Дата документу 19.02.2020 Справа № 314/4836/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/4836/18 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/649/20 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 5 ст. 72 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Судова колегія з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-
В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2018 року засудженому ОСОБА_7 було відмовлено у задоволенні його клопотання про зарахування у строк призначеного йому покарання строку перебування під вартою з розрахунку один день перебування під вартою за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року за період з 9 лютого 2018 року по 6 серпня 2018 року.

31 травня 2019 року засуджений ОСОБА_7 поштою подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції від 17 грудня 2018 року (а.с. 18-19).
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25 червня 2019 року було повернуто апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 у зв`язку з її подачею після закінчення строку на апеляційне оскарження та відсутністю клопотання про поновлення цього строку (а.с. 27-28).
27 січня 2020 року до Запорізького апеляційного суду надійшло провадження у відношенні засудженого ОСОБА_7 з клопотанням останнього про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2018 року (а.с. 30).
В обґрунтування клопотання засуджений ОСОБА_7 зазначає, що він знаходився на лікуванні з 26 серпня 2019 року по 6 жовтня 2019 року.
Заслухавши доповідь судді по справі, прокурора, яка проти задоволення клопотання заперечувала, вважала, що поважних причини пропуску строку в ньому не наведено, крім того апеляційним судом вже раніше було повернуто апеляційну скаргу засудженого, перевіривши матеріали судового провадження в частині, що стосуються обставин, на які засуджений посилається у клопотанні, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, за наслідками розгляду клопотання (подання) у порядку вирішення судом питань, пов`язаних із виконанням вироку, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на інші ухвали суду першої інстанції подається протягом семи днів з дня її оголошення. Згідно до частини 3 цієї статті для особи, яка перебуває під вартою, цей строк обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (рішення у справі «Пономарьов проти України», заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений лише з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Таким чином, підставою для прийняття рішення про поновлення пропущеного строку можуть бути лише поважні причини його пропуску, під якими слід розуміти ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Разом з тим, на переконання колегії суддів, таких причин засудженим в клопотанні не наведено.
Як вбачається з журналу судового засідання від 17 грудня 2018 року, засуджений ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 55)» був присутній під час проголошення ухвали суду першої інстанції, йому було роз`яснено порядок і строки оскарження ухвали (а.с.13-14).
Крім того, засуджений ОСОБА_7 27 грудня 2018 року отримав копію ухвали суду від 17 грудня 2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах провадження розпискою (а.с. 23).
Таким чином для нього, як такого, що перебував під вартою на час проголошення ухвали суду, перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 28 грудня 2018 року та закінчився 4 січня 2019 року.
Разом з тим, складання апеляційної скарги засудженим ОСОБА_7 датовано 29 травня 2019 року, а направлено її до суду було 31 травня 2019 року (а.с. 18-19).
Як встановила судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України в постанові від 1 жовтня 2015 року №5-103кс15, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.
Як на єдину підставу для поновлення строку апеляційного оскарження засуджений ОСОБА_7 в клопотанні від 14 січня 2020 року посилається на те, що він знаходився на лікуванні з 26 серпня 2019 року по 6 жовтня 2019 року (а.с. 31).
Колегія суддів приходить до висновку, що наведені ОСОБА_7 підстави не є такими, що з об`єктивної причини могли перешкодити йому реалізувати у строк, передбачений законом, право на апеляційне оскарження, оскільки як вказано вище засуджений був наділений правом подати апеляційну скаргу у період часу з 28 грудня 2018 року по 4 січня 2019 року включно, в той час як на поважну причину пропуску строку посилається на його перебування на лікуванні у період часу з 26 серпня 2019 року по 6 жовтня 2019 року, тобто на той період часу, коли строк на апеляційне оскарження було пропущено ним більше ніж на 7 місяців.
Інших підстав пропуску строку засуджений ОСОБА_7 у клопотанні не наводить.
Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Враховуючи, що подану засудженим ОСОБА_7 апеляційну скаргу йому було вже повернуто на підставі ухвали Запорізького апеляційного суду від 25 червня 2019 року (а.с. 19, 27), колегія суддів не приймає рішення щодо повернення засудженому апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 117, 395, 399, 418, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання засудженого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2018 року, залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її оголошення безпосередньо до Верховного Суду, а засудженим ОСОБА_7 , який перебуває під вартою, - в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4