КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 травня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру у межах кримінального провадження № 0008503 від 08 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Згідно ухвали, слідчий суддя вказав, що скарга не містить достатніх обгрунтувань, які б свідчили про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, а посилання захисника підозрюваної - адвоката ОСОБА_7 щодо недопустимості та неналежності доказів є безпідставними.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скаргу адвоката підозрюваної ОСОБА_6 - ОСОБА_5 задовольнити.
Як зазначає сторона захисту, слідчий суддя відмовив в задоволенні скарги не врахувавши того, що затримання та незаконне утримання протягом 5 годин (з 18.00 до 22.45) в Торговому центрі «Ашан» неповнолітньої ОСОБА_6 проводилося без присутності адвоката та без законних представників. Батьки неповнолітньої ОСОБА_6 постійно проживають та перебувають у Донецькій області, тобто за межами міста Києва.

Посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутня схема торгового залу із позначенням меж цього торгового залу, ліній кас торгового залу. У відповіді на адвокатський запит № 505/1 від 21.11.2019 № 2559 від 28.11.2019 року ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет» повідомило, що у товариства відсутня схема торгового залу гіпермаркету із визначенням меж цього торгового залу та детальним описом його меж. Отже, на думку сторони захисту, неможливо встановити чи дійсно ОСОБА_6 покинула межі цього торгового залу, а отже чи мав місце замах на крадіжку взагалі.
Крім того, як зазначає захисник, у матеріалах кримінального провадження відсутні дані про обсяг повноважень ОСОБА_8 , оскільки відсутня довіреність за підписом керівника ТОВ «АШАН Україна ГІПЕРМАРКЕТ». Таким чином, документи щодо кількості і вартості предмету крадіжки були підписані та складені не уповноваженою на це особою, а отже не можуть бути визнані належними та допустимим доказами і не можуть бути підставою для оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Апелянт також вказує, що наявна в матеріалах справи заява про вчинення злочину за підписом ОСОБА_8 не містить вихідного номеру та дати. Так само не містить вихідного номеру та дати довідка за його ж підписом про найменування та вартість товару, які нібито намагалася викрасти ОСОБА_6 , а матеріали кримінального провадження не містять ні актів інвентаризації, ні інших належних доказів того, що товар дійсно знаходився та обліковувався саме у цьому супермаркеті, а не був придбаний ОСОБА_6 в іншому торговельному закладі.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив про її задовольнити, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008503 від 08 жовтня 2019 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України.
24 жовтня 2019 року слідчим СВ Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №1 м. Києва ОСОБА_10 , повідомлено про підозру ОСОБА_6 , відповідно до якого остання підозрюється у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, так як кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

15 січня 2020 року захисник підозрюваної ОСОБА_6 - ОСОБА_5 через засоби поштового зв`язку звернувся до слідчого судді зі скаргою на повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, у межах кримінального провадження № 0008503 від 08 жовтня 2019 року.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру у межах кримінального провадження № 0008503 від 08 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Під час розгляду справи апеляційним судом, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість висновків слідчого судді в частині того, що скарга не містить достатніх обгрунтувань, які б свідчили про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі "Соловей і Зозуля проти України" зазначено, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах "Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88", "Erdagozv. Turkey п. 51", "Cebotari v. Moldova п. 48" "обґрунтована підозра" передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".
Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.
Відповідно до вимог ч. 1 п. п. 4, 5 ст. 277 КПК України, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором. Повідомлення має містити, зокрема, такі відомості: зміст підозри, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в повідомленні про підозру ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, вказано зміст підозри та правову кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється останння із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 не підтверджується матеріалами кримінального провадження, та що матеріали кримінального провадження не містять ні актів інвентаризації ні інших належних доказів того, що товар, спроба крадіжки якого інкримінується ОСОБА_6 , дійсно знаходився та обліковувався саме у цьому супермаркеті, а не був придбаний ОСОБА_6 в іншому торговельному закладі, колегія суддів визнає передчасними, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження.
Посилання захисника на те, що в матеріалах справи відсутня схема торгового залу із позначенням меж цього торгового залу, ліній кас торгового залу, не можуть бути підставою для скасування повідомлення про підозру.
На підставі викладеного, висновок слідчого судді про недоведеність заявником того, що повідомлення про підозру є незаконним та необґрунтованим, ґрунтується на вимогах Закону.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 03 лютого 2020 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на повідомлення про підозру у межах кримінального провадження № 0008503 від 08 жовтня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 ,залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2000/2020
Категорія: ст. 303 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1