Справа № 573/380/20
Номер провадження 1-кп/573/88/20
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
30 квітня 2020 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

свідків - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 31 грудня 2019 року за №0000666, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина України, уродженця Сумської області, Путивльського району, с. Червоне Озеро, мешканця АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, розлученого, непрацюючого, у лікарів нарколога, психіатра на обліку не перебуває, раніше судимого:

1) 14 жовтня 2010 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 297 КК України до 3 років обмеження волі;

2) 25 травня 2018 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 115 КК України до 7 років позбавлення волі,

звільненого 13 вересня 2019 року по відбуттю строку покарання,

судимості не зняті та непогашені,

за ч. 1 ст. 121 КК України,
в с т а н о в и в :
30 грудня 2019 року близько 18 години, більш точно встановити час не представилося за можливе, ОСОБА_4 разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_10 , братом співмешканки ОСОБА_9 , і знайомими ОСОБА_7 , ОСОБА_6 перебували за адресою: АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої до 00:00 годин 31 грудня 2019 року.

31 грудня 2019 року о 00:00 годин в кухні вказаної вище квартири за столом сиділи ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . У цей час між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин. У цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на завдання тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на завдання тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, стоячи за столом в приміщенні кухні квартири вказаного вище будинку, ОСОБА_4 взяв до правої руки кухонного ножа, після чого наніс удар ножом в область живота ОСОБА_6 , який стояв по ліву руку від ОСОБА_4 , чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота.

Відповідно до висновку експерта від 13 лютого 2020 року в ОСОБА_6 виявлено ушкодження: рубець у ділянці живота зліва над пупком по середньо-ключичній лінії. У хірургічному відділенні Білопільської ЦРЛ останньому встановлено діагноз: проникаюче ножове поранення живота з пошкодженням тонкої кишки та її брижейки. Описане ушкодження відноситься до тяжких по ознаку небезпеки для життя.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав, зазначив, що з 2006 року він проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ними також проживає брат ОСОБА_11

30 грудня 2020 року до нього додому прийшли ОСОБА_12 та ОСОБА_7 . О котрій годині це було не пам`ятає. Вони сіли за стіл на кухні. Потерпілий сидів біля вікна, він сидів між столом і пічкою, а між ними сидів ОСОБА_7 . На столі лежав ніж з білою ручкою. Тамара за стіл не сідала, оскільки готувала до Нового року, але періодично підходила до стола і разом з ними випивала. До них також зайшов ОСОБА_13 , випив і ОСОБА_14 прогнала його до себе в кімнату. Більше він на кухню не приходив. Того вечора ОСОБА_15 на здоров`я не скаржився. Оскільки ОСОБА_4 випив зайвого, то дружина відвела його в спальню, де він і заснув, а сама повернулася на кухню. Вночі він прокинувся від того, що почув шум. Вийшовши з кімнати в коридорі побачив порізаного ОСОБА_6 , який тримався за лівий бік, поруч була ОСОБА_14 . ОСОБА_15 сказав, що не пам`ятає, що з ним трапилося. Він викликав таксі та відвіз потерпілого додому.

Незважаючи на те, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину не визнав, його вина повністю доказана показами потерпілого, свідків, які є логічними і послідовними.

