Справа № 346/3757/19
Провадження № 1-кп/346/217/20
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия матеріали кримінального провадження № 0000048 від 06 лютого 2018 року за обвинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні малолітня дитина, раніше неодноразово судимого, засудженого вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі,

- за ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2018 року приблизно о 02:00 год. Кардащук за попередньою змовою, із ОСОБА_7 , який уже засуджений за скоєння даного злочину, прибули до господарства АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 та пересвідчившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, повторно, проникли до житлового будинку, звідки таємно викрали : мобільний телефон марки «LG-Х 135», вартістю 700 грн., зарядний пристрій USB до мобільного телефона модель НОМЕР_1 , вартістю 85 грн., мобільний телефон марки "Samsung DUOS GT S 7262", вартістю 850 грн., мобільний телефон марки "Samsung GT-S7390", вартістю 670 грн., мобільний телефон марки «Samsung GT-S3300К» в неробочому стані, вартістю 30 грн., зарядний пристрій USB марки «Билайн А248-НВ2-501000», вартістю 90 грн., дві музичні колонки марки «Charge mini», вартістю 300 гривень кожна, на загальну суму 600 грн. та покинули місце злочину, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3025 гривень.

Свою вину у скоєному злочині, за обставин викладених у обвинувальному акті, обвинувачений визнав у повному обсязі. Не піддавав також сумніву і вартість речей, які таємно викрадав та якими незаконно заволодівав. Підтвердив вчинення крадіжки із будинку потерпілої спільно із ОСОБА_9 , вказавши дії кожного у ту ніч.

Просить суд врахувати, що скоєння злочину відбулося внаслідок тяжкості матеріального становища, в якому перебував на той час, із-за відсутності місця роботи. У вчиненому щиро розкаюється, просить не карати суворо.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України в судовому засіданні не досліджувались інші зібрані у кримінальному провадженні докази, оскільки, за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз"яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням в житло.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо конкретного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов"язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом"якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчиненню нових злочинів.

У п. 3 постанови зазначено, що суди, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу.

Обставинами, що пом"якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, просьбу потерпілої суворо не карати та відсутність претензій з її боку.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

Виходячи із характеру вчиненого та відношення до скоєного, суд вважає за можливе обрати винуватій особі покарання визначене статею за якою він обвинувачується, оскільки таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також при визначенні остаточного покарання обвинуваченому суд враховує, що після скоєння злочину в якому він обвинувачується, ним було вчинено і інше кримінальне правопорушення за яке він засуджений вироком Косівського районного суду 14 листопада 2019 року за ст. 185 ч.3 КК України до трьох років позбавлення волі та по якому відбуває покарання на даний час.

Речовими доказами розпорядитися у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 392-395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання три роки позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2019 року за ст. 185 ч.3 КК України та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання - три роки шість місяців позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_5 , у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання, час перебування під вартою згідно вироку Косівського районного суду Івано-Франківської області від 14 листопада 2019 року, з розрахунку день за день.

Строк відбування покарання рахувати з 14 листопада 2019 року.

Речові докази : мобільний телефон марки «LG-Х 135», зарядний пристрій USB до мобільного телефона модель НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung DUOS GT S 7262», мобільний телефон марки «Samsung GT-S7390», мобільний телефон марки «Samsung GT-S3300К» в неробочому стані, зарядний пристрій USB марки «Билайн А248-НВ2-501000», які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_11 , після набрання вироком законної сили залишити їй у власності.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів, обвинуваченим з часу отримання копіїї вироку, іншими учасниками з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1