Справа № 741/1/20
1-кп/729/53/20 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

25 лютого 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області у складі :
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
законних представників обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18
обвинувачених ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26
законного представника особи, яка вчинила суспільно небезпечні діяння ОСОБА_27
особи, яка вчинила суспільно небезпечні діяння ОСОБА_28
провівши в приміщенні суду в м.Бобровиці підготовче судове засідання у об`єднаному кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 12.10.2019 року, відносно ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_22 , ОСОБА_24 , ОСОБА_23 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушенння передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_26 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_25 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України та ОСОБА_28 , який вчинив суспільно небезпечні діяння передбачені ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК Україниклопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_22 , ОСОБА_29 , ОСОБА_23 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушенння передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_26 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_25 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_28 , який вчинив суспільно небезпечні діяння передбачені ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України надійшов до провадження судді 16 січня 2020 року.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив постановити ухвалу про призначення справи до судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. Заявив клопотання про доручення органу з питань пробації підготувати досудову доповідь відносно обвинувачених.
Захисники обвинувачених, обвинувачені та їх законні представники не заперечують проти призначення справи до судового розгляду та клопотання прокурора. Захисник особи, яка вчинила суспільно небезпечні діяння ОСОБА_28 , ОСОБА_13 , також не заперечував проти призначення справи до судового розгляду, проте звернув увагу суду на те що ОСОБА_28 не є обвинуваченим у даному провадженні, відносно нього не передбачається ухвалення вироку, але в клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру, яке об`єднано на досудовому розслідуванні з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, прокурором він обвинувачується у вчиненні суспільно небезпечного діяння. У вирішенні даного питання покладається на розсуд суду. Законний представник ОСОБА_28 погодилася з думкою захисника.
Потерпіла також не заперечувала проти думки прокурора та його клопотання. Цивільного позову не заявляла.
Вислухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту з додатками та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні, суд доходить такого висновку.
Згідно з вимогами пунктів 5 частини другої статті 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Згідно ч.1 ст.292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру має відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу, а також містити інформацію про захід виховного характеру, який пропонується застосувати.
За приписами ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статті 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Так, стаття 185 КК України визначає суспільно небезпечним діянням крадіжку, таємне викрадення чужого майна. Кваліфікованими видами крадіжки, зокрема, є вчинення її повторно та поєднаної з проникненням у інше приміщення.
Як вбачається зі змісту клопотання про застосування до неповнолітнього ОСОБА_28 примусових заходів виховного характеру, слідчий СВ Носівського відділу поліції Ніжинського ВП Головного управління Національної поліції в Чернігівській області майор поліції ОСОБА_30 зазначила, що викладає фактичні обставини кримінального правопорушення, а також вказала на формулювання обвинувачення ОСОБА_28 у вчиненні ним суспільно небезпечного діяння передбаченого ч.1 ст.185 КК України, що має ознаки крадіжки, таємного викрадення чужого майна, хоча зазначає про повторність вчиненого суспільно небезпечного діяння, що має ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та крадіжки, поєднаної з проникненням у інше приміщення, проте при правовій кваліфікації діянь за сукупністю скоєного кваліфікує дії ОСОБА_28 лише за ч.3 ст.185 КК України як вчинення суспільно небезпечного діяння крадіжки, поєднаної з проникненням у інше приміщення. Таке формулювання клопотання є некоректним, та істотно порушує вимоги КПК України і права малолітнього на захист, оскільки обвинувачення йому не пред`являлось і не могло бути пред`явлено, він не є обвинуваченим і не може бути в силу вимог чинного законодавства, оскільки не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння, у звязку з тим, що він не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Крім того, слідчим у клопотанні викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, хоч клопотання стосується суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення.
Зазначені вище встановлені в підготовчому судовому засіданні обставини вказують на наявність суттєвих порушень КПК України, які допущені прокурором на стадії направлення клопотання до суду, оскільки хоча в ньому і наведені фактичні дані, що в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу суспільно небезпечного діяння, проте відсутня можливість зіставити його фактичну складову з його юридичною формулою, що унеможливлює належне проведення судового розгляду.
Відповідно до пп.4 п.13 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» від 15.05.2006 року №2, якщо виявлено порушення вимог КПК, без усунення яких справу не можна призначати до судового розгляду, або порушення права неповнолітнього на захист, або неповноту чи неправильність досудового слідства, які не можуть бути усунені в судовому засіданні, суддя має мотивованою ухвалою з додержанням вимог, передбачених КПК, повернути справу прокуророві для усунення цих порушень обов`язково зазначивши підстави свого рішення.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування до неповнолітньої особи примусових заходів виховного характеру у даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, допущені органом досудового слідства порушення кримінального процесуального закону мають суттєве значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення в даній справі, а тому підлягає поверненню прокурору.
Разом з тим, суд, не оцінюючи докази та не вдаючись до вирішення питання про кваліфікацію дій обвинувачених ОСОБА_25 та ОСОБА_26 встановив, що в обвинувальному акті не у повній мірі вказано все, що передбачають вимоги ст. 291 КПК України. Зокрема, викладаючи в обвинувальному акті фактичні обставини кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_25 прокурор вказує на вчинення останнім злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України та ч.2 ст.309 КК України, однак не зазначає мотиву та мети вчинення цих кримінальних правопорушень, як не зазначає мотиву та мети вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_26 .
Згідно ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні, окрім іншого, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, проте вказані вимоги КПК України не виконані належним чином.
Вказані положення закону вимагають від сторони обвинувачення при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення в обвинувальному акті відобразити всі елементи складу відповідного кримінального правопорушення, які вона вважає встановленими та які підлягають доказуванню при судовому розгляді.
За положеннями п. «а» ч.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. Тобто, викладення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення повинне бути в однозначно зрозумілій формі.
Відповідно до пункту третього частини третьої статті 314 КПК України, суд має право повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру прокурору передбачає не формальну невідповідність таких вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.
Під час підготовчого судового засідання судом встановлені такі порушення вимог КПК України, які можуть вплинути на оперативність, неупередженість та виконання завдань кримінального провадження щодо застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.
Зважаючи на викладене, виявлені суттєві недоліки у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні і обвинувальному акті та їх невідповідність вимогам ст. 291 КПК України перешкоджають об`єктивному розгляду справи.
Враховуючи, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, то клопотання учасників кримінального провадження задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 314, 372, 395 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Обвинувальний акт у об`єднаному кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000272 від 12.10.2019 року, відносно ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_22 , ОСОБА_29 , ОСОБА_23 обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушенння передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_26 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_25 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.185, ч.2 ст.309 КК України та клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_28 , який вчинив суспільно небезпечні діяння передбачені ч.1 ст.185, ч.3 ст.185 КК України - повернути прокурору Носівського відділу Ніжинської місцевої прокуратури як такий, що не відповідає вимогам КПК України для приведення його у відповідність із вимогами діючого КПК України та для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
Ухвала може бути оскарженав апеляційному порядку протягом семи діб з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1