Провадження №: 1-кс/755/387/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" червня 2020 р. cлідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заявника ОСОБА_3 про встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0006678 від 13.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Дніпровського районного суду м.Києва надійшло вищезазначене клопотання заявника ОСОБА_3 , яке обґрунтоване тим, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006678 від 13.07.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Відповідно до матеріалів клопотання 13.09.2019 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_4 виніс ухвалу, якою скасував постанову слідчого Дніпровського УП ГУНП у м.Києві ОСОБА_5 від 08.07.2019 року про закриття кримінального провадження і на момент звернення з даним клопотанням строк проведення досудового розслідування не визначений, крім того, заявник зазначив, що на час звернення до суду з клопотанням про встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування слідство фактично не здійснюється та підозру не пред`явлено жодній особі.
В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Уповноважена особа Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м.Києві, в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не відомі, неявка відповідного уповноваженого представника не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додатки до нього, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, слідчим суддею у судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП в м.Києві здійснюється досудове розслідування за ч.1 ст. 382 КК України від 13.07.2018 року.

Строки проведення досудового розслідування встановлені ст. 219 КПК України та залежать від часу пред`явленні особі підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На час розгляду клопотання досудове розслідування триває, підозру жодній особі не пред`явлено.

Відповідно до вимог п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України головним обов`язком слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженню.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-3 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Положеннями ст. 113 КПК України визначено, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 114 КПК України, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Закріплення у ч.6 ст. 28 КПК України права підозрюваного, обвинуваченого, потерпілого на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені КПК, втілює міжнародно- правовий стандарт, на необхідність якого неодноразово звертав увагу Європейський суд з прав людини.

Більш того, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція ратифікована Законом України N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Дотримання розумних строків є основоположним завданням оперативного розслідування будь-якого злочину, закріпленим у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до позиції ЄСПЛ, у кримінальних справах «розумний строк», про який йдеться у ч. 1 ст. 6, може починати відлік не тільки з моменту висунення офіційного обвинувачення. Це може відбутися раніше, ніж справа потрапить до суду (справа «Девеєр проти Бельгії» від 27.02.1980 р.); з дня, коли виписано ордер на арешт; з дати, коли зацікавлену особу було офіційно повідомлено, що проти неї порушено кримінальну справу; з дати, коли було почато досудове слідство (справи «Вемхов проти ФРН» від 25.06.1968 р., «Ноймастер проти Австрії» від 27.06.1968 р., «Рингейзен проти Австрії» від 16.07.1971 р.). «Обвинувачення» для цілей ч. 1 ст. 6 КЗПЛ можна визначити як офіційне повідомлення компетентною владою особи, що є підстави стверджувати про вчинення нею кримінального злочину.

Відповідно до практики ЄСПЛ обчислення строку провадження у кримінальній справі розпочинається з моменту винесення постанови про притягнення особи як обвинуваченого, затримання особи за підозрою у вчиненні злочину чи допиту її як підозрюваного (навіть допиту особи як свідка, якщо з протоколу допиту вбачається, що на момент допиту слідчий вже підозрював допитуваного у причетності до конкретного злочину) залежно від того, яка із зазначених подій сталася раніше, і закінчується винесенням остаточного рішення у кримінальній справі. У п. 253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" зазначено, що "момент, з якого ст. 6 Конвенції починає застосовуватись до "кримінальних" питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд віддавати перевагу "сутнісній", а не "формальній" концепції "обвинувачення", про яке йдеться у п. 1 ст. 6 (п. 62 рішення ЄСПЛ від 18.01.2007 у справі "Шубінський проти Словенії" Subinski v. Slovenia)".

У п. 97 рішення ЄСПЛ від 16.09.2010 у справі "Вітрук проти України" зазначено, що "в кримінальних справах "розумний строк", передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, починається з того часу, коли особі було "пред`явлено обвинувачення", тобто, іншими словами, з моменту офіційного повідомлення заявника компетентним органом про те, що він обвинувачується у вчиненні злочину. Це визначення також застосовується до питання, чи мало місце "суттєве погіршення становища [підозрюваного]", чи ні. Щодо закінчення "відповідного строку", то в кримінальних справах період, передбачений п. 1 ст. 6 Конвенції, включає весь строк провадження у справі, у тому числі перегляд рішення в апеляції (п. 70 рішення ЄСПЛ у справі "Меріт проти України" (Merit v. Ukraine)".

Згідно ч.2 ст.28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор у порядку, передбаченому ст. 114 КПК України, на виконання своїх повноважень, регламентованих п.4 ч.2 ст.36 КПК України, недотримання яких підлягає оскарженню згідно ст. 308 КПК України до прокурора вищого рівня, а не до слідчого судді, який на підставі ч.2 ст.28 КПК України забезпечує проведення досудового розслідування в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції, і вирішує лише ті питання, що зазначені в ч.3 ст.26 КПК України, які віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Аналізуючи наведене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що ст.114 КПК України, на яку посилається заявник, як на підставу звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0006678, вказуючи на проведення стороною обвинувачення процесуальних дій, що в своїй сукупності порушує розумні строки здійснення досудового розслідування, не є тією нормою, яка регламентує порядок подання та розгляду такого клопотання, оскільки вказана норма передбачає лише право, а не обов`язок слідчого судді, суду встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження розумного строку прийняття процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії, а не проведення слідчих (розшукових) дій, передбачених Главою 20 цього Кодексу.
Зокрема, до повноважень слідчого судді віднесено розгляд питань, пов`язаних із застосуванням заходів забезпечення кримінального провадження (Розділ ІІ КПК України), розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування.

При цьому положення глави 19 КПК України визначають форму та регламентують порядок проведення досудового розслідування, під час якого слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй професійній діяльності і несе відповідальність, згідно з ч.1 ст.40 КПК України, за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій, водночас прокурор, здійснюючи свої повноваження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, як про це зазначено в п.4 ч.2 ст.36 КПК України, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений ним строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання заявника ОСОБА_3 про встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0006678 не підлягає задоволенню.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 3, 28, 113, 114 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання заявника ОСОБА_3 про встановлення процесуального строку проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0006678 від 13.07.2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали буде проголошено 30.06.2020 року о 09 годині 20 хвилин.

Слідчий суддя: