Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/2250/18
Провадження № 1-кп/490/226/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 /в режимі відеоконференції/

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, здобув незакінчену вищу освіту, не є одруженим, неповнолітніх дітей не має, має на утриманні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наразі відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, раніше засуджувався:

-05 жовтня 2010 року - Центральним районним судом міста Миколаєва - за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 1 року позбавлення волі; судом ухвалювалось про його звільнення від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку в 1 рік;

-12 липня 2012 року - Дарницьким районним судом міста Києва - за частиною 1 статті 187 Кримінального Кодексу України - остаточно за сукупністю цього та попереднього вироку - до 4 років позбавлення волі, був звільнений 28 лютого 2014 року на підставі ухвали Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 21 лютого 2014 року, якою невідбута частина покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 11 місяців 07 днів була замінена на виправні роботи за місцем роботи на той же строк із відрахуванням в дохід держави 10% його заробітку щомісячно;

-25 грудня 2015 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 1 року 6 місяців позбавлення волі, а за сукупністю цього вироку та невідбутої частини покарання за попередніми вироками остаточно - до 2 років позбавлення волі;

-25 травня 2016 року - Центральним районним судом міста Миколаєва /в редакції ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 18 серпня 2016 року/- за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 3 років позбавлення волі, а за сукупністю вироків та злочинів остаточно - до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-26 травня 2016 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - до 2 років 6 місяців позбавлення волі, а відповідно до ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 04 січня 2017 року остаточно за сукупністю злочинів та вироків - до 3 років 7 місяців позбавлення волі; був звільнений 16 листопада 2017 року на підставі ухвали Казанківського районного суду Миколаївської області від 08 листопада 2017 року умовно-достроково, з невідбутим строком покарання - 09 місяців 01 день

а також

-02 березня 2020 року - вироком Заводського районного суду міста Миколаєва - за частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 187 Кримінального Кодексу України - до 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1. ОСОБА_4 , будучи раніше засудженими за вчинення злочинів проти власності та маючі не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості за вчинення таких злочинів, вчинив новий злочин за таких обставин.

24 січня 2018 року о 17:30 години він, знаходячись на 4 поверсі приміщення АДРЕСА_1 , вирішив таємно заволодіти чужим майном.

Реалізуючи свій злочинний намір, він, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов до приміщення кабінету 28/1 вказаного Бізнес-Центру, де таємно заволодів належними ОСОБА_6 :

-ноутбуком марки "Asus" моделі "Е502М" /серійний номер ""Е502МА-ХХ0005В" F7NLCV02268630F" вартістю 3.000 грн.;

-безпровідною мишкою "Genius" /серійний номер Х5Н/, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить.

Після цього з місця вчинення злочину ОСОБА_4 , утримуючи викрадене, зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду у загальному розмірі 3.000 грн.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнаються обвинувачені

2. Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

3. З залучених до матеріалів кримінального провадження довідки № 47-23022018/48001 та копій вироків Ленінського районного суду міста Миколаєва від 25 грудня 2015 року, Центрального районного суду міста Миколаєва від 25 травня 2016 року та Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 травня 2016 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше засуджувався:

-05 жовтня 2010 року - за частиною 1 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-12 липня 2012 року - за частиною 1 статті 187 Кримінального Кодексу України;

-25 грудня 2015 року - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-25 травня 2016 року - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України;

-26 травня 2016 року - за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України

судимості за вчинення цих злочинів не зняті та не погашені у встановленому законом порядку.

4. З дослідженого під час судового засідання відеообразу перебігу подій, що відбувались навколо кабінету, Бізнес-Центру, розташованого у будинку 20 по вулиці Чкалова у місті Миколаєві протягом періоду з 17:18:06 до 17:31:03 24 січня 2018 року, який зберігається у файлі "1", який міститься на наданому суду CD-R диску вбачається таке.

24 січня 2018 року о 17:21:24 із кабінету починає виходе прибиральниця, яка збирає своє приладдя. Тим часом до кабінету підходе молодий чоловік, який починає ходити навколо кабінету. Через деякий час прибиральниця зі своїм приладдям переходе до кабінету напроти - тим часом цей же молодий чоловік заходе у відкриті двері кабінету. Через короткий проміжок часу молодий чоловік виходе з кабінету та проходе до виходу.

При цьому обвинувачений у суді підтвердив, що молодим чоловіком, відеообраз дій якого зберігається у вказаному файлі, є саме він - ОСОБА_4 .

5. З дослідженого під час судового розгляду протоколу проведення слідчого експерименту від 05 березня 2018 року вбачається, що дії, відеообраз яких зберігається у вказаному файлі, відбувались біля кабінету 23/1 Бізнес-Центру, розташованого у будинку 20 по вулиці Чкалова у місті Миколаєві.

6. З показів потерпілого відомо, що 24 січня 2018 року внаслідок подій, відеообраз яких зберігається у дослідженому судом файлі "1", в його був викрадений ноутбук та мишка.

7. З заяви обвинуваченого від 23 лютого 2016 року вбачається, що він видав ноутбук працівникам правоохоронних органів.

З протоколу огляду предмета від 23 лютого 2018 року, постанови про визнання предмету речовим доказом від 23 лютого 2018 року та розписки потерпілого про отримання ноутбуку вбачається, виданий ОСОБА_4 ноутбук в дійсності належить потерпілому, який отримав його, як власний.

8. Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за встановлених судом обставин визнав.

Він вказував, що дійсно було таке, що він, перебуваючи у приміщенні Бізнес- Центру, дочекався, поки прибиральниця прибере в кабінеті та залишить кабінет незачиненим, після чого зайшов до кабінету та взяв звідти ноутбук з мишею, поклав їх до свого рюкзаку та вийшов з кабінету.

При цьому обвинувачений у суді не заперечував того, що ці події відбувались 24 січня 2018 року біля 17-00 години та він викрадав майно саме з Бізнес-Центру, розташованого у будинку 20 по вулиці Чкалова у місті Миколаєві.

Обвинувачений також зазначив, що він повністю відшкодував шкоду потерпілому, добровільно видавши ноутбук з мишкою правоохоронним органам.

Обвинувачений вказував й про те, що у вчиненому він кається.

Оцінюючи кожен з вказаних доказів, суд враховує, що усі вони були отримані у встановленому законом порядку та про недостовірність будь-якого з них сторони не посилаються.

Оцінюючи вказані докази у їх сукупності, суд враховує, що вони узгоджуються поміж собою та у сукупності дозволяють уявити цілісну картину подій, за яких відбулось викрадення майна ОСОБА_6 .

Суд враховує також, що доказів на спростування наведених матеріали справи не містять, сторони про наявність таких доказів не посилаються.

За такого суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених судом обставин доведеною.

Мотиви неврахування окремих доказів.

9. На підтвердження вини обвинуваченого органи досудового розслідування та публічне обвинувачення надали протокол пред`явлення ОСОБА_9 особи для впізнання від 26 лютого 2018 року.

Але ОСОБА_9 відповідно до позиції сторін кримінального провадження, під час судового розгляду не допитувалась, як свідок. З огляду на таке суд є позбавленим можливості встановити, за яких обставин ця особа бачила обвинуваченого, якого, згідно позначок у протоколі впізнала, тобто відомості про належність цього доказу в суду відсутні.

Що ж стосується позначок про такі обставини, що містяться у самому протоколі пред`явлення особи для впізнання, то вони є нічим іншим, як показами свідка під час досудового розслідування, які відповідно до частини 4 статті 95 Кримінального Процесуального Кодексу України не можуть бути покладеними у підґрунтя судового рішення.

10. На підтвердження вини обвинуваченого органи досудового розслідування та публічне обвинувачення надали до суду протокол огляду відеозапису від 26 лютого 2018 року.

Але відеозапис (точніше - відеообраз), про огляд якого складений вказаний протокол, буз безпосередньо досліджений під час судового розгляду кримінального провадження.

За такого підстави для додаткового дослідження похідного доказу в суду є відсутніми.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

11. Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує визнання ним своєї винуватості та його сприяння у досудовому розслідуванні кримінального провадження.

12. Сторони пропонують визнати за обставину, що пом`якшує його покарання, також його щире каяття.
Але щире каяття полягає, у тому, що особа не тільки визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення та дає правдиві свідчення, але - щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин.
В цьому ж випадку з залученого до матеріалів кримінального провадження вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 02 березня 2020 року вбачається, що після злочину, що є предметом розгляду в межах цієї справи, під час судового розгляду кримінального провадження про вчинення цього злочину обвинувачений, будучи на волі, вчинив ще три злочини проти власності. Таке доводить, що про вчинення злочинів проти власності обвинувачений не шкодує, ці злочини не засуджує.
За такого позиція ОСОБА_4 в межах цього кримінального провадження цілком охоплюється визнанням ним своєї винуватості та сприянню у досудовому розслідуванні злочину (шляхом надання правдивих свідчень та добровільної видачі викраденого майна), але такої обставини, як каяття, не становить.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження встановлено не було.

