ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7355/20
провадження № 1-кп/753/1277/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000016 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Чехія, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України;
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 потерпілого ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6 обвинуваченого ОСОБА_3
В С Т А Н О В И В :

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке було внесено до ЄРДР за № 0000016 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор та потерпілий вважали можливим та просили призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту. Захисник ОСОБА_6 просила направити обвинувальний акт до Київського апеляційного суду для визначення підсудності, оскільки кримінальне провадження не підсудне Дарницькому районному суду м. Києва.
Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свою захисника. Вирішуючи дане клопотання суд виходить із наступного.
У відповідності до ч.1 ст.32 КПК України кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

У відповідності до ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Із обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.125 КК України.

Злочин передбачений ч.1 ст.125 КК України, за версією органу досудового розслідуваня, було вчинено на території Оболонського району м. Києва.

Водночас із обвинувального акту, неможливо встановити місце вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, а досудове розслідування було закінчено на території Шевченківського району м. Києва.

Із вищенаведеної інформації можна зробити чіткий та безумовний висновок, про те, що кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.189, ч.1 ст.125 КК України надійшло до Дарницького районного суду м. Києва з порушенням правил підсудності, а тому вказане провадження слід направити до Київського апеляційного суду для визначення підсудності.

Крім того прокурор просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. Також прокурор зазначив, що враховуючи тяжкість злочинів, особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, інші запобіжні заходи, а саме особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава застосовані бути не можуть оскільки вони, враховуючи вищенаведені обставини, не будуть дієвими.

Захисник ОСОБА_6 заперечува щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки не доведено існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та просила змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 також заперечував проти продовження строку тримання його під вартою та просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Вирішуючи питання щодо запобіжного заходу суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Перевіряючи підстави доцільності застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, враховує обгрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованих йому злочинів та те, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні умисних, тяжкого злочину та злочину невеликої тяжкості, при доведенні провини за які йому загрожує покарання від 3 до 7 років позбавлення волі.

Також суд враховує інформаціє про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, місце проживання, характеристики, сімейний стан, місце роботи, інформацію про попередні судимості.

Так, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць Республіки Чехія, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимий, однак до кримінальної відповідальності притягується не вперше, хворіє, не одружений, не працює.
Розв`язуючи питання яке обговорювалося, судом окрім норм КПК України, враховуються вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року - тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 є тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинувачену та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, та суспільний резонанс, а також спокуса уникнення судової процедури, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, незаконного впливу та потерпілих та свідків, вчинення інших злочинів.

Ризик переховування від суду на даному етапі кримінального провадження продовжує існувати та є реальним, оскільки розуміючи яке покарання йому може загрожувати, обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду для уникнення кримінальної відповідальності, що унеможливить розгляд справи у суді, виключить можливість встановлення об`єктивної істинни та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України.

Також реальним на даному етапі кримінального провадження є ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки вказані особи ще не допитані в суді, а відповідно до ст.ст.23,95 КПК України, суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Детальний аналіз особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який рашіше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, та його ставлення до скоєного дає можливості зробити висновок, що обвинувачений ОСОБА_3 може бути схильний до вчинення злочинів.

Окремо суд враховує те, що відносно ОСОБА_3 17.10.2014 року Подільським УП ГУ НП в м. Києві розпочато досудове розслідування, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених, ч. 1,2 ст. 190 КК України.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги п.5 ч.2 ст.183 КК України та враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, та вважає, що жоден із інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Окрім цього, під час розгляду кримінального провадження суду не надано безумовних доказів того, що обвинувачений ОСОБА_3 не може триматися під вартою, також немає у розпорядженні суду доказів про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого чи інші обставини, які би могли переважити ризики передбачені ст.177 КПК України, гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та забезпечити виконання ним процесуальних рішень суду.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.32,34,177,178,183,331КПК України,-

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 189, ч. 1 ст. 125 КК України направити до Київського апеляційного суду ддя визначення підсудності. Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 10.07.2020 року включно. Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя: