Справа № 191/1550/19
Провадження № 1-в/191/353/19
У Х В А Л А
іменем України

01 квітня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_4 , про застосування до нього ст.81 КК України, а саме : умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В :

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст.81 КК України, а саме : умовно-дострокове звільнення від покарання.

В судове засідання засуджений не з`явився, однак надав клопотання про розгляд матеріалу відносно нього без його участі, клопотання підтримав.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти застосування до засудженого ст.81 КК України, оскільки останній на шлях виправлення не став.
Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку.
ОСОБА_4 раніше засуджений 5 разів. По даній справі засуджений : 1)10.10.2013 року Дніпровським райсудом м. Херсона за ст.185 ч.2, 186 ч.3, 70 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі; 2) 18.11.2013 року Суворовським райсудом м. Херсона за ст.185 ч.3, 70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 3) 19.03.2014 року Комсомольським райсудом м. Херсона за ст.185 ч.3, 190 ч.1, 190 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі; 4) 08.05.2015 року Вінницьким райсудом Вінницької області за ст.391,71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду від 25.03.2016 року на підставі ст.72 ч.5 КК України, у зарахуванні попереднього ув`язнення відмовлено. Початок строку : 08.06.2015 року, кінець строку : 08.10.2020 року.

До Синельниківської ВК-94 ОСОБА_4 прибув 02.09.2015 року. На теперішній час засуджений характеризується позитивно; на виробництві установи не працевлаштований, але приймає активну участь у роботах, пов`язаних із благоустроєм установи; за час відбування покарання в установі засудженому оголошено 8 стягнень, має п`ять заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці; під впливом усіх заходів виправного характеру, що застосовувались з боку адміністрації за час відбування покарання щодо засудженого, можливо спостерігати кардинальні позитивні зміни в особистості засудженого, його поведінці та ставленні до відбування покарання і до вчиненого злочину; у відносинах з адміністрацією тактовний та ввічливий; завжди намагається співпрацювати з представниками адміністрації у всіх напрямках; утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, завжди має охайний зовнішній вигляд; приймає участь у ПДВВ «Духовне відродження»; соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом листування; за характером відвертий, спокійний; провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, розкаюється у вчиненому злочині.

Кримінальний кодекс України надає можливість окремій категорії засуджених повністю або частково звільнитися від подальшого відбування покарання після відбуття ними частини строку покарання.

Так, згідно ч.1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Частини друга та третя статті 81 КК України, передбачають дві основні підстави, при наявності яких у засудженого виникає право на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Перша підстава це фактичне відбуття засудженим певної частини строку покарання. Частиною 3 статті 81 КК України передбачено співвідношення частини покарання, яку потрібно відбути засудженому до тяжкості злочину, який він вчинив.

Відповідно до частини 2 статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Законодавець не надає чітких визначень таких понять як «сумлінна поведінка» та «сумлінне ставлення до праці». Більше того важко зрозуміти, наскільки високим має бути рівень «сумлінної поведінки» та «сумлінного ставлення до праці», щоб це підтверджувало факт доведення засудженим свого виправлення.

Однак ні Кримінальний кодекс України, ні Кримінально-виконавчий кодекс України, ні будь який інший нормативний акт не надає того правового «мірила», який би надав змогу визначати ступінь виправлення засудженого, та наявності у нього «сумлінної поведінки» та «сумлінного ставлення до праці».

Так «сумлінна поведінка», згідно роз`яснень у Науково-практичному коментарі до Кримінального кодексу України за загальною редакцією М.І. Мельника та М.І. Хавронюка від 2018 року, означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержанні дисципліни; виконанні вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявності заохочень і відсутності стягнень; участі у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених. Крім того, сумлінна поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а і те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених.

Під «сумлінним ставленням до праці» слід розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

Одна, при вирішенні питання щодо умовно-дострокового звільнення, суд оцінює кожен випадок індивідуально. Якщо засуджений, який має хоча б одне не погашене, у передбаченому законом порядку, стягнення, та декілька заохочень, умовно-дострокове звільнення до такого засудженого не застосовуватиметься, якщо характеристика УВП на нього буде негативною.

Відповідно до частини 5 статті 118 КВК України, засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством.

Тобто враховуючи положення частини статті 118 КВК України, варто зазначити, що офіційне працевлаштування засудженого на підприємстві УВП не може бути обов`язковою вимогою для доведення ним «сумлінного ставлення до праці».

Таким чином, враховуючи викладене, щоб отримати право на умовно-дострокове звільнення, засудженому необхідно:

а) відбути частину покарання, яка передбачена ч. 3 ст. 81 КК України;

б) сумлінно ставитися до праці, тобто під час залучення засудженого до праці, останньому необхідно відповідально ставитися до покладених на нього трудових обов`язків; проявляти працьовитість, додержуватися правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки, а також бережливо використовувати робоче обладнання та інструменти;

в) мати сумлінну поведінку, тобто зразково дотримуватися вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи, а також брати участь у самодіяльних організаціях засуджених;

г) мати заохочення та відсутність стягнень.

Наявність цих чотирьох підстав значно підвищать шанси засудженого на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи покарання в СВК № 94, зарекомендував себе з позитивної сторони, на теперішній час на виробництві установи не працевлаштований, але приймає активну участь у суспільно-корисному житті відділення та установи, має торити заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, мав 28 стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, станом на 28.12.2018 року відбув 2/3 строку призначеного судом покарання, соціально-корисні зв`язки добрі, станом на 01.04.2020 року його не відбута частина покарання складає 6 місяців 7 днів, вину у скоєному злочині визнає, усвідомлює повністю та розкаюється у вчиненому, а тому є підстави вважати, що засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення.

Таким чином, клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме : умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокового звільнення від відбування покарання задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування покарання у вигляді позбавлення волі на не відбутий строк 6 (шість) місяців 7 (сім) днів.

Копію ухвали направити прокурору, засудженому ОСОБА_4 для відома, в ДУ « СВК № 94» для виконання.

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1