Допитаний потерпілий ОСОБА_6 показав, що 30 грудня 2019 року його дядько ОСОБА_7 запропонував поїхати до свого товариша ОСОБА_4 , який проживає в м. Ворожба, по вул. Молодіжній, випити алкоголю. До останнього він разом з дядьком приїхав близько 18 години. Вони включили музику, ОСОБА_16 і його співмешканка ОСОБА_14 накрили на стіл і почали випивати самогон. Продукти нарізав ОСОБА_4 , але чим саме не пам`ятає. Він сидів за столом під вікном спиною до вікна, поруч сидів ОСОБА_4 , а його дядько сидів між столом і пічкою біля ОСОБА_4 . Також у будинку був брат ОСОБА_14 - ОСОБА_13 . Останній за столом не сидів, він випив і пішов спати. Тамара також за столом не сиділа, оскільки готувала на Новий рік. Під час нанесення удару в кімнаті вони були втрьох він, дядько і ОСОБА_4 . Приблизно о 22 годині між ним і ОСОБА_4 виник конфлікт, під час якого він висловився в адресу обвинуваченого нецензурною лайкою, за що останній наніс йому удар під ліве ребро. Він відчув біль і втратив свідомість. Чим було нанесено удар, потерпілий не бачив. Коли отямився, приблизно о півночі, то внизу живота побачив рану. У цей час поруч нікого не було, ОСОБА_13 , ОСОБА_16 і ОСОБА_14 спали. Куди подівся дядько не знає. Він хотів подзвонити мамі, що б та викликала таксі, але не знайшов своєї курточки, в якій лежав телефон. Він розбудив ОСОБА_13 , потім ОСОБА_14 . Мамі зателефонував з телефону останньої. ОСОБА_14 принесла води та ганчірку обмити рану, після чого ОСОБА_16 сказав, щоб він нічого не розповідав таксісту. Додому на таксі він поїхав разом з ОСОБА_4 . Швидку допомогу викликали додому, після чого його забрали до лікарні та зробили операцію.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що ОСОБА_6 це його племінник і хрещеник. 30 грудня 2019 року приблизно о 17-18 годині вони разом з ОСОБА_15 приїхали в гості до ОСОБА_4 . Точної адреси свідок не знає, район називається «висілки». Вони сіли на кухні та почали випивати. Племінник сидів за столом під вікном, поруч з ним сидів ОСОБА_4 , а він сидів між столом і пічкою біля ОСОБА_4 . У будинку також були ОСОБА_14 і ОСОБА_13 , але вони з ними не сиділи. ОСОБА_13 випив і пішов спати, а ОСОБА_14 займалася своїми справами, при цьому періодично заходила на кухню та випивала разом з ними. Через деякий час між ОСОБА_15 і ОСОБА_4 виникла сварка, під час якої обидва встали, почали штовхатися. ОСОБА_6 висловився в адресу обвинуваченого нецензурними словами, у зв`язку з чим останній схопив зі столу правою рукою ніж з білою ручкою та вдарив ним ОСОБА_15 в область живота. Після цього ОСОБА_6 присів на стілець, а ОСОБА_4 почав ходити по кухні. Потім прибігла ОСОБА_14 , рушником витерла кров з ОСОБА_15 . У зв`язку з тим, що він перелякався, він вийшов на вулицю, сів на велосипед і поїхав додому спати.

Під час того, як ОСОБА_4 вдарив ножем ОСОБА_6 у кухні нікого крім нього не було.

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показала, що вона є матір`ю ОСОБА_6 30 грудня 2019 року вона була на роботі. Близько 16 години 30 хвилин зателефонувала синові, який сказав, що прийшов дядько ОСОБА_7 . Коли вона зателефонувала другий раз, то ОСОБА_15 сказав, що вони збираються йти гуляти. Потім в 00 годин 44 хвилини їй на телефон подзвонив невідомий номер. Взявши слухавку, вона почула голос сина, який сказав: «Мама забери мене, мене підрізали». Спочатку вона подумала, що це жарт. Хвилин через 10 перетелефонувала сама, слухавку взяв син, потім передав ОСОБА_14 , яка підтвердила слова останнього. Вона почала питати, чому вони не надали синові допомогу, проте ОСОБА_14 нічого пояснити не змогла. Потім ОСОБА_4 привіз ОСОБА_15 на таксі додому та одразу поїхав. Вона викликала швидку допомогу та їй розказали, як надати першу допомогу. Крові на животі не було, лише на одязі. Светр і футболка були прорізані. Потім приїхала швидка, забрали сина в лікарню й одразу зробили операцію. Про те, що сталося, ОСОБА_15 розказав після операції, оскільки до цього був у напівпритомному стані від болю. Син сказав, що вони сиділи, випивали, а потім ОСОБА_4 його підрізав. Після цього телефонувала ОСОБА_14 , цікавилася як у ОСОБА_15 справи. ОСОБА_4 спочатку хотів заплатити за лікарню та відшкодувати моральну шкоду, сказавши: «Раз я це зробив», а потім, коли вже знайомилися з матеріалами справи, передумав. Під час першого судового засідання ОСОБА_4 сказав їй, що не хотів цього робити, що вийшло ненавмисно.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що він проживає в АДРЕСА_1 , разом зі своєю сестрою ОСОБА_14 та її співмешканцем ОСОБА_4 30 грудня 2019 року він приїхав з роботи випивший і ліг спати. Коли прокинувся, то почув на кухні шум. Вийшовши на кухню побачив ОСОБА_6 , який сидів за столом під вікном, між столом і пічкою сидів ОСОБА_7 . Де в цей час був ОСОБА_4 свідку невідомо. Він випив 100 г горілки і сестра відправила його спати. Він зайшов до себе в кімнату, зачинив двері та дивився телевізор. Через деякий час, о котрій годині сказати не може, відчинилися двері та зайшов ОСОБА_6 , який ліг на його диван. Зліва під ребрами в того була рана, текла кров, у зв`язку з чим він дав потерпілому рушник, який взяв на кухні. У цей час на кухні вже нікого не було. Останній йому нічого не казав, лише стогнав. Потім ОСОБА_6 вийшов у коридор, прийшла сестра і запитала, що за крики, на що він відповів: «Ваші проблеми». Після цього свідок пішов до себе в кімнату.

Крім показів обвинуваченого, потерпілого, свідків, факт вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину підтверджується також письмовими матеріалами справи:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке що готується) від 31 грудня 2019 року, відповідно до якого ОСОБА_6 повідомив, що 31 грудня 2019 року близько 1 години під час вживання спиртних напоїв за адресою: АДРЕСА_1 , під час раптово виниклої сварки ОСОБА_17 завдав йому удар ножом у живіт (том 1 а. с. 48-48а);

- протоколом огляду місця події від 31 грудня 2019 року з фототаблицею до нього та відеозаписом, згідно з яким у коридорі будинку по АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено рушник частково просякнутий речовиною бурого кольору, на кухні в столі кухонний ніж з білою пластиковою ручкою, змиви з підлоги, а в спальні футболку зеленого кольору з плямами речовини бурого кольору (том 1 а. с. 53-76);

- протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 із застосуванням технічних засобів фіксування від 31 грудня 2019 року, під час якого останній розказав і показав, як ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 удар ножом в область живота (том 1 а. с. 153-162);

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 25 лютого 2020 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_7 впізнав ніж, яким ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 удар в область живота (том 1 а. с. 163-166);

- висновком експерта від 05 лютого 2020 року №21, згідно з яким при огляді 05 лютого 2020 року судмедекспертом у ОСОБА_6 виявлено ушкодження: рубець у ділянці живота зліва над пупком по середньо-ключичній лінії. У хірургічному відділенні Білопільської ЦРЛ встановлено діагноз: проникаюче ножове поранення живота з пошкодженням тонкої кишки та її брижейки. Ушкодження могло утворитися від дії предмету, що має колюче-ріжучі властивості, що підтверджується характером ушкодження. Таким предметом міг бути ніж. Потерпілому було нанесено один удар даним предметом.

Описане ушкодження відноситься до тяжких по ознаці небезпеки для життя. Ушкодження було нанесено спереду по відношенню до потерпілого. При цьому останній міг знаходитися як у вертикальному, так і в горизонтальному положеннях. Ушкодження в ОСОБА_6 може відповідати строку та обставинам, вказаним у постанові, що підтверджується стадією заживлення ушкодження та даними меддокументації. Між утворенням тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 і обставинами, вказаними в постанові, є прямий причинний зв`язок. Ушкодження в останнього не характерне для утворення його при падінні з вертикального положення тіла на гострі або виступаючі предмети (том 1 а. с. 177-178);

- висновком експерта від 25 лютого 2020 року №32, відповідно до якого механізм утворення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , може відповідати механізму утворення тілесних ушкоджень, продемонстрованим свідком ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту за його участі 31 грудня 2019 року (том 1 а. с. 180);

- висновком експерта від 23 січня 2020 року №76, з якого вбачається, що на марлевому тампоні зі змивом з підлоги кухні, вилученому за місцем мешкання ОСОБА_4 , знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_6 . У цих слідах не виключається домішка крові ОСОБА_4 (том 1 а. с. 202-204);

- висновком експерта від 23 січня 2020 року №74, згідно з яким на рушнику, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_6 . У цих слідах не виключається домішка крові ОСОБА_4 (том 1 а. с. 213-215);

- висновком експерта від 23 січня 2020 року №73, відповідно до якого на футболці, яка була вилучена 31 грудня 2019 року під час обшуку в АДРЕСА_1 , знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого ОСОБА_6 . У цих слідах не виключається домішка крові ОСОБА_4 (том 1 а. с. 218-220);

- висновком експерта від 23 січня 2020 року №70, з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи крові АВО (том 1 а. с. 224-225);

- висновком експерта від 23 січня 2020 року №71, згідно з яким кров підозрюваного ОСОБА_4 належить до групи О з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В ізосерологічної системи крові АВО (том 1 а. с. 229-230).

Сторона захисту протокол огляду місця події від 31 грудня 2019 року просила визнати неналежним доказом, оскільки в будинку було знайдено 14 ножів, а вилучено лише 10. Проте, суд вважає вказаний доказ належним і допустимим, оскільки він був проведений з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а вилучені були лише ті речі, які мають значення для кримінального провадження, що відповідає вимогам ч. 5 ст. 237 КПК України.

Протокол слідчого експерименту від 31 грудня 2019 року сторона захисту також просила визнати недопустимим доказом, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, та що суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Проте, зазначені доводи захисника не ґрунтуються на вимогам КПК України, оскільки показання не слід ототожнювати зі слідчим експериментом. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 30 травня 2019 року справа №303/4947/14-к. Суд вважає протокол слідчого експерименту належним і допустимим доказом, оскільки зазначений процесуальний документ у повній мірі відповідає вимогам закону, слідча дія проведена в присутності понятих, за добровільною згодою власника житла, з дотриманням процедури, визначеної кримінальним процесуальним законодавством.

При цьому суд враховує також, що свідок ОСОБА_7 суду показав, що під час слідчого експерименту він сам розказував і показував працівникам поліції, як ОСОБА_4 ножем вдарив ОСОБА_6 у живіт. Працівники поліції йому нічого не підказували, тиску на нього не чинили. Зазначені покази підтвердив свідок ОСОБА_9 .

Жоден інший з перелічених вище доказів сторона захисту не просила визнати неналежним чи недопустимим.

У суду немає підстав не довіряти зазначеним вище доказам, оскільки вони не викликають сумнівів щодо їх достовірності та у своїй сукупності відповідають фактичним обставинам справи.

У той же час, на підтвердження вини ОСОБА_4 суду був наданий протокол огляду місцевості від 31 грудня 2019 року з фототаблицею до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_8 у приміщенні хірургічного відділення Білопільської ЦРЛ у присутності спеціаліста інспектора-криміналіста ОСОБА_18 добровільно видала слідчому Білопільського ВП ОСОБА_19 червоний синтетичний светр, який має пошкодження у вигляді прорізу розміром 5 х 20 мм, просякнутий речовиною бурого кольору; чорну футболку, яка має пошкодження у вигляді прорізу розміром 2 х 20 мм, просякнуту речовиною бурого кольору; чорні спортивні брюки; сіру балонову куртку (том 1 а. с. 129-133).

Зазначений протокол сторона захисту просила визнати недопустимим доказом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Тобто слідчі дії можуть бути проведені лише після внесення відомостей в ЄРДР. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07 серпня 2019 року в справі №607/14707/17.

З матеріалів справи вбачається, що огляд було розпочато 31 грудня 2019 року о 6 годині 15 хвилин, а закінчено о 7:00 годині, а відомості щодо спричинення ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 були внесені до ЄРДР цього ж дня лише о 8 годині 52 хвилини (том 1 а. с. 90).

З огляду на викладене, оскільки слідчу дію було проведено до внесення відомостей в ЄРДР, протокол огляду місцевості від 31 грудня 2019 року з фототаблицею до нього є недопустимим доказом.

Крім того, на підтвердження вини ОСОБА_4 суду були надані висновки експертів від 23 січня 2020 року №72 та від 06 лютого 2020 року №26, з яких вбачається, що на джемпері, який належить ОСОБА_6 , знайдено кров людини, яка може походити від потерпілого. У цих слідах не виключається домішка крові ОСОБА_4 . На поверхні футболки ліворуч, яка належить ОСОБА_6 , виявлено колото-різане ушкодження, яке могло утворитися від колюче-ріжучої дії, гострокінцевого односторонньо-гострого предмету типу ножа, що володіє колюче-ріжучими властивостями, та який має доволі гостре лезо, дія якого відобразилася в краях пошкодження (том 1 а. с. 234-236, 240-244).

