Провадження №11-кп/801/163/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000343 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_10 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Довжок Ямпільського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу вимог ст.89 КК України не судимого;

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки, із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Петрик Літинського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого АДРЕСА_3 , громадянина України, в силу вимог ст. 89 КК України не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено йому покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки, із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України,

в с т а н о в и в :

В ніч з 25 на 26 січня 2018 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , маючи умисел, на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, вступили у попередню змову між собою, направлену на крадіжку.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_9 разом із ОСОБА_8 підійшли до гаражного приміщення, що розташоване на території будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_3 . Далі, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , діючи таємно, шляхом розбиття скла та пошкодження ґрат вікна проникли до зазначеного приміщення, звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_11 , а саме: автомобільний пилосос ТМ «King» моделі «КV-2», компресор ТМ Аlса», автомагнітолу ТМ «Раnаsоnіс» моделі «СQ-С7353», бінокль (10x25,96м/1000м), перетворювач іржі «Ферум», буксирувальний трос довжиною 3,60 м., набір головок та викрутку з насадкам «4 іn 1» марки «ScrewPriver», домкрат «Bowden Trapezowy», викрутки, моток ТМ «Jobi», ключі ріжкові, розвідний ключ ТМ «Ехtrа» 8, набір головок та колесо марки «Barum Brilantis» 165/80/r14. В подальшому, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , із зазначеним майном, залишили місце вчинення злочину, розпорядились викраденим на власний розсуд.
Відповідно до висновків експертів №1136-1141/18-21 від 05.03.2018 року та № 87 від 02.03.2018 року, загальна вартість вищевказаного викраденого майна становить 5779,27 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 завдали ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 5779,27 грн.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_10 просить оскаржуваний вирок суду першої інстанції, в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості скасувати та ухвалити новий; зазначає, що до обвинувачених безпідставно застосовано положення ст.75 КК України та звільнено їх від відбування реального покарання, мотивуючи свої вимоги тим, що останні не визнали своєї вини у скоєні інкримінованих їм злочинах та дали суду неправдиві покази. Поза увагою суду залишився той факт, що обвинувачені продовжуючи свою злочинну діяльність вчиняли більш тяжкі кримінальні правопорушення, ніж ті за які були попередньо засуджені, що свідчить про підвищення ступеня їх суспільної небезпечності; обвинувачені є особами не працездатного віку.

Заслухавши прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 , які заперечили проти апеляційної скарги прокурора та просили оскаржуваний вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Висновки суду щодо винуватості ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за який вони засуджені, при обставинах, викладених у вироку правильні та ґрунтуються на досліджених у суді доказах, які узгоджуються між собою та підтверджують винуватість останніх, скаржником вони не заперечуються, перевірці судом апеляційної інстанції не підлягають.
Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.
У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначене судом першої інстанції покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі за видом та мірою у повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та узгоджується із роз`ясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції призначаючи покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачених, які в силу вимог ст.89 КК України не мають судимості, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 є наявність в нього неповнолітньої дитини, важко хвора дружина у обвинуваченого ОСОБА_8 (підтверджується відповідними документами), обставини, які обтяжують покарання обвинувачених відсутні; в ході апеляційного розгляду обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали повністю, щиро розкаялись, просили їх суворо не карати; речі які викрадені були повернуті потерпілому, який претензій до останніх не мав, враховуючи вище наведенні обставини в сукупності колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо виду та міри призначеного покарання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обґрунтованість звільнення останніх від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, та вважає доводи прокурора про м`якість призначеного покарання останнім безпідставним.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, а призначене обвинуваченим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 покарання, законним та справедливим.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, КПК України, суд,
у х в а л и в :
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_10 залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13 листопада 2019 року відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3