КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/577/20
Провадження № 1-кс/552/354/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2020 року слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянув у м. Полтаві в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, українця, громадянина України, освіта середня, не працює, неодружений, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий:

Київським районним судом м. Полтави 31.07.2019 за ч. 2 ст. 125 КК України 1 рік обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ відділення № 1 Полтавського відділу ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням погодженим з прокурором про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтовує тим, що в провадженні СВ ВП №1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Зібрані в ході досудового розслідування докази підтверджують обґрунтовану підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
ОСОБА_5 раніше судимий, не працює, неодружений, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків. Розуміючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності, підозрюваний може переховуватись як від органів досудового розслідування, так і від суду після направлення обвинувального акту. Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, тому просив клопотання задовольнити.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, що в ньому викладені.
Прокурор підтримав клопотання та вважає доведеним висновок про існування ризиків, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу та наявність підстав для тримання особи під вартою. На даний час не встановлено місце знаходження викрадених речей, а тому підозрюваний може знищити, спотворити останні. Крім того, він може впливати на потерпілого та свідків, оскільки знає останніх, їх місце проживання.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив викладені слідчим обставини та пояснив, що його підставляють.
Захисник ОСОБА_6 вважає клопотання необґрунтованим, оскільки слідчим не надано доказів на доведення існування ризиків. Просив суд врахувати молодий вік підозрюваного, він проживає за місцем своєї реєстрації, його батько є особою з інвалідністю та потребує догляду. Його батьки зможуть контролювати ОСОБА_5 , а тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заслухавши осіб, які приймали участь у розгляді клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років.
Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею встановлено, що наведені у клопотанні обставини свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину передбаченому ч. 2 ст. 187 КК України.
Також, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На підтвердження обґрунтованості підозри, наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно пов`язати ОСОБА_5 із вчиненням кримінальних правопорушень (Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного з вчиненим інкримінованим злочином підтверджується наявними доказами, сукупність яких дає підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого злочину є обґрунтованою, що дає підстави для застосування щодо нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

ОСОБА_5 07 лютого 2020 року повідомлено про підозру за ч.2 ст. 187 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- заявою та протоколом допиту потерпілого та протоколом додаткового допиту потерпілого, який зазначив, що саме 04.02.2020 року, починаючи з 16:40 дві особи чоловічої статі, із застосування насильства небезпечного для життя здоров`я потерпілого, з використанням предметів схожих на пістолети та ножі, вчинили відносно нього розбійний напад, завдали численних тілесних ушкоджень, в результаті чого в нього відкрито заволоділи його майном а саме: мобільним телефоном марки Nokia 3.1 plus 3/32 Gb, вартістю 3599 грн., гаманець з документами на автомобіль марки Ваз 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , банківською картою ПАТ КБ «Приватбанк», кредитними коштами в сумі 4000 грн. після чого вказані особи зникли з місця вчинення злочину;

- протоколом огляду місця події від 04.02.2020 року, відповідно до якого оглянуто місце події, встановлено наявність численних слідів речовини бурого кольору, яка імовірно належить потерпілому;

- протоколом огляду від 06.021.2020, відповідно до якого оглянуто автомобіль марки Нісан Тіана, на якому нападники пересувались по м. Полтава та в салоні якого встановлено наявність численних слідів вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , яка зазначила, що є співмешканкою потерпілого. 04.02.2020 року близько 20:00 год. додому прийшов потерпілий зі численними побоями. На запитання, що сталося, він розповів, що двоє малознайомих йому чоловіків, завдали йому численних тілесних ушкоджень та забрали майно, а саме: Nokia 3.1 plus 3/32 Gb, вартістю 3599 грн., гаманець з документами на автомобіль марки Ваз 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , банківською картою ПАТ КБ «Приватбанк» та кредитними коштами в сумі 4000 грн.

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, проведеного з потерпілим ОСОБА_8 , відповідно до яких потерпілий вказав на ОСОБА_5 , як на особу, яка вчинила відносно нього злочин;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка зазначила, що неподалік свого місця проживання почула гучні крики про допомогу, звуки схожі на постріли. Після цього свідок побачила, що двоє чоловіків здійснили напад на потерпілого, та силоміць намагалися спочатку затягнути до автомобіля марки Ваз 2107, а потім через деякий час приїхав інший автомобіль марки Нісан Тіана, та нападники силоміць заштовхали потерпілого у вказаний автомобіль, при цьому здійснюючи постріли з пістолетів та завдаючи численних ударів потерпілому, затягнути останнього до авто марки Нісан Тіана. При цьому авто марки ВАЗ залишився з відчиненими дверима на вулиці. Свідок одразу викликала працівників поліції;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 , який підтвердив фактичні обставини на які вказує потерпілий та вказав, що особою, яка вчиняла з ним кримінальне правопорушення є ОСОБА_5 та іншими доказами по кримінальному провадженню в їх сукупності.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, враховується тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до вимог ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Як ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, варто розцінювати ту обставину, що ОСОБА_5 відомо місце проживання потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні та перебуваючи на волі, підозрюваний може перешкоджати встановленню істини у справі, впливати на потерпілого, свідків. Вказана обставина свідчить про реальну загрозу незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілого та свідків, примушуючи останніх давати неправдиві показання.

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу, необхідно врахувати тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким, що свідчить про наявний ризик можливого переховування підозрюваного від слідчого, прокурора та суду з метою уникнення від відбуття покарання, яке належить відбувати реально.

Крім того, необхідно врахувати те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійних джерел для існування, неодружений.
Дані обставини свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків та можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім цього, на даний час не встановлено місцезнаходження всіх речей, якими заволоділи підозрювані. Вказана обставина свідчить про те, що ОСОБА_5 відомо місцезнаходження викрадених речей, а перебуваючи на волі він має змогу знищити, сховати або спотворити будь-яку з вказаних речей.

Крім того, 31.07.2019 року за вироком Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та визначено 1 рік обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік. Суду не надано доказів, що даний вирок не набрав законної сили.
Отже, злочин ОСОБА_5 вчинено в період іспитового строку. Це свідчить про те, що після вчиненого злочину ОСОБА_5 належних висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти нові злочини, насильницького характеру.
Враховуючи вище зазначені ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

На підставі викладеного приходжу до висновку про обґрунтованість клопотання слідчого та наявність підстав для його задоволення, оскільки більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не забезпечать належної поведінки підозрюваного.
З метою забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, запобігання подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодити встановленню істини в справі, є всі підстави для обрання особі запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Посилання захисника на затримання ОСОБА_5 об 11 годині 07 лютого 2020 року не знайшло свого підтвердження в ході розгляду клопотання.
Керуючись ст. ст. 177-178, 193-194 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Полтавського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Строк тримання під вартою рахувати з 23 год. 10 хв. 07 лютого 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Слідчий суддя ОСОБА_1