Зазначені дві експертизи сторона захисту просила визнати недопустимими доказами, оскільки вони отримані з порушенням вимог КПК України.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Балицький проти України» від 03 листопада 2011 року, заява №12793/03, «Тейшера де Кастро проти Португалії» від 09 червня 1998 року, «Шабельник проти України» від 19 листопада 2009 року, заява №16404/03, встановлено різновид доктрини «плодів отруєного дерева», коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші.

Суд вважає, що дані висновки експертів від 23 січня 2020 року №72 та від 06 лютого 2020 року №26 також не можуть бути доказом винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки вони є похідним від доказів, отриманих з порушенням вимог кримінального процесуального закону (протокол огляду місцевості від 31 грудня 2019 року), а тому вони є недопустимими.

Також, на підтвердження вини ОСОБА_4 суду були надані висновки експертів від 22 січня 2020 року №30 та від 23 січня 2020 року №75, згідно з якими при судово-цитологічному дослідженні змиву правої та лівої руки ОСОБА_4 кров та епітельні ядровмісні клітини не знайдені; на відрізу тканини, яка належить ОСОБА_4 , присутності крові не встановлено (том 1 а. с. 196-198, 208-209).

Сторона захисту зазначені докази не просила визнати неналежними або недопустимими. Проте, суд вважає, що вказані експертизи як не підтверджують, так і не спростовують вину обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому суд не може покласти їх в основу обвинувального вироку.

Також судом була допитана свідок ОСОБА_10 , яка показала, що з 2006 року проживає разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ними також проживає її брат ОСОБА_9

30 грудня 2019 року близько 15 години до них приїхали ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які разом з ОСОБА_4 сіли в кухні та почали вживати горілку. Дмитро сидів біля вікна, ОСОБА_16 - між столом і пічкою, а між ними сидів ОСОБА_7 . На столі лежав ніж з білою ручкою. Вона за стіл не сідала, оскільки готувала до Нового року. До них прийшов її брат ОСОБА_13 , випив і вона відправила його до себе в кімнату. Більше брат до них не виходив, оскільки знає, що «отримає» від сестри. ОСОБА_7 також дуже багато випив, у зв`язку з чим ходив до брата в кімнату спати. Близько 19 години вона відвела ОСОБА_16 спати, оскільки той занадто багато випив. ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ще залишилися. Приблизно о 19 годині 50 хвилин вона їх прогнала, оскільки хотіла подивитися концерт о 20 годині. Гостей провела, закрила двері на гачок, хвилин 20 подивилася концерт і заснула. Приблизно об 11-12 годині вона почула, як стогне ОСОБА_6 . Вийшовши в зал побачила ОСОБА_15 , який тримався за живіт. Останній сказав, що його вдарили ножом, але хто не знає. ОСОБА_16 викликав таксі та відвіз ОСОБА_15 додому. Звідки в будинку міг взятися потерпілий не знає.

Проте, до показів зазначеного свідка суд відноситься критично і не бере їх до уваги, оскільки вони суперечать матеріалам справи та показам інших свідків.

Покази свідка ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_7 був дуже п`яним, у зв`язку з чим навіть ходив у кімнату до ОСОБА_9 спати, спростовуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 31 грудня 2019 року, який було складено о 10 годині 20 хвилин, відповідно до якого в ОСОБА_7 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено (том 1 а. с. 143). Крім того, свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні показав, що про той факт, що ОСОБА_7 приходив до нього в кімнату спати, знає лише зі слів сестри. Хоча сам свідок ОСОБА_9 пояснював, що після того, як його прогнали з кухні, він дивився телевізор, а тому не міг не помітити якби ОСОБА_7 приходив до нього.

Свідок ОСОБА_10 показала, що вхідні двері зсередини закриваються на гачок, але якщо двері сильно рвонуть, то можна відкрити. Але ці покази також спростовуються показами свідка ОСОБА_9 , який показав, що гачок на дверях не пошкоджений.

Також свідок ОСОБА_10 показала, що на столі не прибрала, оскільки дуже розхвилювалася, коли побачила ножове поранення в ОСОБА_6 . Проте, до цих показів суд ставиться критично, оскільки як пояснювала сама свідок гості пішли близько 20 години, а ОСОБА_6 вона виявила приблизно через 3-4 години після цього. А тому в свідка було достатньо часу, щоб прибрати зі столу після гостей до того, як вона виявила потерпілого.

Покази свідка ОСОБА_10 та обвинуваченого про те, хто як розміщувався за столом спростовуються показами потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .

