Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2199/20
Провадження № 1-кс/644/360/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора від 12.03.2020 року про часткову відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000017 від 19 лютого 2020 року за ч.1 ст.296 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду зі скаргою, якою просив скасувати постанову прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 від 12.03.2020 року про часткову відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000017 від 19 лютого 2020 року за ч.1 ст.296 КК України.

Скарга вмотивована тим, що ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000017 від 19 лютого 2020 року, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.296 КК України. 10.03.2020 року він звернувся з клопотанням, в якому у №12 просив призначити відносно нього судово-психологічну експертизу в порядку п.6 ч.2 ст.242 КПК України, оскільки планує в межах кримінального провадження подати цивільний позов про стягнення моральної шкоди, спричиненої незаконними діями ОСОБА_5 . Прокурором ОСОБА_4 винесено постанову від 12.03.2020 року, якою відмовлено в цій частині його ( ОСОБА_3 ) клопотання, що і стало підставою для звернення зі скаргою до слідчого судді.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини викладені у скарзі.

Прокурор просив відмовити в задоволенні скарги за безпідставністю .

Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні СВ Індустріального ВП ГУ НП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000017 від 19 лютого 2020 року за ч.1 ст.296 КК України.

З матеріалів скарги встановлено, що постановою прокурора Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 від 12.03.2020 року у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_3 в частині призначення судово-психологічної експертизи відмовлено.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданнями кримінального судочинства є охорона прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Відповідно до ст. 3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зазначена функція включає два основні напрямки діяльності слідчого судді: 1) охорону прав і свобод людини шляхом превенції, тобто недопущення протиправного та необґрунтованого обмеження прав людини; 2) захист прав і свобод людини, тобто їх відновлення у випадку порушення. Тобто основне завдання інституту слідчого судді полягає не у забезпеченні ефективності державного управління (у т.ч. - досудового розслідування), а у судовому контролі з метою гарантування дотримання прав осіб та вимог КПК України, інакше було б порушено принцип розподілу владних повноважень.

У ст. 64 КПК України визначено поняття доказів у кримінальній справі, якими є всякі фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність або відсутність суспільно-небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила ці діяння, та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 2 ст. 84 КПК Украйни висновок експерта є одним із процесуальних джерел доказів. З огляду на викладене, одним із джерел доказів у справі є висновок експерта.

Згідно ч. 1ст. 242 КПК України(в редакції Закону України № 187-IХ від 04.10.2019, який опубліковано у державному друкованому засобі масової інформації «Голос України» 16.10.2019), експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до абз. 1 ч. 1ст. 243 КПК України(в редакції Закону України № 187-IХ від 04.10.2019, який опубліковано у державному друкованому засобі масової інформації «Голос України» 16.10.2019), експерт залучається у разі наявності підстав для проведення експертизи за дорученням сторони кримінального провадження.

Слідчий суддя зазначає, що положення п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України, на яке посилається заявник як на підставу своїх вимог , спрямовано насамперед на забезпечення: правильності кваліфікації кримінального правопорушення (за умови, що розмір шкоди є ознакою складу злочину або кваліфікуючою ознакою); повноти досудового розслідування (оскільки відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, є елементом предмета доказування); достовірності інформації, яка відображується в підсумкових рішеннях стадії досудового розслідування (згідно з п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК обвинувальний акт має містити відомості про розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням).

За змістом ст. 92 КПК обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом.

За своєю суттю та змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення кримінальними процесуальними і криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Особливістю норми п. 6 ч.2 ст. 242 КПК щодо обов`язковості призначення експертизи є також те, що цей імперативний припис має застосовуватися у провадженнях про кримінальні правопорушення, які мають матеріальний склад злочину, тобто містять суспільно небезпечні наслідки, які можливо обчислити у вигляді збитків або шкоди довкіллю.

У правовому висновку, викладеному в постанові від 25 листопада 2019 року у справі № 420/1667/18 об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду констатувала, що імперативність п.6 ч.2 ст.242 КПК України у редакції Закону №1261-VІІ щодо призначення експертизи в кожному кримінальному провадженні для визначення розміру збитків, завданих кримінальним правопорушенням, має обмежений характер.

Аналіз ч. 2 ст. 242 КПК у редакції Закону № 1261-VII вказує на те, що обов`язок на стадії досудового слідства звернутися з клопотанням про залучення експерта (залучити експерта) для визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням, покладено лише на слідчого, прокурора.

З огляду на викладене слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 26, 110, 242, 243, 303, 307, 369, 370, 371, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову прокурора від 12.03.2020 року про часткову відмову у задоволенні клопотання про призначення судово-психологічної експертизи по кримінальному провадженню № 0000017 від 19 лютого 2020 року за ч.1 ст.296 КК України- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Вступну та резолютивну частини ухвали складено та проголошено 25.03.2020. Повний текст ухвали складено 27.03.2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1