Номер провадження: 11-кп/813/260/20
Номер справи місцевого суду: 500/5008/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_6 про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках розгляду апеляційних скарг прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.06.2018 року відносно:
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл, Одеської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не маючого судимості,

- обвинуваченогоу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 153 КК України,

встановив:
Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 153 КК України та йому призначено покарання, відповідно до ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим 2 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк 1 рік.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, встановлених у вироку суду, а також доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що вирок суду є незаконним і таким, що підлягає скасуванню в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність (ст. 75 КК України), а також невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого відповідно до ст. 409 КПК України.
Посилаючись на такі доводи, прокурор ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині звільнення обвинуваченого від відбування покарання та ухвалити в цій частині новий вирок, яким відповідно до ст. 70 КК України, призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.
В апеляційній скарзі прокурора ставиться питання про призначення ОСОБА_7 більш суворого покарання, тобто про погіршення становища обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово не з`являвся в судові засідання суду апеляційної інстанції, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в зв`язку з чим ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 листопада 2018 року відносно ОСОБА_7 було застосовано привід.
Згідно відповіді начальника Ізмаїльського відділу поліції ОСОБА_10 при неодноразовому відвідуванні адреси мешкання ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 його не було за вказаною адресою, тому виконання ухвали не було здійснено (а.с. 194).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 січня 2019 року відносно ОСОБА_7 було повторно застосовано привід в судове засідання (а.с.198-201).
З відповіді начальника Ізмаїльського відділу поліції ОСОБА_10 , яка надійшла до апеляційного суду 11.02.2019 року, вбачається, що ухвалу про привід ОСОБА_7 в судове засідання виконано не було в зв`язку з відсутністю будь-яких осіб за адресою помешкання обвинуваченого.
Судова повістка, адресована ОСОБА_7 про дату слухання справи 28.11.2019 року повернулась до апеляційного суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
28.11.2019 року в судовому засіданні апеляційного суду прокурором було заявлено клопотання про оголошення обвинуваченого ОСОБА_7 у розшук. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.11.2019 року клопотання прокурора було задоволено. Надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 з метою доставки його до Одеського апеляційного суду для розгляду справи по суті. Оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_7
23.01.2020 року працівниками Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області обвинувачений ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 191 КПК України та доставлений до суду апеляційної інстанції.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 заявив клопотання, в якому просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав заявлене клопотання, обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши доводи, викладені в клопотанні, апеляційний суд дійшов висновку про наступне.
Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 05.06.2018 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 153 КК України.
На вказаний вирок прокурор ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, встановлених у вироку суду, а також доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає призначене ОСОБА_7 покарання занадто м`яким.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 401 КПК України, обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища.
При цьому у разі неприбуття до суду особи, явка якої визнана обов`язковою, суд апеляційної інстанції може з власної ініціативи прийняти рішення про здійснення приводу такої особи відповідно до ч. 2 ст. 140 КПК та призначити судове засідання на інший день.
Обвинувачений ОСОБА_7 безпідставно ігнорував виклики до апеляційного суду, не з`являвся за місцем реєстрації, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 листопада 2018 року відносно ОСОБА_7 було застосовано привід. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 січня 2019 року відносно ОСОБА_7 було повторно застосовано привід в судове засідання. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 28.11.2019 року надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_7 з метою доставки його до Одеського апеляційного суду для розгляду справи по суті та оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_7 .
При цьому, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , що він не переховувався від суду є безпідставними, оскільки відповідно до наявних в матеріалах провадження довідок «Укрпошти», вручити поштове повідомлення ОСОБА_7 не надалось можливим та вони були повернуті поштовим відділенням до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Отже, така поведінка обвинуваченого ОСОБА_7 перешкоджає розгляду кримінального провадження в розумні строки і призвела до того, що вказане кримінальне провадження вже більше року перебуває на стадії апеляційного розгляду, що є неприпустимим.
Таким чином, вказані обставини беззаперечно доводять існування ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи, що на протязі довготривалого часу обвинувачений ОСОБА_7 переховувався від суду, апеляційний суд вважає, що на теперішній час лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та дозволить контролювати місце його перебування.
Між тим, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,
ухвалив:
Клопотання прокурора ОСОБА_6 задовольнити.
Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 днів з моменту фактичного затримання, а саме з 22.01.2020 року по 21.03.2020 року включно, без визначення застави.
Організацію доставки ОСОБА_7 до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» доручити співробітникам Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4