При цьому суд також враховує, що ОСОБА_10 зверталася до поліції, оскільки ОСОБА_4 її бив.

Доводи ОСОБА_4 про те, що він не наносив ножового поранення ОСОБА_6 , спростовуються як показами потерпілого, так і показами свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Пояснення обвинуваченого щодо того хто як сидів за столом спростовуються показами потерпілого та свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 .

При цьому суд також враховує, що ОСОБА_4 визнав, що з ОСОБА_7 в нього були дружні стосунки, підстав обмовляти його в свідка не було. Зазначене також підтвердила свідок ОСОБА_10 .

В основу вироку суд кладе покази потерпілого, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які є послідовними, логічними та не суперечать письмовим доказам.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, свідків, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, скарг на якого до міської ради не надходило, будучи судимим за скоєння умисних злочинів на шлях виправлення не став і скоїв умисний злочин проти здоров`я особи, обставин, що пом`якшують покарання, під час судового розгляду не встановлено. Обставина, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

Тому суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.

Фінансовим відділом Білопільської РДА до обвинуваченого заявлено цивільний позов про відшкодування 6514 грн. 10 коп., витрачених на лікування потерпілого ОСОБА_6 . Зазначений позов обвинувачений визнав повністю.

Крім того, потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого заявлено цивільний позов про відшкодування 10000 грн. майнової та 50000 грн. моральної шкоди. Зазначений позов обвинувачений визнав частково: в частині майнової шкоди лише на суму, яка підтверджується копіями чеків, а в частині моральної шкоди 20000 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Оскільки у зв`язку зі злочинними діями обвинуваченого Фінансовим відділом Білопільської РДА на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_6 було витрачено 6514 грн. 10 коп., суд вважає за необхідне даний позов задовольнити в повному обсязі.

Крім того, з квитанцій, наданих потерпілим, вбачається, що останнім на лікування було витрачено 4569 грн. 52 коп.

З огляду на викладене, оскільки належними та допустимими доказами підтверджується, що потерпілий витратив на лікування 4569 грн. 52 коп., цивільний позов ОСОБА_6 у частині відшкодування майнової шкоди підлягає частковому задоволенню на вказану суму.

Крім того, з наданих суду чеків вбачається, що на загальну суму 51 грн. 50 коп. було придбано мило, белізна, вода, пакети. Проте, зазначені кошти відшкодуванню не підлягають, оскільки вони не були витрачені на лікування потерпілого.

Також суду була надана копія чека на суму 19 грн., з якої взагалі неможливо встановити, що та коли купувалося, а також копія чека на суму 2891 грн. 07 коп., з якої неможливо встановити коли та де купувалися ліки, у зв`язку з чим суд не може визнати зазначені копії належними і допустимими доказами того, що на лікування ОСОБА_6 було витрачено 2910 грн. 07 коп.

Що стосується позовної вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, то суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, абз. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями, бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 завдана моральна шкода, яка полягає в перенесеному фізичному болі та моральних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку зі спричиненням йому тілесних ушкоджень, з приводу яких з 31 грудня 2019 року по 10 січня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує також і те, що потерпілий не міг самостійно повноцінно організовувати свій побут і дозвілля, а також змушений був прикладати додаткових зусиль для організації свого життя.

На підставі викладеного, враховуючи характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_6 внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень, характер немайнових втрат, обставини, які передували вчиненню злочину, зокрема те, що потерпілий висловився нецензурною лайкою в адресу обвинуваченого, що підтвердив безпосередньо в судовому засіданні, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 20000 грн. на відшкодування завданої моральної шкоди.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який ОСОБА_4 був обраний під час досудового розслідування, закінчився 28 лютого 2020 року.

У строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно зарахувати строк його затримання в порядку ст. 208 КПК України з 31 грудня 2019 року по 02 січня 2020 року включно (том 2 а. с. 2-9).

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 03 січня 2020 року накладений арешт на рушник білого кольору розміром 49 х 133 см у смуги синього, червоного, зеленого та світло-коричневого кольорів, просяклий речовиною бурого кольору; змиви з підлоги кухні на марлевому тампоні та контрольний зразок до змивів; чохол з-під ножа з матеріалу захисного кольору розмірами 55 х 150 мм на липучці; ганчірку синього кольору з малюнком квітів розмірами 47 х 40 см просяклу речовиною бурого кольору; 10 кухонних ножів; складний ніж з пластиковою ручкою жовтого кольору з маркуванням на лезі «Stainless Steel»; футболку зеленого кольору з написом «Strange» з плямами речовини бурого кольору; сліди рук на трьох відрізках липкої стрічки, який необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

Ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 04 січня 2020 року накладений арешт на червоний синтетичний светр, чорну синтетичну футболку, чорні спортивні брюки, чорну балонову куртку, який необхідно скасувати, оскільки в ньому відпала потреба.

