Справа № 367/807/20
Провадження №1-кс/367/222/2020
УХВАЛА
Іменем України

03 лютого 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря с/з ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області клопотання слідчого Бучанського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000069 від 16.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

До суду звернувся слідчий Бучанського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 із зазначеним клопотанням, в якому просить накласти арешт на речові докази вилучені 16.01.2020 в ході огляду, що проводився за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Б.Ступки, біля будинку № 34, а саме автомобіль марки «ВАЗ 11183», 2008 року випуску, днз. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , шляхом накладення заборони на відчуження майна.
В судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення слідчого, вивчивши матеріали кримінального провадження № 0000069 від 16.01.2020, вважає клопотання таким, що підлягає до часткового задоволення у повному обсязі, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в провадженні слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0000069 від 16.01.2020 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.
Згідно витягу з ЄРДР № 0000069 від 16.01.2020 встановлено, що ЄО № 1128, 16.01.2020 до ЧЧ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що у період часу з 18.00 15.01.2020 до 12:40 год. 16.01.2020, невідома особа заволоділа транспортним засобом марки «ВАЗ» модель «Каліна» 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить гр. ОСОБА_4 .
З поданого клопотання вбачається, що 15 січня 2020 року приблизно о 23 годині, за адресою: м. Буча Київської області, вул. Польова, 19, у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом.

З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , вийшов з приміщення Ірпінської центральної міської лікарні, що за адресою: м. Буча Київської області, вул. Польова, 19, звідки у подальшому пішов по житловому масиву міста Буча, з метою пошуку автомобілю, який за своїми технічними характеристиками відповідає вимогам останнього, необхідними для його незаконного заволодіння.

Так, 16 січня 2020 року, приблизно о 01 годині 30 хвилин, перебуваючи біля будинку №1А по вул. Катерини Білокур в м. Буча Київської області, ОСОБА_5 , звернув свою увагу на автомобіль, який підходить йому за своїми технічними характеристиками, а саме на автомобіль марки «ВАЗ 11183», 2008 року випуску, днз. НОМЕР_1 , номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

У подальшому реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , усвідомлюючи свої протиправні дії та впевнившись, що за ним ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, відчинив двері вказаного автомобіля. Відчинивши двері автомобіля ОСОБА_5 проник до його салону, після чого сів за переднє праве водійське сидіння, та шляхом розбору передньої панелі від`єднав блокуючий пристрій керма, та шляхом з`єднання дротів запалювання запустив двигун вказаного автомобіля.

Запустивши двигун автомобіль марки «ВАЗ 11183», 2008 року випуску, днз. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , та будучи впевненим, що його власник та інші особи не бачать зазначених дій спрямованих на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , привів його в рух, після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зник разом з автомобілем, розпорядившись ним на власний розсуд.

В ході проведення досудового розслідування, слідчим слідчого відділу Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 16.01.2020 в період часу з 13:48 по 15:22, було проведено огляд місця події, під час якого було вилучено до автопарку Ірпінського ВП, м.Ірпінь, вул.Мінеральна 7А, автомобіль марки «ВАЗ 11183», 2008 року випуску, днз. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Вилучений транспортний засіб є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою слідчого від 17.01.2020 був визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Підставою для арешту майна є відповідно до п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 КПК України збереження речових доказів, оскільки транспортний засіб зберіг на собі сліди вчинення злочину та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Автомобіль марки «ВАЗ 11183», 2008 року випуску, днз. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_4 .

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до п.7 ч.2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений на рухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Відповідно до ч. 11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України кримінальний процес являється змагальним і диспозитивним, що полягає у вільному подані учасниками процесу до суду доказів на підтвердження своєї позиції та захисту своїх інтересів.

Оглянувши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, а тому слід надати згоду на арешт майна. При цьому, суд відмовляє слідчому у задоволенні заявленої вимоги щодо позбавлення права власнику майна відчужувати належний йому транспортний засіб оскільки органом досудового розслідування в судовому засіданні не доведено наявність обставин, які підтверджують, що незастосування цього обмеження призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 26, 98, 131, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання задовольнити частково.
В межах кримінального провадження № 0000069 від 16.01.2020, тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, накласти арешт на речові докази вилучені 16.01.2020 в ході огляду, що проводився за адресою: Київська область, м. Буча, вул. Б.Ступки, біля будинку № 34, а саме автомобіль марки «ВАЗ 11183», 2008 року випуску, днз. НОМЕР_1 , номер кузова (шасі) НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .
В іншій частині заявленого клопотання відмовити.
Копію ухвали про арешт майна направити для виконання слідчому.

Копію ухвали про арешт майна направити для відому прокурору та фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Київського апеляційного суду впродовж 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1