Справа №403/54/20 провадження № 1-кс/403/6/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2020 року смт.Устинівка

Слідчий суддя Устинівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі:
особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка скаргу ОСОБА_3 на постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника слідчого відділення Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області слідчого ОСОБА_4 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2020 року гр-н ОСОБА_3 звернувся до Устинівського районного суду Кіровоградської області зі скаргою на постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника слідчого відділення Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області (далі - Устинівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області) слідчого ОСОБА_4 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року. На обгрунтування доводів скарги зазначив про те, що 07.09.2019 року він звернувся до Устинівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області із заявою-повідомленням про відкрите викрадення гр-нами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належного йому майна - чотирьох риболовецьких спінінгів на загальну суму 14000,00 грн., що мало місце на річці Березівка Устинівського району Кіровоградської області. Разом з тим, з невідомих йому причин вчинене кримінальне правопорушення було кваліфіковано слідчим за ч.1 ст.185 КК України (таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а не за ст.186 КК України (відкрите викрадення чужого майна (грабіж). Слідчим під час досудового розслідування не були проведені необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення всіх обставин справи, що призвело до неправильної кваліфікації кримінального правопорушення та передчасного винесення слідчим рішення про закриття кримінального провадження, яке не грунтується на достатніх, належних та допустимих доказах. З огляду на викладене, прохав скасувати постанову від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року та зобов`язати слідчого провести в межах вказаного кримінального провадження слідчі дії для встановлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 КК України.
В судовому засіданні гр-н ОСОБА_3 підтримав викладені в скарзі вимоги та прохав слідчого суддю їх задоволити.
Слідчий ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не зявився. Про причини неявки слідчого суддю не повідомив.
За вказаних обставин розгляд скарги ОСОБА_3 здійснюється відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України за відсутності слідчого, яким було прийняте оскаржуване рішення.
Дослідивши зміст скарги ОСОБА_3 та матеріали кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.303, ч.1 ст.304 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником протягом десяти днів з моменту прийняття може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.
Відповідно до положень пунктів 1, 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.
Згідно ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.
За змістом ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, крім іншого, повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Слідчим суддею встановлено, що 08.09.2019 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстроване кримінальне провадження №0000172 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, з наступним викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: невідомі особи, перебуваючи на річці Березівка в Устинівському районі Кіровоградської області, таємно шляхом вільного доступу викрали чотири риболовецькі спінінги у ОСОБА_3 ..
За результатами проведеного досудового розслідування, 28.11.2019 року тимчасово виконуючим обов`язки начальника слідчого відділення Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, та будь-якого іншого правопорушення, передбаченого КК України.
На обгрунтування обставин, які стали підставою для прийняття такого рішення, слідчим зазначено про те, що в ході проведення досудового розслідування встановлено знаходження 07.09.2019 року ОСОБА_3 на березі річка Березівка неподалік смт.Устинівка, де останній рибалив на риболовецькі вудилища та приладдя для лову риби загальною вартістю близько 14000,00 грн.. Прийшовши на місце вилову ОСОБА_3 риби, охоронці, які здійснюють контроль за виловом риби в даній водоймі, попрохали ОСОБА_3 припинити вказані дії, оскільки він порушує вимоги договору оренди з боку орендаря. В подальшому, зачепивши риболовецькі знаряддя ОСОБА_3 , затягли їх у воду, чим спричинили йому матеріальних збитків на загальну суму 14000,00 грн.. З огляду на викладене слідчим зроблений висновок про відсутність в даному кримінальному правопорушенні складу злочину, передбаченого ст.185 КК України, а вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.194 КК України, за яке для притягнення особи до кримінальної відповідальності має бути заподіяна шкода у великих розмірах, тобто така, що у 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян (960 грн. 50 коп.).
Жодного належного обгрунтування того, на підставі яких доказів, отриманих слідчим ОСОБА_4 за результатом проведення слідчих дій, були встановлені зазначені вище обставини, оскаржувана постанова не містить.
Інших обставин, встановлених слідчим під час досудового розслідування, які стали підставою для його висновку про закриття кримінального провадження, в оскаржуваній постанові також зазначено не було.
Разом з тим, за змістом ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, крім іншого, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч.1 ст.92 КПК України).
