Справа № 761/7132/20
Провадження № 1-кс/761/4610/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року, слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю слідчого ОСОБА_2 , секретаря ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_4 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0003164 від 05.07.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання слідчого, погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про накладення арешту на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 244,8 кв. м. для забезпечення цивільного позову із забороною відчуження, розпорядження та/або користування майном

Клопотання мотивовано тим, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003164 від 05.07.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України

При цьому, як зазначає слідчий у клопотанні, 21.01.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187 КК України.

Так, санкція ст.257 та ч. 4 ст. 187 КК України, кожна окремо, передбачає такий вид покарання, як позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна.

Поряд з цим, у разі доведення у законному порядку вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушеннях, за якими останній насьогодні підозрюється, у відповідності до санкції ст.257 та ч. 4 ст. 187 КК України, передбачається, зокрема, конфіскація майна як вид покарання.

Окрім цього, з метою перевірки майнового стану підозрюваного, було отримано інформацію від національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, про те що у підозрюваного ОСОБА_6 на праві повної власності перебуває домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 244,8 кв. м.

Як підставу для накладення арешту слідчий вказує на те, що вищезазначене домоволодіння на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_6 , яке може бути конфісковано у майбутньому за вироком суду, окремо також у кримінальному провадженні потерпілими заявлено цивільний позов, що, відповідно до п.3 та п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, є належною підставою для накладення арешту на дане майно.

В судовому засіданні слідчий доводи клопотання підтримав і просив про його задоволення.

Володілець майна, на яке слідчий просить накласти арешт, у судове засідання не викликався на підставі ч.2 ст. 172 КПК України.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його часткового задоволення, виходячи із наступного.

Встановлено, що СУ ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003164 від 05.07.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України.

21.01.2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру, а саме у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч.4 ст. 187 КК України.

Так, санкція ст.257 та ч. 4 ст. 187 КК України, кожна окремо, передбачає такий вид покарання, як позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, а також додаткове покарання у виді конфіскації майна.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

При вирішенні клопотання слідчого про арешт майна слідчий суддя враховує, що санкція ст. 257 КК України та ч. 4 ст. 187 КК України, за якою ОСОБА_7 повідомлений про підозру, передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна, також у кримінальному провадженні потерпілими заявлено цивільний позов, а тому, з метою забезпечення виконання вироку суду в частині можливої конфіскації майна, а також забезпечення цивільного позову, зважаючи на наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно може бути перетворено або відчужене, клопотання слідчого підлягає задоволенню з підстав, визначених п.3 та п.4 ч.2 ст. 170 КПК України.

У той же час слідчий суддя вважає надмірним заходом забезпечення кримінального провадження заборону користування арештованим майном, необхідність у чому слідчим слідчому судді доведена не була.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_6 , а саме на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 244,8 кв. м. із забороною відчуження, та розпорядження вказаним майном.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1