Справа № 643/8884/19
Провадження № 1-кп/643/542/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000254 від 20.02.2019 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, одруженого, з вищою освітою, який раніше не судимий, працює на посаді директора ТОВ «Металпласт», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19.02.2019 року, приблизно о 14-06 год. ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався по вул. Іскринській у м. Харкові зі сторони проспекту Московського у напрямку вул. Віринської зі швидкістю приблизно 40 км./год. Під час руху по вулиці Іскринській, в районі будинку № 28, ОСОБА_4 , діючи необережно, не переконавшись в безпеці своїх дій, перед виконанням маневру повороту ліворуч не надав дорогу автомобілю «ВАЗ 21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху та виїхав на зустрічну смугу руху, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, згідно з яким:
- п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»,
та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .
Внаслідок дорожньотранспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-21013», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження. Згідно з висновком судовомедичної експертизи № 12-14/235-А/19 від 18.04.2019 року, потерпілому ОСОБА_7 були спричинені середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження по критерію тривалості розладу здоров`я у вигляді закритого перелому верхньої третини діафізу правої великогомілкової кістки у верхній третині без зміщення.
Порушення п. 10.1 Правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 згідно з висновком комплексної експертизи відео-, звукозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи № 7/396/397/13/133 КПСЕ-19 від 28.05.2019 року, знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками дорожньо транспортної події.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні вказаного вище злочину, щиро розкаявся. Не заперечував фактичні обставини справи, викладені вище, та підтвердив вчинення ним вищезазначеного злочину за обставин, вказаних вище, надавши відповідні пояснення. Зазначив, що по закінченні досудового розслідування в повному обсязі ознайомився з матеріалами кримінального провадження і не заперечує висновки експертиз та інші докази, зібрані в ході досудового розслідування. Пояснив, що показання надає добровільно, в ході досудового розслідування будь-яке фізичне або психологічне насильство до нього не застосовувалось.
Визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, не оспорювання ним фактичних обставин справи дозволили суду зі згоди всіх учасників судового розгляду не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення та розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особистість. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.
Суд вважає вину ОСОБА_4 доведеною повністю та, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Судом вивчалась особистість ОСОБА_4 та встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, за місцем роботи характеризується позитивно.
В ході судового розгляду кримінального провадження захисником обвинуваченого заявлено клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням між обвинуваченим та потерпілим.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлене захисником клопотання та надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілим.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Законним представникам неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 є його мати ОСОБА_8 , яку ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 02.07.2019 року було залучено до участі у кримінальному провадженні в якості законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 .
ОСОБА_8 подано до суду заяву про примирення з обвинуваченим, в якій зазначено, що ні вона, ні її син ОСОБА_7 жодних претензій до обвинуваченого з приводу дорожньотранспортної пригоди, що сталася 19.02.2019 року на вул. Іскринській біля будинку № 28, не мають. Матеріальна та моральна шкода відшкодована в повному обсязі. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_8 просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 закрити у зв`язку із примиренням.
ОСОБА_8 в судовому засіданні 17.12.2019 року надала суду пояснення, згідно яких підтримала заяву та просила закрити закрити кримінальне провадження у зв`язку із примиренням з обвинуваченим.
Наслідки звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження учасникам судового розгляду судом були роз`яснені.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених ст. 46 КК України підстав для звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності, виходячи з наступного.
Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Згідно ч. 6 ст. 284 КПК України якщо відповідні обставини виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, відповідно до ч. 2 ст. 12 вказаного Кодексу відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Як вбачається з роз`яснень, викладених в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», за наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Як вбачається з довідки Новобаварського районного у м. Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 21.01.2020 року № 109/22.5-04-04, реєстрація народження дитини ОСОБА_7 була проведена відповідно до ст. 135 СК України «Відомості про батька вказано за вказівкою заявника». Даних, які б свідчили, що дії законного представника ОСОБА_7 суперечать його інтересам, судом не отримані.
Враховуючи, що ОСОБА_4 вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, примирився з потерпілим та відшкодував завдані йому збитки, суд приходить до висновку щодо наявності передбачених ст. 46 КК України підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.
Положення ст. 46 КК України містять виключний перелік умов, за яких обвинувачений має бути звільнений від кримінальної відповідальності, який розширеному тлумаченню не підлягає.
Потерпілим в даному кримінальному провадженні визнаний ОСОБА_7 . Норми ст. 46 КК України не містять будь-яких додаткових умов або застережень щодо неможливості її застосування до злочинів, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України, в разі наявності визначених ст. 46 КК України підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Аналогічні правові позиції висловлені Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалах від 22.09.2011 року, 04.09.2012 року, 18.09.2012 року.
Так, судом касаційної інстанції у вказаних вище ухвалах, зокрема, зазначено, що враховуючи те, що ст. 46 КК України не містить будь-яких обмежень в її застосуванні щодо кола осіб чи конкретних складів злочину за умови наявності зазначених в самій нормі цього закону підстав та умов її застосування, а у відповідності із роз`ясненнями, що містяться у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23 грудня 2005 року за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, посилання на об`єкт злочину має значення лише для встановлення самого складу злочину, передбаченого ст. 286 КК України, і при застосуванні ст. 46 КК України значення немає (ухвала від 22.09.2011 року). Спричинення злочином шкоди також інтересам суспільства, яку неможливо усунути, знаходиться поза предметом регулювання підстав для закриття справ у зв`язку з примиренням винного у злочині з потерпілим, адже кримінальний закон вирішення долі кримінальної справи таким чином пов`язує лише з волевиявленням з боку згаданих осіб. Крім того, склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 286 КК, має місце лише тоді, коли шкоду завдано саме потерпілому (тілесне ушкодження середньої тяжкості) і про жодну іншу шкоду в диспозиції цієї частини статті не йдеться (ухвала від 04.09.2012 року). Зміст ст. 46 КК України свідчить, що передумовою звільнення від кримінальної відповідальності може бути лише такий злочин невеликої тяжкості, яким шкода заподіяна певному потерпілому, тобто фізичній особі, якій заподіяна моральна, матеріальна, або фізична шкода і яка визнана потерпілою відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК України. Оскільки кримінальна відповідальність особи за ч. 1 ст. 286 КК України настає у разі порушення нею правил безпеки руху й експлуатації транспорту тільки за умови, якщо в результаті цих порушень настали суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння особі тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості та наявності причинного зв`язку між діянням та цими наслідками, наявні підстави для застосування положень ст. 46 КК України та звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим (ухвала від 17.02.2012 року).
Враховуючи вказані вище положення законодавства України, правові позиції Пленуму Верховного Суду України, судів касаційної інстанції, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов заявлено не було.
Питання про процесуальні витрати в загальному розмірі 8164,52 грн., пов`язані з проведенням експертизи, суд вирішує у відповідності до вимог ст. 124 КПК України, згідно яких вказані витрати стягуються з обвинуваченого на користь держави.
Питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 284-286, 288, 314, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити.
Стягнути з ОСОБА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь держави витрати на проведення експертиз в розмірі 8164,52 грн. (вісім тисяч сто шістдесят чотири гривні п`ятдесят дві копійки).
Речові докази, а саме автомобіль «ВАЗ-21013», р.н. НОМЕР_2 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - вважати повернутим законному володільцю.
Речові докази, а саме автомобіль «Фольксваген Пассат», р.н. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - вважати повернутим законному володільцю.
Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.
Повний текст ухвали буде оголошено в приміщенні Московського районного суду м. Харкова 17.02.2020 року о 16-30 год.

Суддя ОСОБА_1