Мотиви призначення покарання.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 2 статті 185 цього Кодексу, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання.

13. Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочину, вчиненого ОСОБА_4 , суд враховує, що ним був вчинений злочин, який на теперішній час віднесений до категорії нетяжких.

Суд також враховує, що наразі шкода потерпілому відшкодована, сам потерпілий матеріальних або моральних претензій до обвинуваченого не має та не вважає, що своїми діями обвинувачений заподіяв йому суттєву шкоду.

Таке певною мірою знижує суспільну небезпеку вчиненого ОСОБА_4 злочину.

14. Вивченням даних про особу винного встановлено, що до вчинення злочину він неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів, при цьому - раніше неодноразово відбував покарання в місцях позбавлення волі. Суд враховує й те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово звільнявся від покарання достроково, але у період невідбутого строку покарання вчиняв нові злочини, зокрема - цей злочин вчинив, будучи звільненим від покарання умовно-достроково.

Суд враховує також, що після вчинення цього злочину він уклав шлюб, виконував обов`язки щодо утримання дитини-інваліда, за місцем проживання характеризувався позитивно, хоча й протягом нетривалого часу, але був зайнятий суспільно-корисливою працею.

Разом із цим суд враховує, що перебуваючи у шлюбі та утримуючи дитину-інваліда, обвинувачений, тим не менш, вчинив ще три злочини проти власності, зокрема - розбійний напад, поєднаний з проникненням у житло.

Суд враховує також, що на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні обвинувачений не перебуває, проте - перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері з діагнозом: "РПП внаслідок вживання опіатів, синдром залежності".

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, суд вважає, що вчинення обвинуваченим злочину є природним наслідком свідомо обраного ним способу життя, серйозних намірів щодо зміни якого він не має та самостійно докладати зусиль щодо зміни якого він не бажає.

Призначення покарання.

15. Враховуючи наведене, суд вважає, що обвинуваченому в зв`язку із вчиненням злочину, який є предметом розгляду цього кримінального провадження, слід призначити покарання в межах санкції частини 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

16. Далі суд враховує, що цей злочин обвинувачений вчинив в період, протягом якого був звільнений від відбуття раніше призначеного покарання умовно-достроково /тобто - до повного відбуття покарання за попередніми вироками/; після вчинення цього злочину вчинив інші злочини, за вчинення яких наразі є засудженим вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 02 березня 2020 року.

Відповідно до частини 5 статті 71 Кримінального Кодексу України за такого суд має призначити покарання за ці нові кримінальні правопорушення за правилами, передбаченими у статті 70 цього Кодексу, а потім до остаточного покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, повністю чи частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком у межах, встановлених у частині другій цієї статті.

Отже, суд має:

1)призначити покарання за сукупністю злочину, за вчинення якого обвинувачений засуджується цим вироком та злочинів, за вчинення яких він був засуджений вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 02 березня 2020 року - за правилами частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України;

2)повністю чи частково приєднати до цього покарання невідбуту частину покарання за попередніми вироками.

16.1. Призначаючи покарання за сукупністю злочинів, суд враховує, що приписи частин 1, 4 статті 70 Кримінального Кодексу України передбачають призначення покарання із застосуванням принципів поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного або часткового складання призначених покарань.

При вирішенні питання про те, який з цих принципів необхідно застосувати при призначення покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до приписів пункту 21 Постанови № 7 Пленуму від 24 жовтня 2003 року Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує данні про його особу, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.

З огляду на таке суд враховує, що усі злочини, що входять у сукупність, в цьому випадку є наслідками одного й того ж явища - обраного обвинуваченим способу життя, який він самостійно змінювати не бажає. Враховує суд й те, що характер та ступінь суспільної небезпеки злочину, за який ОСОБА_4 засуджується цим вироком, є меншими, ніж характер та ступінь суспільної небезпеки злочинів, за які він був засуджений вироком Заводського районного суду міста Миколаєва.

З огляду на таке суд вважає, що покарання за сукупністю злочинів йому слід призначити шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим.

Отже, за сукупністю злочинів, за які обвинувачений засуджується цим вироком, та був засуджений вироком Заводського районного суду міста Миколаєва, ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

16.2. Вирішуючи питання про частину невідбутого покарання. яке слід приєднати до покарання, що призначається обвинуваченому за сукупністю злочинів, суд враховує, що в цьому випадку обвинуваченому неодноразово призначалось покарання, яке було необхідним та достатнім для його виправлення, він достроково звільнявся від цього покарання, та внаслідок такого вчиняв нові злочини, за які знов засуджувався.

Таке свідчить, що в цьому випадку вчинення обвинуваченим нових злочинів ставало наслідком його звільнення від покарання, а фактично відбуте ним покарання для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів не було достатнім.

З огляду на таке суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів до покарання, що призначається судом ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, слід приєднати майже все невідбуте ним покарання - 9 місяців позбавлення волі, адже в інакшому випадку застосовувані до нього заходи не будуть достатніми.

17. Захист вважав за можливе призначити обвинуваченому остаточне покарання в межах, визначених у вироку Заводського районного суду міста Миколаєва від 02 березня 2020 року - у вигляді 7 років позбавлення волі.

Але ці посилання захисту не є спроможними, адже суперечать прямим приписам частини 5 статті 71 Кримінального Кодексу України.

18. Захист посилається про те, що обвинувачений повернув викрадене ним майно потерпілому та суттєвої шкоди потерпілому не завдав

Але ці посилання захисту є врахованими при призначенні покарання за злочин, який є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження

19. Захист посилається також про те, що обвинувачений робив спроби щодо зміни способу свого життя.

Але ці посилання захисту також є врахованими при призначенні покарання за злочин, що є предметом розгляду в межах цього кримінального провадження, а також - при призначенні покарання за сукупністю злочинів.

Призначаючи ж покарання за сукупністю вироків, судом ця обставина також врахована, але - у сукупності з іншими обставинами, що характеризують особу обвинуваченого, які, як зазначалось вище, доводять, що самостійно виправити своє життя обвинувачений не є спроможним та докладати зусиль для такого не бажає.

Отже, цим вироком ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років 09 місяців з конфіскацією усього належного йому майна.

Обрахування строку покарання.

20. Строк відбуття покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

21. При цьому у строк відбуття покарання ОСОБА_4 на підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України слід зарахувати покарання, відбуте ним частково за Вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 02 березня 2020 року, а саме - період з 09 жовтня 2018 року до моменту надбання чинності цим вироком.

Вирішення питання про долю речових доказів.

22. Речові докази у справі - ноутбуком марки "Asus" моделі "Е502М" /серійний номер ""Е502МА-ХХ0005В" F7NLCV02268630F" та безпровідну мишку "Genius" /серійний номер Х5Н/, як предмети кримінального правопорушення - на підставі пункту 5 частини 9 статті 100 КПК України слід повернути ОСОБА_6 .

23. Компакт - диск SD-R, на якому містяться 1 відео файл, визнаний речовим доказом постановою від 26 лютого 2018 року старшого слідчого СВ Центрального ВП ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_10 , як документ - на підставі пункту 7 частини 9 статті 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.

Судові витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Цивільні позови в межах цього кримінального провадження не заявлялись.

Запобіжний захід в межах цього кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України за сукупністю цього злочину та злочинів, за які ОСОБА_4 засуджений вироком Заводського районного суду міста Миколаєва від 02 березня 2020 року шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому майна.

На підставі частин 1, 5 статті 71 Кримінального Кодексу України до цього покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироками Центрального районного суду міста Миколаєва від 25 травня 2016 року та Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 травня 2016 року, та остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 /сім/ років 09 /дев`ять/ місяців з конфіскацією всього належного йому майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання чинності цим вироком.

На підставі частини 4 статті 70 Кримінального Кодексу України зарахувати ОСОБА_4 в строк покарання, остаточно призначеного за цим вироком, покарання, частково відбуте ним за попереднім вироком, а саме - період з 09 жовтня 2018 року до моменту надбання чинності цим вироком.

Речові докази - ноутбук марки "Asus" моделі "Е502М" /серійний номер ""Е502МА-ХХ0005В" F7NLCV02268630F" та безпровідну мишку "Genius" /серійний номер Х5Н/ - повернути ОСОБА_6 .

Компакт - диск SD-R, на якому містяться 1 відео файл - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього строку їх зберігання.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

СУДДЯ = ОСОБА_12 =

09.07.2020