Справа № 152/204/19
УХВАЛА
06 березня 2020 року м. Шаргород
Справа №152/204/19
Провадження №1-кс/152/42/20
Слідчий суддя
Шаргородського районного
суду Вінницької області ОСОБА_1 ,
секретаря судового
засідання ОСОБА_2 ,
старшого слідчого СВ
Жмеринського ВП ГУНП у
Вінницькій області ОСОБА_3 ,
розглянувши в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів,
04.03.2020 року ст. слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Шаргородського відділу Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Шаргородського районного суду з клопотанням про тимчасовий доступ до документів.
Допитані в ході досудового розслідування в якості свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 повідомили, що дійсно позичили грошові кошти у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно, але позичені кошти не повернули через матеріальні труднощі та через отримання незначних доходів до теперішнього часу.
З метою встановлення дійсних розмірів отриманих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 доходів за період з 01.01.2008 року по 31.12.2019 року виникла необхідність отримання відомостей з ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків є податковою інформацією з обмеженим доступом, яка містить персональні дані та належить до охоронюваної законом таємниці, відповідно до п.8 ч.1 ст.162 КПК України.
Інформація, яка міститься в ІНФОРМАЦІЯ_1 , може бути використана як доказ отримання доходів ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , тобто встановлення можливості оплатити борги та, відповідно, встановити їх умисел на вчинення злочину. Тому ці документи, до яких необхідно отримати доступ, самі по собі та в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.
Просить надати йому тимчасовий доступ до документів, з можливістю ознайомитися з ними та зробити їх копії, які перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , та містять охоронювану законом таємницю, тобто персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних, а саме: тимчасовий доступ до відомостей з ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо розміру доходів, отриманих ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_2 , за період з 01.01.2008 року по 31.12.2019 року.
При розгляді клопотання в судовому засіданні ст. слідчий СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 його підтримав, зсилаючись на обставини, викладені в клопотанні.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду клопотання не прибув, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином шляхом здійснення виклику за телефоном (а.п.12), про причини неприбуття не повідомив.
Відповідно до вимог ч.4 ст.163 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання за участю сторони кримінального провадження, яка подала клопотання, та особи, у володінні якої знаходяться речі і документи. Неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин, або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.
Оскільки особа, у володінні якої знаходяться документи, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, про причини неприбуття представника слідчого суддю не повідомила, то перешкод для розгляду клопотання у відсутності представника вказаної юридичної особи немає.
Виходячи з прохальної частини клопотання, слідчий просить також надати йому тимчасовий доступ до інформації, яка містить охоронювану законом таємницю, тобто персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні, тобто у володінні ОСОБА_5 , але не надає відомостей про її адресу місця проживання, електронну адресу чи номера мобільного телефону для здійснення оперативного виклику для розгляду клопотання, у зв`язку із чим слідчий суддя позбавлений можливості викликати у судове засідання особу, у особистому володінні якої знаходиться інформація.
Слідчий суддя, вислухавши слідчого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням слідчого, прийшов до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Частинами 3, 4, 5 ст.132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні. Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно із ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ч.1 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.
Пунктом 6 ч.2 ст.160 КПК України встановлено, що у клопотанні зазначаються: можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
До охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належить: персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних (п.8 ч.1 ст.162 КПК України).
Статтею 2 ЗУ «Про захист персональних даних» встановлено, що персональні дані відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; суб`єкт персональних даних фізична особа, персональні дані якої обробляються.
Об`єктами захисту є персональні дані. Персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою (ч.ч.1, 2 ст.5 ЗУ «Про захист персональних даних»).
Відповідно до п.70.1 ст.70 Податкового кодексу України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, формує та веде Державний реєстр фізичних осіб-платників податків (далі Державний реєстр).
Пунктами 70.2 та 70.3 ст.70 ПК України встановлено, що до облікової картки фізичної особи-платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація: прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання, а для іноземних громадян також громадянство; серія, номер свідоцтва про народження, паспорта (аналогічні дані іншого документа, що посвідчує особу), ким і коли виданий. До інформаційної бази Державного реєстру включаються такі дані про фізичних осіб: джерела отримання доходів; об`єкти оподаткування; сума нарахованих та/або отриманих доходів; сума нарахованих та/або сплачених податків; інформація про податкову знижку та податкові пільги платника податків.
Частиною 5 ст.163 КПК України встановлено, що слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами та документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч.6 ст.163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених ч.5 ст.163 КПК України, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Відповідно до ст.1 ЗУ «Про інформацію», документ матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі; захист інформації сукупність правових, адміністративних, організаційних, технічних та інших заходів, що забезпечують збереження, цілісність інформації та належний порядок доступу до неї; інформація будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
Статтею 4 ЗУ «Про інформацію» встановлено, що суб`єктами інформаційних відносин є фізичні особи; юридичні особи; об`єднання громадян; суб`єкти владних повноважень. Об`єктом інформаційних відносин є інформація.
Одним із видів інформації за змістом є податкова інформація, відповідно до ст.10 ЗУ «Про інформацію».
Статтею 11 ЗУ «Про інформацію» встановлено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення повноважень щодо верифікації та моніторингу державних виплат не потребує згоди фізичних осіб на отримання та обробку персональних даних.
Відповідно до ст.16 ЗУ «Про інформацію», податкова інформація сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України. Правовий режим податкової інформації визначається Податковим кодексом України та іншими законами.
Відповідно до ст.20 ЗУ «Про інформацію», за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Частинами 1-3 ст.21 ЗУ «Про інформацію» встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом. Порядок віднесення інформації до таємної або службової, а також порядок доступу до неї регулюються законами.
Проаналізувавши наведене вище законодавство, слідчий суддя встановив, що інформація, про тимчасовий доступ до якої просить слідчий ОСОБА_3 , містить персональні дані особи ОСОБА_5 , тому відноситься до податкової інформації, є конфіденційною, тобто інформацією з обмеженим доступом.
Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження не встановлено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення певною особою; що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого; що без звернення із вказаним клопотанням не може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається до слідчого судді.
До того ж, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази обставин, на які посилається слідчий.
Показання ОСОБА_5 в якості свідка 24.09.2019 року (а.п.6), на переконання слідчого судді, на час розгляду клопотання 06.03.2020 року, не свідчать про наявність обґрунтованої підозри про вчинення нею чи іншою особою кримінального правопорушення.
В п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено: «що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (…)».
Слідчому судді не додано жодних доказів про те, що існують факти або інформація, які можуть переконати в тому, що особа, про яку йдеться, тобто ОСОБА_5 , могла вчинити правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України, а особи, яким оголошена про підозру, відсутні.
Також, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази обставини, на яку посилається слідчий, зокрема, що ІНФОРМАЦІЯ_2 надало інформацію слідчому про відмову у наданні витягу з Державного реєстру осіб-платників податків щодо доходів ОСОБА_5 .
При цьому, під час судового розгляду слідчий ОСОБА_3 зазначив, що не звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання інформації з Державного реєстру осіб-платників податків щодо доходів ОСОБА_5 .
До того ж, слідчий суддя констатує факт, що в порушення вимог ч.6 ст.160 та ч.6 ст.163 КПК України, слідчим не обґрунтовано неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
Таким чином, клопотання ст. слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.159-164, 166, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Шаргородського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1