого у клопотанні слідчого не зазначений, і до потерпілих зі слів слідчого застосовані заходи безпеки. Від ризику знищувати будь-які речі, слідчий відмовився. Просить суд не приймати до уваги показання свідків, які маються у матеріалах до клопотання слідчого, так як свідки фактично не були допитані у судовому засіданні. Також, зазначає, що неможливо посилатися на дані, отримані під час впізнання потерпілими та свідками ОСОБА_5 , так як у копії матеріалів, що були надані стороні захисту відсутні довідки про осіб, кому належали фотознімки.
На клопотання сторони захисту з приводу характеризуючих даних та наявності міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя допитав ОСОБА_8 та ОСОБА_15 .
ОСОБА_8 повідомила у судовому засіданні, що останні 6 років вона проживає з ОСОБА_5 у цивільному шлюбі. Проживають вони фактично за двома адресами: АДРЕСА_1 , де зареєстрований підозрюваний і де проживає матір останнього та у її квартирі за адресою: АДРЕСА_2 . Проживають разом із дитиною від її першого шлюбу ОСОБА_16 , 2005 р.н. Водночас, батько доньки був позбавлений батьківських прав, тому саме ОСОБА_5 фактично утримує ОСОБА_13 . Також, підозрюваний має рідну дитину ОСОБА_12 , яка мешкає окремо від підозрюваного з колишньою дружиною останнього, але ОСОБА_5 також допомагає своїй дитині матеріально та духовно її виховує.
19.01.2020 року було свято Водохреще Христове, тому ОСОБА_5 поїхав купатися на Набережну та вони домовилися зустрітися пізніше. Увечері, коли вона перебувала у ресторані «Венеція», ОСОБА_5 під`їхав до неї. Так як підозрюваний перекупався у нього піднялася температура та його обличчя було червоне. Після ресторану вони планували зайти в аптеку та потім направитися додому. У ресторані у ОСОБА_5 виникла сварка та підставі того, що його почали грубити та ображати. Як у подальшому було з`ясовано власник ресторану поводився дуже агресивно, саме останній і виштовхав ОСОБА_5 на вулицю, наносячи при цьому удари останньому, та закрив двері, а вона в цей час знаходилася у приміщенні ресторану. ОСОБА_5 , силою відкрив двері, після чого вона вийшла та пішла до магазину, що відбувалося потім, не знає. Але додому ОСОБА_5 19.01.2020 року так і не повернувся, зателефонувати вона йому не могла, так як втратила свій телефон під час перебування у ресторані «Венеція», а на пам`ять номер телефону ОСОБА_5 , вона не знає. Після подій вона побачила останнього лише 30.01.2020 року біля райвідділу поліції.
Характеризує останнього тільки з позитивного боку, впевнена, що у разі застосування іншого, не пов`язаного із триманням під вартою, запобіжного заходу, вона зможе вплинути на ОСОБА_5 , щоб він виконував свої процесуальні обов`язки.
ОСОБА_15 під час судового засідання пояснила, що вона є матір`ю підозрюваного. Сина може охарактеризувати як добру, спокійну та ввічливу людину, яка першою ніколи не піди на конфлікт. Він завжди допомагає їй по господарству, так як у неї є проблеми зі здоров`ям. ОСОБА_5 дійсно фактично проживає на два будинку разом з ОСОБА_8 та дитиною останньої. 19.01.2020 року у будинку, за місцем її реєстрації та проживання працівники поліції проводили обшук, але жодних незаконних предметів, не знайшли. Вона не знала, де перебував її син у період з 19.01. по 30.01.2020 року. Він їй не телефонував та не приходив додому. Вона через товариша ОСОБА_5 намагалася дізнатися, куди зник останній, але ніхто не зміг найти її сина. Син завжди її слухає, тому вона може із впевненістю повідомити, що усі вимоги процесуального характеру ОСОБА_5 буде виконувати і в цьому вона посприяє.
Також, на клопотання сторони захисту у судовому засіданні було досліджено відеозапис з будинку потерпілого ОСОБА_9 , на якому зображені події 19.01.2020 року.
Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадженні в їх сукупності, суд дійшов до такого.
20.01.2020 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Того ж дня ОСОБА_5 був оголошений у розшук.
20.01.2020 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Комунарського відділу Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
Разом із клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , 20.01.2020 року надійшло клопотання слідчого про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу, погоджене із прокурором прокуратури Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 . До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Захисник та ОСОБА_5 копію клопотання та додатків до нього отримали о 31.01.2020 року. Таким чином, враховуючи, що підозрюваного доставлено до слідчого судді о 16-00 год. 31.01.2020 року, слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України.
ОСОБА_5 відповідно до протоколу затримання особи фактично був затриманий 30.01.2020 року о 17 год. 15 хв., що відповідає даним, встановленим під час судового розгляду.
31.01.2020 року ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.
Відповідно до ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України, на думку слідчого судді, підтверджується:
- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який пояснив, що 19.01.2020 року, приблизно о 19 год. 20 хв., у нього з невідомим чоловіком у ресторані «Венеція», розташованого по вул. Космічній, 42 у м. Запоріжжі виникла сварка. Вказаний чоловік перебував у наркотичному чи алкогольному сп`янінні, вів себе зухвало, на зауваження не реагував, тому останньому було відмовлено в обслуговуванні. Це рішення було прийнято ним особисто, так як він є власником ресторану, де на той час він і перебував. До ресторану було викликано працівників охорони, які вивели невідомого чоловіка з приміщення. У подальшому, приблизно о 20 год. 20 хв. йому зателефонували з місця проживання ( АДРЕСА_3 ) та попередили, що біля будинку знаходиться підозрілий чоловік, який когось чекає. Після цього він поїхав до місця його проживання, де дійсно він побачив того самого чоловіка, з яким був конфлікт у ресторані «Венеція». У останнього в руках була сумка, з якої невідомий дістав автомат та почав по ньому стріляти. На шум з його будинку вибіг ОСОБА_10 , в якого також невідомий почав стріляти. Таким чином, невідомий попав йому у черевну порожнину, сідниці та руку, а ОСОБА_17 у стегно. Після цього невідомий покинув місце події;
- даними, отриманими під час пред`явлення особи для впізнання за участю ОСОБА_9 , який впізнав ОСОБА_5 як особу, яка 19.01.2020 року поранила його та ОСОБА_10 біля будинку №61 по вул. Культурній у м. Запоріжжі;
- даними, отриманими 20.01.2020 року під час огляду місця події на перехресті вул. Культурна та вул. Столярної в м. Запоріжжі, згідно яких слідчий виявив та вилучив 7 гільз з маркуванням «СОВА «П» 9мм» та 12 гільз з маркуванням «S&B 9X21»;
- даними, отриманими 19.01.2020 року під час огляду приміщення КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» (м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10), з якого було вилучено одежу потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 зі слідами речовини бурого кольору;
- даними, отриманими 19.01.2020 року під час огляду приміщення КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» (м. Запоріжжя, вул. Оріхівське шосе, 10), з якого було вилучено фрагмент бинта з двома предметами, схожими на кулі;
- даними, отриманими 20.01.2020 року під час обшуку будинку АДРЕСА_1 (за місцем проживання ОСОБА_5 ), згідно яких слідчим було виявлено та вилучено 8 патронів з маркуванням «СОВА «П» 9мм», 25 патронів з маркуванням «S&B 9X21», помпову рушницю, гвинтівку «ІЖ», мобільний телефон та інші предмети;
- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила, що бачила особу, з якою у ОСОБА_9 був конфлікт 19.01.2019 року у кафе «Венеція», так як працює адміністратором у вказаному закладі;
- даними, отриманими під час впізнання по фотознімках за участю свідка ОСОБА_18 , яка впізнала ОСОБА_5 як особу, з якою у потерпілого ОСОБА_9 19.01.2020 року був конфлікт у кафе «Венеція»;
- відеозаписом, оглянутим під час судового засідання, на клопотання сторони захисту, згідно якого вбачається, що ОСОБА_5 без попереджувальних пострілів вверх, про які він зазначав, почав стріляти у бік потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що підозрюваний продовжував стріляти на ураження потерпілих навіть тоді, коли ОСОБА_9 впав на землю, а ОСОБА_10 намагався відповзти від місця конфлікту.