Відповідно до ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.
З огляду на викладене, закриття кримінального провадження, яке є одним із способів його остаточного вирішення, може мати місце лише після всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів з урахуванням положень ст.ст.2, 284 КПК України, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження повинна бути вмотивованою, її зміст має відповідати фактичним обставинам, встановленим слідчим, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи (потерпілого), яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що, як наслідок, виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального процесу.
З матеріалів кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року вбачається, що в заяві потерпілого ОСОБА_3 від 07.09.2019 року про притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які викрали в нього чотири спінінги, та протоколу допиту потерпілого від 02.10.2019 року, останній зазначає конкретні обставини (час, місце, спосіб), за яких вказане майно вибуло з його володіння, оскільки вони мали місце у його присутності та присутності ще трьох свідків.
Таким чином, показання потерпілого ОСОБА_3 та трьох свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 стосувались не таємного викрадення належного потерпілому майна, а відкритого заволодіння ним, однак повідомлені вказаними особами обставини залишились поза увагою слідчого, внаслідок чого їм не була надана належна правова оцінка.
Крім того, потерпілим ОСОБА_3 та трьома зазначеними вище свідками під час досудового розслідування були дані показання про причетність гр-н ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до заволодіння належними потерпілому спінінгами, однак вказані особи під час досудового розслідування слідчим ОСОБА_4 взагалі допитані не були.
За змістом наявного в матеріалах кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року письмового пояснення гр-на ОСОБА_5 останній повідомив про те, що 07.09.2019 року він разом з товаришем ОСОБА_6 відпочивав на річці Березівка. При цьому одночасно зазначив, що вони попередили присутніх на березі осіб, що пропливуть біля них човном з метою виявлення сіток та інших заборонених предметів для вилову риби.
Згідно письмових пояснень гр-на ОСОБА_6 , останній повідомив про те, що 07.09.2019 року він разом із товаришем ОСОБА_5 плавали на гумовій лодці попід берегом на річці Березівка без будь-яких на те причин. В подальшому вони повідомили присутніх на березі осіб, що згідно договору оренди землі від 18.10.2011 року риболовля в темну пору доби заборонена та попередили, що човном пропливуть по річці з метою виявлення сіток та інших заборонених речей.
З наявних в матеріалах кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року копії договору оренди землі від 10.10.2011 року, не вбачається наявності заборони здійснення вилову риби на річці Березівка, а в п.3.3.4 копії договору оренди водойми (водойм) загальнодержавного значення від 09.11.2011 року зазначено, що умови обмеження загального користування орендар зобовязаний довести до відома населення.
При цьому з матеріалів кримінального провадження не можливо встановити, яким чином слідчим були отримані зазначені копії договорів та доданих до них актів, розрахунків розміру орендної плати, що відповідно ставить під сумнів дотримання слідчим вимог ч.1 ст.86 КПК України про отримання доказу у порядку, встановленому КПК України.
Таким чином, встановлені слідчим під час досудового розслідування обставини, що стали підставою для прийняття ним оскаржуваної постанови, не відповідають дослідженим слідчим суддею матеріалам кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року, оскільки останні не містять будь-яких доказів, отриманих слідчим за наслідками проведення слідчих та інших процесуальний дій, на підтвердження: 1) наявності охоронців, які здійснюють контроль за виловом риби у річці Березівка, та того, хто саме є цими охоронцями, чи перебувають ці особи у трудових відносинах з орендарем водойми та які вони мають повноваження, здійснюючи контроль за водокористуванням на ній; 2) заборони здійснення вилову риби на річці Березівка згідно вимог орендаря та того, якими саме документами встановлені такі вимоги, їх погодження з орендодавцем та доведення до відома населення.
Зі змісту оскаржуваної постанови взагалі не зрозуміло на підставі яких проведених слідчих та інших процесуальних дій слідчий ОСОБА_4 встановив відсутність події не тільки кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 КК України, але й будь-якого іншого кримінального правопорушення, передбаченого КК України, з огляду на зазначення ним лише розміру шкоди, яка має бути заподіяна, для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст.194 КК України.