Речові докази: змиви з підлоги кухні на марлевому тампоні та контрольний зразок до змивів; сліди рук на трьох відрізках липкої стрічки, змиви з правої та лівої руки ОСОБА_4 , контрольний зразок до змивів, зразки крові на марлевих тампонах ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які зберігаються в камері схову речових доказів Білопільського ВП, необхідно знищити;

рушник білого кольору розміром 49 х 133 см у смуги синього, червоного, зеленого та світло-коричневого кольорів, просяклий речовиною бурого кольору; ганчірку синього кольору з малюнком квітів розмірами 47 х 40 см просяклу речовиною бурого кольору; чохол з-під ножа з матеріалу захисного кольору розмірами 55 х 150 мм на липучці; 10 кухонних ножів; складний ніж з пластиковою ручкою жовтого кольору з маркуванням на лезі «Stainless Steel»; футболку зеленого кольору з написом «Strange» з плямами речовини бурого кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Білопільського ВП, слід повернути ОСОБА_4 , як власнику;

червоний синтетичний светр, чорну синтетичну футболку, чорні спортивні брюки, чорну балонову куртку, які зберігаються в камері схову речових доказів Білопільського ВП, необхідно повернути ОСОБА_6 , як власнику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, і призначити йому покарання за цим злочином у виді 6 років позбавлення волі.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його затримання з 31 грудня 2019 року по 02 січня 2020 року включно.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з дня затримання та поміщення до Державної установи «Сумський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Фінансового відділу Білопільської районної державної адміністрації Сумської області 6514 грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 4569 грн. 52 коп. майнової шкоди та 20000 грн. моральної шкоди.

Скасувати арешт рушника білого кольору розміром 49 х 133 см у смуги синього, червоного, зеленого та світло-коричневого кольорів, просяклий речовиною бурого кольору; змивів з підлоги кухні на марлевому тампоні та контрольного зразку до змивів; чохла з-під ножа з матеріалу захисного кольору розмірами 55 х 150 мм на липучці; ганчірки синього кольору з малюнком квітів розмірами 47 х 40 см просяклої речовиною бурого кольору; 10 кухонних ножів; складного ножа з пластиковою ручкою жовтого кольору з маркуванням на лезі «Stainless Steel»; футболки зеленого кольору з написом «Strange» з плямами речовини бурого кольору; слідів рук на трьох відрізках липкої стрічки, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 03 січня 2020 року.

Скасувати арешт червоного синтетичного светра, чорної синтетичної футболки, чорних спортивних брюк, чорної балонової куртки, який накладений ухвалою слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 04 січня 2020 року.

Речові докази:

- змиви з підлоги кухні на марлевому тампоні та контрольний зразок до змивів; сліди рук на трьох відрізках липкої стрічки, які зберігаються в камері схову речових доказів Білопільського ВП, знищити;

- рушник білого кольору розміром 49 х 133 см у смуги синього, червоного, зеленого та світло-коричневого кольорів, просяклий речовиною бурого кольору; ганчірку синього кольору з малюнком квітів розмірами 47 х 40 см просяклу речовиною бурого кольору; чохол з-під ножа з матеріалу захисного кольору розмірами 55 х 150 мм на липучці; 10 кухонних ножів; складний ніж з пластиковою ручкою жовтого кольору з маркуванням на лезі «Stainless Steel»; футболку зеленого кольору з написом «Strange» з плямами речовини бурого кольору, які зберігаються в камері схову речових доказів Білопільського ВП, повернути ОСОБА_4 ;

- червоний синтетичний светр, чорну синтетичну футболку, чорні спортивні брюки, чорну балонову куртку, які зберігаються в камері схову речових доказів Білопільського ВП, повернути ОСОБА_6 ;

- змиви з правої та лівої руки ОСОБА_4 , контрольний зразок до змивів, зразки крові на марлевих тампонах ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Білопільського ВП, знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя