05 травня 2020 року Справа № 638/2436/20
Провадження № 1-кс/638/666/20
У Х В А Л А
іменем України

5 травня 2020 року м. Харків
Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
скаржника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність посадової особи за фактом відмови у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 000266 -

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність посадової особи за фактом відмови у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 000266, в якій просив скасувати постанову прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_5 від 10.02.2020р. про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 000266 за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України.
Скарга мотивована тим, що військовою прокуратурою Харківського гарнізону здійснюється процесуальне керівництво за ходом розслідування кримінального проваджена за № 0000266 від 28.11.2019р. за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України, що розслідується територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованим у м. Полтаві, за заявою ОСОБА_6
Дзержинським районним судом м. Харкова розглядається кримінальне провадження № 000070 за обвинуваченням скаржника - ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження були допущені службові підлоги, перевищення службових повноважень, провокаційні дії, що згодом послужило підставою для притягнення всіх вище вказаних до кримінальної відповідальності.
07.02.2020р. скаржником у військову прокуратуру Харківського гарнізону подано заяву про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000266 від 28.11.2019р. за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України, де скаржник зазначив, що матеріали кримінального провадження № 0000070 дають підстави для висновку, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 000070 співробітниками УСБУ в Харківській області та слідчими ТУ ДБР у м. Полтаві, при співучасті ОСОБА_9 і ОСОБА_10 було сфальсифіковано матеріали зазначеного кримінального провадження та штучно створено докази, на підставі яких скаржника незаконно притягнули до кримінальної відповідальності.
Внаслідок вказаного кримінального правопорушення скаржнику було завдано моральної шкоди.
17.02.2020р. скаржник отримав постанову від 10.02.2020р. за підписом прокурора військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_5 згідно якої ОСОБА_4 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000266 від 28.11.2019р. за ознаками кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 364 КК України.
Скаржник вважає, що постанова прокурора є незаконною, необґрунтованою, так як не містить жодної підстави вважати скаржника особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України.
На думку скаржника, у постанові не надано оцінка його доводам щодо заподіяння шкоди співробітниками УСБУ в Харківській області та слідчими ТУ ДБР у м. Полтаві, при співучасті ОСОБА_9 і ОСОБА_10 фальсифікацією матеріалів кримінального провадження відносно скаржника та штучного створення доказів, на підставі яких останнього незаконно притягнули до кримінальної відповідальності.
Мотивуючи відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, прокурор посилався на те, що на даному етапі проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000266 від 28.11.2019р. відсутні підстави для визнання останнього потерпілим. А також, що наразі не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що зазначеним кримінальним правопорушенням скаржнику завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, та що останнім не надано будь-яких доказів чи обґрунтування завданої шкоди.
В судовому засіданні скаржник повністю підтримав свою скаргу та просив її задовольнити, додавши, що кримінальне провадження № 0000070 сфабриковане, йому хотіли присвоїти нове звання на посаді, але зважаючи на вказане кримінальне провадження це питання призупинено, також повідомив, що під час розслідування вказаного кримінального провадження його дружина була вагітна і це вплинуло на стан її здоров`я та вагітність, але на підтвердження своїх доповнень доказів не надав.
Прокурор заперечував проти скарги ОСОБА_4 , наголошував на тому, що скаржник також не надавав до клопотання про визнання його потерпілим доказів того, що кримінальним правопорушенням йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Слідчий суддя, вислухавши доводи скаржника, думку прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.
Частиною 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження, серед яких, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право особи, якій відмовлено у визнанні потерпілою, оскаржити рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.
Згідно із ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно з ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000266 від 28.11.2019р. прокурором військової прокуратури Харківського гарнізону ОСОБА_5 було прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілими, яка вмотивована тим, що на час розгляду клопотання останнього не встановлено очевидних та достатніх підстав вважати, що зазначеним кримінальним провадженням останньому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, будь яких доказів обґрунтування завданої шкоди не надано, у зв`язку з чим на тому етапі проведення досудового розслідування у задоволенні клопотання було відмовлено.
Тобто, ні на час зверненням із клопотанням про залучення в якості потерпілого ні під час розгляду скарги ОСОБА_4 , останнім не надано доказів того, що кримінальним провадженням № 0000070 йому завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.
Також, суд звертає увагу скаржника, що в клопотанні про залучення в якості потерпілого та в скарзі на постанову він вказує, що його притягнуто до кримінальної відповідальності, але зважаючи на засади кримінального провадження, а саме на Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, відповідно до якої: Особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.
Таким чином, оскільки скаржником не надано доказів в обґрунтування того, що йому спричинено шкоду кримінальним правопорушенням, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова прокурора не підлягає скасуванню.
На підставі зазначеного, в задоволенні скарги ОСОБА_4 слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 55, 303-307, 372 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність посадової особи за фактом відмови у визнанні його потерпілим по кримінальному провадженню № 000266 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1