Вказані факти на відеозапису, вважаю спростовують версію ОСОБА_5 та його захисника щодо дії підозрюваного у межах необхідної оборони та на цей час підтверджують обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України.
Також, вважаю, що клопотання захисника не приймати до уваги дані, отримані під час допиту свідків (в даному випадку ОСОБА_18 ), слідчий суддя не приймає до уваги, так як остання допитана у порядку, визначеному КПК України. Це свідок сторони обвинувачення, слідчий та прокурор не наполягали про допит ОСОБА_18 у суді, тому відсутні підстави для виклику останньої у судове засідання під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.
Відсутні підстави для задоволення клопотання захисника щодо неприйняття даних, отриманих під час проведення впізнання за участю потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_18 , так як жодних процесуальних порушень під час проведення вказаних слідчих дій не встановлено. Довідки про осіб, чиї фотознімки пред`являлися ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , були долучені прокурором у судовому засіданні до виходу слідчого судді у нарадчу кімнату. Крім того, із вказаних слідчих дій (проведення впізнання) встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_18 впізнали ОСОБА_5 як особу, з якою у потерпілого був конфлікт у кафе та біля місця проживання останнього. Ці факти ОСОБА_5 також не заперечує.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Слідчий в обґрунтування свого клопотання під час судового засідання, на думку слідчого судді, довів наявність фактів та інформації, зміст яких переконав суд у тому, що підозрюваний ОСОБА_5 міг вчинити злочин, зазначений у клопотанні про застосування запобіжного заходу.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 судом враховується тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 п.1 ч.2 ст.115 КК України (санкція зазначеної статті передбачає позбавлення волі на строк до 15 років позбавлення волі).
Згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки він свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства».
Отже, обвинувачення особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати суд при обранні та продовженні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
У судовому засіданні був встановлений факт переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування у період з 19.01.2010 року по 30.01.2020 року. Це підтверджується показаннями самого підозрюваного, його матері та дружини. Крім того, на цей час не встановлено місце, де у вказаний період перебував ОСОБА_5 . У слідчого судді, враховуючи встановлені обставини, відсутня впевненість у неможливості повторення переховування підозрюваного.
Також, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має два місця проживання, де періодично мешкає, офіційно не працює, тобто не має постійних щомісячних доходів, відповідно у нього було відсутнє постійне джерело доходу, одружений, має сім`ю та на утриманні двох неповнолітніх дітей, перебуває на обліку у наркологічному диспансері з 23.10.2019 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіоїдів.
Таким чином, слідчий суддя при аналізі пояснень учасників судового засідання, доказів у кримінальному провадженні, даних, що характеризують підозрюваного, дійшов до висновку, що існує ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування. Вказаний ризик, на думку слідчого судді є досить вагомим у даному випадку, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний вказаний запобіжний захід.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, вимоги ч.5 ст. 182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст.183 КПК України, тому слідчий суддя не визначає можливість застосування застави.
Водночас, під час розгляду цього клопотання, слідчий суддя розглядав можливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого альтернативного запобіжного заходу, у т.ч. домашнього арешту.
Враховуючи особистість підозрюваного, ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, який є надзвичайно вагомим, тому вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти встановленому під час розгляду клопотання вказаному ризику. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 є доцільним у даному випадку та відповідає принципу винятковості цього запобіжного заходу.
Необхідність застосування такого запобіжного заходу до підозрюваного, що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст.5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом та рішенню Європейського суду з прав людини справа «Чанєв проти України» від 09.10.2014 року.
Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України по 29.03.2020 року (включно).
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 17 год. 15 хв. 30.01.2020 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.
Повний текст ухвали складено 31.01.2020 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1