печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ3

06 липня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві заяву захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про відвід слідчого судді ОСОБА_8 від розгляду клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань злочинів ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до речей та документів з можливістю її вилучення, в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000436,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла заява захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про відвід слідчого судді ОСОБА_8 від розгляду клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань злочинів ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до речей та документів з можливістю її вилучення, в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000436.

В обґрунтування відводу заявник вказує на наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості, оскільки, на думку останнього, слідчий суддя ОСОБА_8 розглядала ряд клопотань сторони обвинувачення, які були задоволені, що вказує на наявність інших підстав, які свідчать про упередженість слідчого судді.

У судове засідання заявник не з`явився, про місце і час судового розгляду повідомлений належним чином, заяв, клопотань до суду не подано.

Прокурори та слідчий в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні заявленого відводу, вказуючи на його безпідставність.

Інші учасники судового розгляду не з`явилися, про розгляд провадження повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті заяви у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши матеріали провадження, заслухавши позицію учасників розгляду, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу, визначений ст.ст. 75, 76 КПК України.

Суддя виконує свої професійні обов`язки незалежно, виходячи виключно з фактів, установлених на підставі власної оцінки доказів, розуміння закону, верховенства права, що є гарантією справедливого розгляду справи у суді, не зважаючи на будь-які зовнішні впливи, стимули, загрози, втручання або публічну критику.

Положеннями ст. 80 КПК України розкрито поняття заяви про відвід, а саме частиною 5 вказаної статті передбачено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Сторона захисту вказує, що слідчий суддя ОСОБА_8 розглядала ряд клопотань сторони обвинувачення, які були задоволені, що вказує на наявність інших підстав, які свідчать про упередженість слідчого судді.

Проте, дані доводи слідчий суддя не приймає до уваги та вважає їх безпідставним, з огляду на наступне.

Статтею 75 КПК України, визначено, що слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Проте, всупереч вказаному, заявником не наведено будь яких доводів, які б свідчили про упередженість слідчого судді ОСОБА_8 про надання тимчасового доступу до речей та документів з можливістю її вилучення, в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000436, оскільки заявлений відвід фактично мотивований незгодою сторони захисту з процесуальними рішеннями слідчого судді, що при даних обставинах не може слугувати підставою для відводу.

Разом з цим, під час судового розгляду даної заяви за наданими матеріали, також не встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних її прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін при розгляді заяви про відвід.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки ,що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 року, у справі №5-15п12).

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено обґрунтованості заявленого відводу та не доведено упередженості слідчого судді ОСОБА_8 , що унеможливлювало б постановлення нею об`єктивного судового рішення, та як наслідок встановлено, що підстави, згідно із правилами КПК України, для відводу слідчого судді відсутні.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про відвід слідчого судді ОСОБА_8 від розгляду клопотання слідчого другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку з масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань злочинів ОСОБА_5 про надання тимчасового доступу до речей та документів з можливістю її вилучення, в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000436.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1