В оскаржуваній постанові відсутнє обгрунтування того, виходячи з яких встановлених слідчим обставин він зробив висновок про відсутність злочину, передбаченого ст.185 КК України в цілому, без вказівки на її конкретну частину, хоча кримінальне провадження було розпочате слідчим за заявою потерпілого ОСОБА_3 саме за ч.1 ст.185 КК України.
Також слідчий суддя звертає увагу на неоднозначність висновків слідчого ОСОБА_4 щодо самої підстави закриття кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року з урахуванням того, що в мотивувальній частині оскаржуваної постанови слідчим зазначено про відсутність складу злочину, передбаченого ст.185 КК України, а в резолютивній частині цієї ж постанови підставою закриття кримінального провадження є відсутність події злочину, передбаченого ст.185 КК України, та будь-якого іншого правопорушення, передбаченого КК України, що в свою чергу не відповідає підставі, передбаченій правовою нормою, якою керується слідчий при закритті кримінального провадження - п.2 ч.1 ст.284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).
Крім того, в оскаржуваній постанові слідчим ОСОБА_4 не вказано, в діях якої саме особи чи осіб відсутній склад кримінального правопорушення, передбачений ч.1 ст.185 КК України, а зазначено, що він відсутній в даному кримінальному правопорушенні.
Подібне формулювання слідчого взагалі не відповідає положенням КПК України, які визначають поняття злочину.
Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно п.42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалков та інші проти України» (заява №10919/05) за ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод загальним обовязком держави є гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертів. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
На підставі викладеного, приходжу до висновку, що рішення слідчого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року було прийняте без проведення всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин даного кримінального провадження та без надання їм належної правової оцінки, що з урахуванням недостатності вжитих слідчим заходів, спрямованих на отримання (збирання) доказів та їх перевірку, свідчить про передчасність зробленого ним висновку про наявність передбаченої законом підстави для закриття кримінального провадження, а тому оскаржувана потерпілим ОСОБА_3 постанова слідчого від 28.11.2019 року підлягає скасуванню.
Щодо викладеної ОСОБА_3 в скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження вимоги про зобов`язання останнього провести слідчі дії для встановлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 КК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Відповідно до п.3 ч.2 ст.307 КПК України постановлення слідчим суддею за результатами розгляду скарги ухвали про зобов`язання слідчого вчинити певну дію може мати місце у разі подання уповноваженою особою скарги на допущену слідчим бездіяльність, передбачену пунктами 1, 6 ч.1 ст.303 КПК України. За змістом пунктів 1, 6 ч.1, ч.2 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена: бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; бездіяльність слідчого при застосуванні заходів безпеки. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Вимога гр-на ОСОБА_3 щодо зобов`язання слідчого провести в межах кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року слідчі дії не охоплюється наведеними вище випадками. Крім того, відповідно до положень п.5 ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться наступні відомості: попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні норми містяться і в п.1 Глави 2 Розділу І Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 року №139 (далі - Реєстру). Згідно положень ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що внесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. З огляду на викладене, чинним КПК України не передбачено повноважень слідчого судді втручатися у здійснення слідчим досудового розслідування шляхом самостійного визначення правової кваліфікації кримінального правопорушення за відповідною частиною та статтею КК України та надання слідчому вказівки проводити слідчі дії щодо встановлення ознак саме такого кримінального правопорушення, з урахуванням того, що на стадії досудового розслідування повноваження щодо правової кваліфікації чи перекваліфікації злочину надані виключно стороні обвинувачення (слідчому, прокурору). З огляду на викладене, скарга ОСОБА_3 в частині зобов`язання слідчого провести в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000172 від 08.09.2019 року, слідчі дії для встановлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 КК України, задоволенню не підлягає. Керуючись ст.ст.3, 26, 91, 110, 131, 284, 303, 306, 307, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,- П О С Т А Н О В И В:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника слідчого відділення Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області слідчого ОСОБА_4 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року - задовольнити частково.
Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника слідчого відділення Устинівського відділення поліції Долинського відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області слідчого ОСОБА_4 від 28.11.2019 року про закриття кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
В задоволенні скарги ОСОБА_3 в частині зобов`язання слідчого провести в межах кримінального провадження №0000172 від 08.09.2019 року слідчі дії для встановлення ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 КК України, - відмовити.
Відповідно до положень ч.3 ст.307, ч.2 ст.309 КПК України ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1