КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу зі змінами захисника ОСОБА_6 в інтересах ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22 серпня 2019 року,
в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.08.2019 поновлено пропущений процесуальний строк на звернення з клопотанням, задоволено клопотання прокурора Першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000743 від 03.04.2019, вилучене під час проведення обшуків та огляду приміщень за адресами: м. Харків, вул. Руднична, 25; м. Харків, майдан Свободи, 7, корпус 2, поверх 6,7,8; м. Харків, проспект Московський, 247, літера А-13, поверх 11, офіс № 102.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_6 в інтересах ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що ухвала слідчого судді є незаконною, постановленою з істотними порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.
Клопотання прокурора подано із порушенням встановленого законом строку, оскільки обшук завершено 10.07.2019 о 23 год. 44 хв., а клопотання про арешт майна прокурором направлено до суду лише 22.08.2019. При цьому, слідчим суддею безпідставно та необґрунтовано поновлено прокурору строк для звернення із клопотанням, оскільки це не передбачено кримінальним процесуальним законодавством.
Майно, на яке прокурор просив накласти арешт, є тимчасово вилученим майном, а тому слідчий суддя помилково, всупереч вимогам ст. ст. 20, 21, 172 КПК України, не повідомив ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» про розгляд клопотання прокурора.
Неможливість участі власника майна під час розгляду клопотання прокурора поставило його в нерівне становище поряд із стороною обвинувачення, не надало можливості висловити власні заперечення щодо клопотання, та потягло за собою позбавлення власника майна права назахист та можливості користуватися правничою допомогою адвоката.
Прокурором не доведено, а слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про необхідність накладення арешту на майно ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД», що суперечить вимогам ч. 1 ст. 173 КПК України.
В оскаржуваній ухвалі не конкретизовано, з якими саме обставинами кримінального провадження співвідноситьсявилучене під час обшуку майно, та під час якого саме обшуку, оскільки арешт накладено на вилучене майно за результатами трьох обшуків за різними адресами, на різних об`єктах, відносно різних осіб.
Ухвала слідчого судді не містить посилання на жодний із ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, які б вказували на необхідність накладення арешту.
Слідчим суддею не враховано наслідки накладення арешту для ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД», а також співрозмірність обмеження його права власності.
Крім того, обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, захисник вказував на те, що оскаржувана ухвала постановлена без повідомлення та участі представника ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД», та лише 31.01.2020 представникПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» ОСОБА_6 під час ознайомлення з матеріалами судового провадження ознайомився із даною ухвалою.

До початку апеляційного розгляду захисник ОСОБА_6 в інтересах ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» змінив вимоги апеляційної скарги, та просив частково скасувати ухвалу слідчого судді у частині накладення арешту на майно ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД», та постанову нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора у частині накладення арешту на майно вказаного товариства.
Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга зі змінами не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто у відсутності власника майна, та дані про направлення йому копії ухвали слідчого судді у матеріалах справи відсутні.
Як зазначено у апеляційній скарзі, зі змістом оскаржуваної ухвали захисник ОСОБА_6 в інтересах ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» ознайомився 31.01.2020, тоді як подав апеляційну скаргу 05.02.2020, тобто в строк, передбачений п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України, та лише щодо майна ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД». Ухвала слідчого судді в частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно інших юридичних осіб колегією суддів не перевіряється.
Оскільки дана ухвала оскаржується захисником ОСОБА_6 в інтересах ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» у частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» під час проведення обшуків та огляду приміщень за адресами: м. Харків, вул. Руднична, 25; м. Харків, майдан Свободи, 7, корпус 2, поверх 6,7,8; м. Харків, проспект Московський, 247, літера А-13, поверх 11, офіс № 102, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги.
Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, Центральним апаратом Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000743 від 03.04.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України.
Як убачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у даному кримінальному провадженні, 03.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості №0000743 про те, що співробітники ГУ ДФС у місті Києві, а також ГУ ДФС в Харківській та Дніпропетровських областях, зловживаючи своїм службовим становищем, сприяють створенню фіктивних підприємств, а також ухиленню від спрати податків окремими підприємствами міста Києва, Харківської і Дніпропетровської областей, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 364 КК України.
03.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості №0000743 про те, що службові особи ряду підприємств міста Києва, Харківської і Дніпропетровської областей, використовуючи фіктивні підприємства, ухиляються від сплати податків в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 212 КК України.
Також 03.04.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості №0000743 про те, що громадяни України, за сприянням співробітників ГУ ДФС у місті Києві, а також ГУ ДФС в Харківській та Дніпропетровських областях організували створення фіктивних підприємств з метою ухилення від сплати податків окремими підприємствами реального сектору економіки, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 205 КК України.

Крім того, 01.07.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості №0000743 про те, що службові особи ТОВ «Альтернатива-В» (ЄДРПОУ 3476064) у ході проведення реконструкції теплопунктів з улаштуванням модульних котелень та твердому паливі заволоділи бюджетними коштами в особливо великому розмірі, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 191 КК України.

На підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05.07.2019 проведено ряд обшуків та огляд на території міста Харкова.
Згідно протоколів обшуку, складених прокурором Першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_8 , прокурором Першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , прокурором Першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_9 , прокурором відділу ГПУ ОСОБА_10 від 10.07.2019, за адресами: м. Харків, вул. Руднична, 25; м. Харків, майдан Свободи, 7, корпус 2, поверх 6,7,8; м. Харків, проспект Московський, 247, літера А-13, поверх 11, офіс № 102, проведено обшуки та огляд, у ході яких, виявлено та вилучено майно ряду юридичних осіб, у тому числі ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД».
Постановою прокурора Першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 21.08.2019 речі, документи, грошові кошти та електронні носії інформації, які вилучені 10.07.2019 при проведенні обшуків та огляду приміщень за адресами: м. Харків, вул. Руднична, 25; м. Харків, майдан Свободи, 7, корпус 2, поверх 6,7,8; м. Харків, проспект Московський, 247, літера А-13, поверх 11, офіс № 102, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000743.
22.08.2019 прокурор Першого відділу процесуального керівництва Першого управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся із клопотанням до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва про поновлення строку подачі клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000743 від 03.04.2019 вилученого під час проведення обшуків та огляду приміщень за адресами: м. Харків, вул. Руднична, 25; м. Харків, майдан Свободи, 7, корпус 2, поверх 6,7,8; м. Харків, проспект Московський, 247, літера А-13, поверх 11, офіс № 102, та накладення арешту на дане майно.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.08.2019 поновлено пропущений процесуальний строк на звернення з клопотанням, задоволено клопотання прокурора, та накладено арешт на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000743 від 03.04.2019, вилучене під час проведення обшуків та огляду приміщень за адресами: м. Харків, вул. Руднична, 25; м. Харків, майдан Свободи, 7, корпус 2, поверх 6,7,8; м. Харків, проспект Московський, 247, літера А-13, поверх 11, офіс № 102.
Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що вилучені речі та документи відповідають критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, та вважав, що необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів.
З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на тимчасово вилучене майно ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» у кримінальному провадженні № 0000743 від 03.04.2019, вилучене під час проведення обшуків та огляду приміщень за адресами: м. Харків, вул. Руднична, 25; м. Харків, майдан Свободи, 7, корпус 2, поверх 6,7,8; м. Харків, проспект Московський, 247, літера А-13, поверх 11, офіс № 102, з тих підстав, що вилучені речі та документи у встановленому законом порядку визнані речовими доказами в межах вказаного кримінального провадження та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.
Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.
З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане в оскаржуваній ухвалі майно ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД», оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане, знищене чи відчужене.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 173 КПК України, наклав арешт на майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Викладені у апеляційній скарзі зі змінами доводи про те, що ухвала слідчого судді є незаконною, постановленою з істотними порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, є непереконливими, оскільки ухвалу слідчого судді постановлно на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом.

Твердження захисника про те, що клопотання прокурора подано із порушенням строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, є надуманими, оскільки дане питання було предметом розгляду в суді першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД», не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки судом першої інстанції за наявності підстав, викладених у ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання розглянуто без повідомлення власника майна.
Доводи захисника про те, що прокурором не доведено, а слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про необхідність накладення арешту на майно ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД», колегія суддів вважає безпідставними, оскільки із матеріалів провадження вбачається, що клопотання слідчого та ухвала слідчого судді містять вказівки на мету та правові підставі, зазначені у ст.ст. 170, 171, 173 КПК України, для накладення арешту на вказане майно.
Посилання апелянта на те, що в оскаржуваній ухвалі не конкретизовано, з якими саме обставинами кримінального провадження співвідноситься вилучене під час обшуку майно, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки вказана обставина підлягає встановленню під час розгляду кримінального провадження по суті.
Доводи апеляційної скарги зі змінами про те, що слідчим суддею не враховано наслідки накладення арешту для ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД», а такожспіврозмірність обмеження його права власності, є непереконливими, оскільки матеріали провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді у частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» у кримінальному провадженні №0000743 від 03.04.2019, вилучене під час проведення обшуків та огляду приміщень за адресами: м. Харків, вул. Руднична, 25; м. Харків, майдан Свободи, 7, корпус 2, поверх 6,7,8; м. Харків, проспект Московський, 247, літера А-13, поверх 11, офіс № 102, необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу зі змінами - без задоволення.
Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу зі змінами захисника ОСОБА_6 в інтересах ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 22.08.2019 у частині накладення арешту на тимчасово вилучене майно ПрАТ «НОВОВОДОЛАЗЬКИЙ МОЛОКОЗАВОД» у кримінальному провадженні № 0000743 від 03.04.2019, вилучене під час проведення обшуків та огляду приміщень за адресами: м. Харків, вул. Руднична, 25; м. Харків, майдан Свободи, 7, корпус 2, поверх 6,7,8; м. Харків, проспект Московський, 247, літера А-13, поверх 11, офіс № 102, - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

____________ ___________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3