Постанова
іменем України
19 травня 2020 року

м. Київ
справа № 133/1879/19
провадження № 51-281км20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
а також в режимі відеоконференції
особи, щодо якої закрито
кримінальне провадження, ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
законного представника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 серпня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 жовтня 2019 року щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Вінниці, проживаючої по АДРЕСА_1 (Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка), раніше не судимої,
яку звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 серпня 2019 року клопотання прокурора задоволено. ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито.
Вінницький апеляційний суд ухвалою від 25 жовтня 2019 року ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 залишив без змін.
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК), а саме в незаконному поводженні зі зброєю, тобто носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
ОСОБА_6 обвинувачувалась у тому, що 8 червня 2010 року приблизно о 15-ій год. у м. Козятині Вінницької області на перехресті вул. Довженка та 8-ма Гвардійська, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час проведення операції «Зброя-вибухівка» при огляді пакету, що знаходився у її руках, було виявлено та вилучено металевий предмет, ззовні схожий на кастет.
Вказаний металевий предмет ОСОБА_6 отримала того ж дня від незнайомого їй чоловіка на ім`я ОСОБА_9 та, усвідомлюючи те, що зазначений металевий предмет є холодною зброєю, з корисливих мотивів почала носити його з собою з метою подальшого збуту.
Відповідно до висновку експерта металевий предмет, вилучений 8 червня 2010 року у ОСОБА_6 , виготовлено по типу «кастет» і відноситься до не клинкової (ударно-дробильної) холодної зброї.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить судові рішення щодо ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Вказуючи на порушення ч. 1 ст. 288, ч. 1 і ч. 2 ст. 324 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), зазначає, що суд першої інстанції здійснив судовий розгляд за відсутності прокурора, хоча мав відкласти судовий розгляд, визначити дату, час і місце проведення нового засідання та вжити заходів до прибуття прокурора до суду. Вважає, що всупереч вимогам ст. ст. 370 і 419 КПК апеляційним судом не наведено в ухвалі належних мотивів на спростування доводів апеляційної скарги. На думку прокурора, суди першої та апеляційної інстанцій залишили поза увагою правові висновки, які викладено в постановах Верховного Суду.

Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважав касаційну скаргу необґрунтованою та просив судові рішення залишити без зміни.

Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , особи, щодо якої закрито кримінальне провадження, ОСОБА_6 , законного представника та захисника ОСОБА_7 , які заперечували щодо задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин (ч. 1 ст. 433 КПК).
Доводи прокурора про порушення судом першої інстанції вимог ч. 1 ст. 288, ч. 1 і ч. 2 ст. 324 КПК дійсно знайшли своє підтвердження у ході перевірки матеріалів провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 288 КПК розгляд клопотання прокурора здійснюється у присутності сторін кримінального провадження та потерпілого в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, із особливостями, встановленими цією статтею.
Відповідно до ч. 1 ст. 324 КПК, якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду. Одночасно, якщо причина неприбуття є неповажною, суд порушує питання про відповідальність прокурора або адвоката, які не прибули, перед органами, що згідно із законом уповноважені притягати їх до дисциплінарної відповідальності.
Як убачається з матеріалів провадження, прокурор Козятинського відділу Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 подав до Козятинського міськрайонного суду Вінницької області клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 263 ККв зв`язку із закінченням строків давності. До клопотання було долучено заяву ОСОБА_6 про її згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.
Відповідно до розписки, що міститься у матеріалах провадження, прокурор був завчасно повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду клопотання, проте в судове засідання не з`явився та не повідомив про поважні причини свого неприбуття (а. п. 6).
У ході судового розгляду брав участь захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , який при з`ясуванні його думки про можливість розгляду клопотання за відсутності прокурора, вважав за можливе провести розгляд без участі прокурора.
Відтак, зважаючи на те, що з дня вчинення злочину минуло дев`ять років, а учасники судового провадження не заперечували щодо задоволення клопотання, суд на підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 49 КК, керуючись ст. ст. 285288 КПК, задовольнив клопотання прокурора. Звільнив ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо неї закрив.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, доводи якої за своїм змістом аналогічні доводам його касаційної скарги.
Суд апеляційної інстанції належно перевірив доводи апеляційної скарги прокурора, надав на них вичерпні відповідіта обґрунтовано відмовив у її задоволенні, зазначивши мотиви, з яких виходив при постановленні ухвали.
Так, в ухвалі апеляційного суду зазначено, що розглянувши клопотання прокурора, який був належно та своєчасно повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, але не з`явився з невідомих причин, суд першої інстанції задовольнив клопотання, при цьому відсутність останнього в судовому засіданні жодним чином не вплинула на законність та обґрунтованість судового рішення, а також на дотримання прав ОСОБА_6 .
З вказаним рішенням суду апеляційної інстанції колегія суддів касаційного суду погоджується з огляду на таке.
Завданням касаційного перегляду як стадії кримінального провадження є виправлення судових помилок та недоліків, які призвели до невідповідності рішень суду вимогам законності та обґрунтованості.
При цьому достатньою підставою для ініціювання нового перегляду кримінального провадження судами першої чи апеляційної інстанцій (процесуальний інтерес) слід вважати намагання учасника провадження відновити своє порушене право або забезпечити його реалізацію (правовий інтерес). Натомість ініціювання перегляду судових рішень без відповідного правового інтересу є проявом надмірного формалізму та суперечить меті (завданням) касаційного провадження.
У статті 1 Рекомендацій Rec (2000) 19 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо ролі прокуратури в системі кримінального правосуддя зазначено, що прокурори є представниками органів державної влади, які від імені суспільства та в інтересах держави гарантують застосування закону, коли його порушення веде до кримінальних санкцій, враховуючи як права фізичної особи, так і необхідну ефективність системи кримінального судочинства.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 26 КПК сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Відповідно ж до ч. 2 ст. 286 КПК, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.
З огляду на викладене вбачається, що прокурор як суб`єкт, який від імені та в інтересах держави здійснює обвинувальну діяльність, висловив свою позицію щодо припинення кримінального переслідування ОСОБА_6 , звернувшись за вирішенням цього питання до суду з клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності.
Під час судового провадження свою позицію прокурор не змінював і будь-яких заяв до суду не подавав. Крім того, і під час апеляційного розгляду прокурор не вказував на неправильне вирішення по суті клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням строків давності, як не заявляв і про можливість відмови від цього клопотання у суді.
Водночас, вказуючи про істотне порушення вимог КПК через здійснення судового провадження за відсутності прокурора, останній у касаційній скарзі наводить доводи, що обумовлені не матеріально-правовим, а виключно процесуальним інтересом. Тобто прокурор звертається не з метою ухвалення іншого рішення по суті заявленого ним клопотання, а лише для скасування існуючих судових рішень з призначенням нового розгляду виключно на підставі формальної констатації порушення порядку здійснення судового провадження місцевим судом.
Відтак, з огляду на незмінність висловленої позиції стосовно припинення кримінального переслідування ОСОБА_6 за закінченням строків давності, наведене прокурором порушення вимог кримінального процесуального закону, на думку колегії суддів, не може вважатися у цьому кримінальному провадженні істотним, оскільки не перешкодило суду ухвалити законне й обґрунтоване судове рішення щодо ОСОБА_6 .

Також прокурор на обґрунтування касаційної скарги посилається на правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 19 квітня 2018 року (справа № 754/7062/15-к), від 19 вересня 2018 року (справа № 761/20108-15-к),

від 28 листопада 2019 року (справа № 235/6733/18) та від 17 грудня 2019 року (справа № 235/6337/18), але в цих судових рішеннях висловлена правова позиція щодо підтвердження повноважень прокурора в кримінальному провадженні. Тобто висновків щодо застосування норм права в подібних до даного провадження правовідносинах ці судові рішення не містять.
Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставами для зміни або скасування судових рішень, не встановлено.
Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. ст. 370, 419 КПК.
А тому касаційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд

у х в а л и в:
Ухвалу Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 19 серпня 2019 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 25 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3