Провадження № 11-сс/824/5542/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 05 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000742 від 27 травня 2019 року,-

в с т а н о в и л а:
Як вбачається з ухвали слідчого судді, 19 серпня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із скаргою на постанову слідчого першого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 05 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000742 від 27 травня 2019 року, в якій він, посилаючись на положення п.7 ч.1 ст.303 КПК України, просив скасувати постанову слідчого першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 05 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотання від 05 серпня 2019 року, посилаючись на те, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального законодавства, її висновки не відповідають дійсним обставинам, є не обґрунтованою та не вмотивованою.

21 серпня 2019 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 05 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000742 від 27 травня 2019 року.

Слідчий суддя послався на те, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений положенням ч.1 ст.303 КПК України є вичерпним, а скарга ОСОБА_5 подана до суду на рішення слідчого, що не підлягає оскарженню під час досудового провадження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу в якій просить відкрити апеляційне провадження та розглянути апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року, яка отримана останнім 10 вересня 2019 року рекомендованим листом. Вважати не пропущеним строк на апеляційне оскарження, без поважних причин та поновити строк, оскільки оскаржувана ухвала була отримана ОСОБА_5 лише 10 вересня 2019 року, рекомендованим листом. Скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року та ухвалити нову ухвалу, якою спрямувати матеріали судового провадження до суду першої інстанції для відкриття провадження та розгляду скарги по суті.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва, вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_5 , та відмовляючи у відкритті провадження дійшов до хибного висновку, що нібито предметом оскарження є постанова про відмову у задоволенні клопотання, яким слідчим було відмовлено у повідомленні про підозру, обрання запобіжного заходу та допиту ОСОБА_7 , в якості підозрюваного.

Насправді, предметом оскарження була бездіяльність слідчого ОСОБА_8 , яка полягає у фактичному не розгляді та не вирішення клопотання ОСОБА_5 по суті та у постановленні замість цього невмотивованої необґрунтованої постанови з грубим порушенням норм процесуального права, зі змісту якої неможливо встановити у відмові в задоволенні якого саме клопотання стосується ця постанова, з семи заявлених ОСОБА_5 клопотань, оскільки в оскаржуваній постанові не йдеться мова про ОСОБА_7 , яка і не згадуються прізвища інших шести осіб, причетних до вчинення злочинів, не надається оцінка його доводам, на підставі яких ОСОБА_5 вважає достатнім щодо повідомлення про підозру.

Також, ОСОБА_5 зазначає, що в даному випадку було порушено його конституційне право на судовий захист, внаслідок незаконного повернення його скарги без розгляду, та було вчинено перешкоду доступу до правосуддя.

Належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, заявник та прокурор до суду не з`явились, будь-яких клопотань до суду не подавали. За таких обставин колегія суддів доходить висновку про можливість розгляду справи за відсутності заявника та прокурора на підставі наявних матеріалів.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Колегія суддів зазначає, що строк апеляційного оскарження апелянт не пропустив, оскільки, оскаржувана ухвала винесена без виклику ОСОБА_5 , тому, відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. З наявних в матеріалах провадження даних вбачається, що копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_5 отримав лише 10.09.2019, та 16.09.2019, тобто в межах п`ятиденного строку подав апеляційну скаргу. А тому, строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 21серпня 2019 року не є пропущеним.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим кодексом.

Як вбачається з матеріалів провадження, 02 серпня 2019 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного Бюро розслідувань ОСОБА_6 з клопотанням, у якому просив слідчого звернутися з відповідним поданням до прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні з вимогами повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.151. ч.3 ст.365, ст.396, ч.2 ст.256, ч.3 ст.314 КПК України та допитати ОСОБА_7 в якості підозрюваного, за його участі.

Постановою слідчого першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 05 серпня 2019 року в задоволенні клопотання ОСОБА_5 було відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою слідчого ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва, в порядку глави 26 КПК України, зі скаргою на постанову слідчого першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 05 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотань, у кримінальному провадженні №0000742 від 27 травня 2019 року.
Відмовляючи у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , слідчий суддя правильно проаналізував доводи поданої скарги та обґрунтовано зазначив, що звернення слідчого з відповідним поданням до прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні з вимогами необхідності повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні, не є слідчою дією в розумінні Глави 20 КПК України, що свідчить про недопустимість застосування в даному випадку п.7 ч.1 ст.303 КПК України, який надає можливість оскаржувати на досудовому розслідуванні виключно рішення слідчого/прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих та/або негласних слідчих дій, та не відноситься до переліку тих рішень, дій чи бездіяльності, яка відповідно до положень ч.1 ст. 303 КПК України може бути предметом розгляду слідчим суддею, з чим також погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, згідно з положеннями ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Зі змісту скарги ОСОБА_5 вбачається, що ним фактично ставиться питання про скасування постанови слідчого першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 05 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000742 від 27 травня 2019 року.
При цьому, зі змісту клопотання з яким ОСОБА_5 звернувся до слідчого, вбачається, що останній просить оголосити підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.151. ч.3 ст.365, ст.396, ч.2 ст.256, ч.3 ст.314 КПК України, допитати ОСОБА_7 в якості підозрюваного.
Однак, повідомлення особі про підозру в силу Глави 20, 21 КПК України є процесуальною дією та не відноситься до слідчих (розшукових дій), негласних слідчих (розшукових) дій, а тому постанова про відмову у задоволенні такого клопотання не може бути оскаржена до слідчого судді, а відтак слідчий суддя не наділений повноваженнями щодо скасування такого рішення слідчого.
Разом з тим, інші вимоги клопотання про проведення допиту ОСОБА_7 є похідними від основної вимоги вчинити процесуальну дію повідомити про підозру, а отже відмова у задоволенні клопотання в цій частині також не може бути предметом самостійного оскарження в цьому випадку до слідчого судді в порядку ч.1 ст.303 КПК України.
Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із скаргою на рішення слідчого, яка не підлягає вирішенню в порядку ст. 303 КПК України, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою останнього.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що предметом оскарження була бездіяльність слідчого ОСОБА_6 , яка полягає у фактичному не розгляді та не вирішенні клопотання ОСОБА_5 по суті та у постановленні замість цього невмотивованої необґрунтованої постанови з грубим порушенням норм процесуального права, є безпідставнимита необґрунтованими.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 , а оскаржувана ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року винесена з додержанням вимог кримінального процесуального закону, а тому не вбачає підстав для її скасування, про що ставиться питання в апеляційній скарзі ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 серпня 2019 року про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_5 на постанову слідчого першого слідчого відділу Третього управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування військових злочинів) Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 від 05 серпня 2019 року про відмову в задоволенні клопотань у кримінальному провадженні №0000742 від 27 травня 2019 року залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді ________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9