У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2019 року м.Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0005966 від 20.12.2019,

встановила:

28.12.2019 року прокурор Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся у кримінальному провадженні №0005966 від 20.12.2019 з клопотанням про арешт майна, яке було вилучено під час огляду місця події в період часу з 01.37 по 04.40 20.12.2019 за адресою: м. Хмельницький, вул. Івана Франка 8 (приміщення з вивіскою «Лото Золото»).

Відсутність прокурора в судовому засіданні відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що воно не підлягає до задоволення.

Згідно абз. ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
За ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Як на підставу обшуку, в ході якого вилучено відповідне майно, прокурор посилається на ст. 233 КПК України, однак з матеріалів клопотання не вбачається невідкладності входження до володіння особи, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук, постановленої до або після проведення такого обшуку.

За таких обставин слід дійти висновку, що хоча перелічене в клопотанні прокурора вилучене під час обшуку (огляду) майно і визнано постановою слідчого від 20.12.2019 року речовими доказами, правова підстава для арешту майна відсутня, внаслідок чого необхідність арешту не доведена, а відтак в задоволенні клопотання про арешт слід відмовити.
Враховуючи відсутність правової підстави для арешту майна, немає необхідності в подальшій перевірці обґрунтованості клопотання відповідно до вимог пунктів 2 6 ч. 2 ст. 173 КПК України.
Керуючись ст.ст. 170 173 КПК України, -

постановила:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0005966 від 20.12.2019 про арешт майна, яке було вилучено під час огляду місця події в період часу з 01.37 по 04.40 20.12.2019 за адресою: м. Хмельницький, вул. Івана Франка 8 (приміщення з вивіскою «Лото Золото»).

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя