Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України

27 грудня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000418 від 14 вересня 2016 року, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ,обвинуваченого ОСОБА_6 , прокурора Острозького відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на вирок Острозького районного суду Рівненської області від 26 липня 2017 року
стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Датинь Ратнівського району Волинської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , неодноразово судимого, востаннє 06 листопада 2015 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку 3 роки,
обвинуваченого за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_10 , будучи засудженим за злочин проти власності, діючи повторно, в ніч з 19 на 20 вересня 2016 року, в період з 23 год. по 00 год. 55 хв., маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи на території господарства, що розташоване по вул. Коцюбинського, 24 в с. Оженин Острозького району Рівненської області, незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки "PEUGEOT PARTNER", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 71541 грн. 51 коп., який на праві власності належить ОСОБА_11 .
Повторно, в ніч з 18 на 19 жовтня 2016 року, в період з 02 год. по 03 год., ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи на території господарства, що розташоване по вул. Климака, 35 в с. Українка Острозького району Рівненської області, незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем марки "AUDI A4", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 119038 грн. 80 коп., який на праві власності належить ОСОБА_12 .
Окрім цього, ОСОБА_6 , повторно, в ніч з 13 на 14 вересня 2016 року, маючи умисел на незаконне заволодіння чужим майном, проник на територію господарства, що розташоване по АДРЕСА_3 , де незаконно заволодів транспортним засобом скутером марки "SUZUKI ADRESS", вартістю 13500 грн., належним ОСОБА_13 , який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1029 від 26.11.2011 року та п.1.10 Правил дорожнього руху являється механічним транспортним засобом.
Також ОСОБА_6 , повторно, на початку жовтня 2016 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник до приміщення житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав належні ОСОБА_14 електрочайник "SUPPORT PLUS", вартістю 230 грн., кавомолку "STRALME", вартістю 280 грн., одну пачку чаю TESS, вартістю 31 грн., одну пачку кави FORT, вартістю 35 грн., 500 г. сала, вартістю 25 грн. та шість однолітрових пляшок горілки NEMIROFF, вартістю 115 грн. кожна, всього вартістю 690 грн. на загальну суму 1291 грн.
Окрім цього, ОСОБА_6 , повторно, 04 жовтня 2016 року, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, проник на територію подвір`я, що розташоване по АДРЕСА_5 , звідки таємно викрав велосипед марки CHALLENGER, вартістю 2308,37 грн., належний ОСОБА_15 .
Вироком Острозького районного суду Рівненської області від 26 липня 2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 6 місяців, без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Острозького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2015 року та остаточно визначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавленні волі строком 7 років 6 місяців, без конфіскації майна.
ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України (за фактом заволодіння скутером марки «SUZUKI ADRESS») та виправдано за недоведеністю вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено ОСОБА_6 тримання під вартою.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати ОСОБА_6 з моменту затримання 19 жовтня 2016 року.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року) зараховано ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 19 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі та з 21 червня 2017 року по дату набрання вироком законної сили (в редакції Закону України № 2046- VIII від 18 травня 2017 року) з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 3960 грн. 20 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.
Вирішено питання щодо речових доказів по кримінальному провадженню.

В поданій апеляційній скарзі на оскаржуваний вирок захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 вказує, що вирок суду в частині визнання винним обвинуваченого по епізоду заволодіння транспортним засобом «Пежо Партнер», що належить ОСОБА_11 вважає недоведеним та таким, що підлягає виключенню з вироку суду.
Зазначає, що при призначенні покарання обвинуваченому судом у повній мірі не враховано позитивної характеристики останнього за місцем проживання, стану здоров`я, відсутність претензій зі сторони потерпілих, та призначено надто суворе покарання.
Просить вирок суду першої інстанції змінити. Виключити з вироку епізод незаконного заволодіння транспортним засобом Пежо Партнер, що належить ОСОБА_11 , за недоведеністю вини ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення. По епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_16 пом`якшити міру покарання до мінімального строку із застосуванням ст.71 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі вказує, що не погоджується з вироком суду першої інстанції в частині визнання його винним по факту незаконного заволодіння ним автомобілем марки «Пежо Партнер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного ОСОБА_11 . Зазначає, що судом однобічно оцінено докази по даному факту, а висновки суду ґрунтуються на суперечливих доказах. У судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші.
Вказує, що судом залишено поза увагою і те, що перші показання він давав у відсутності захисника, що вказує, на його думку, що на нього чинився незаконний тиск.
Просить скасувати оскаржуваний вирок і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Прокурор ОСОБА_9 в поданій апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеність вини та призначене покарання обвинуваченому за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст. 289 КК України, вважає, що рішення суду в частині визнання невинуватим та виправдання останнього за недоведеністю вчинення ним злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України є незаконним і підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Вказує, що суд поверхнево дослідив фактичні обставини справи, не перевірив належним чином доводи обвинувачення, обґрунтував недоведеність вини ОСОБА_6 виключно на суперечливих показах самого обвинуваченого, які він дав в судовому засіданні, не проаналізував і не дав оцінку іншим доказам по справі, вибірково підійшовши до оцінки доказів та не зазначив обґрунтованих мотивів, з яких суд приймає одні і відхиляє інші докази.
Зазначає, що судом не взято до уваги те, що проведення слідчих експериментів за участю обвинуваченого та допити останнього в якості підозрюваного здійснювалися в присутності захисника. Будь-яких клопотань щодо незаконності проведення слідчих дій, незаконного тиску на підозрюваного під час досудового розслідування від підозрюваного та його захисника не заявлялось.
Просить скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з неповнотою судового розгляду і невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України ? 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України 6 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання призначити у виді 7 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2015 року, остаточне покарання призначити у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Повторно дослідити докази та надати їм належну оцінку, а саме: протокол проведення слідчого експерименту від 17 листопада 2016 року з ОСОБА_6 в АДРЕСА_5 , протокол проведення слідчого експерименту від 22 листолпада 2016 року з ОСОБА_6 в АДРЕСА_4 , протокол проведення слідчого експерименту від 17 листопада 2016 року з ОСОБА_6 в АДРЕСА_3 , заяви обвинуваченого про вчинення ним вищевказаних злочинів.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого і захисника, обвинуваченого і захисника, які підтримали апеляційні скарги та заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши вирок суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, апеляційні скарги обвинуваченого і захисника до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, згідно ч.3 ст.370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Проте, вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції належним чином не були виконані, внаслідок чого допущена невідповідність викладених у виправдувальному вироку висновків фактичним обставинам кримінального провадження.
Так, суд першої інстанції, як зазначено в оскаржуваному вироку суду, оцінивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а також достатності та взаємозв`язку прийшов до висновку, що вони є недостатніми доказами того, що саме ОСОБА_6 було вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України (по заволодінню скутером марки «SUZUKI ADRESS»), мотивуючи тим, що ні потерпілі, ні свідки достовірно не вказали на ОСОБА_6 , як особу, що вчинила дані злочини. Достовірних даних про вчинення саме ОСОБА_6 вказаних злочинів слідством та в судовому засіданні не здобуто, обвинувачення за вказаними епізодами, ґрунтується на суперечливих показаннях потерпілих та процесуальних документах, які, на думку суду, не можна визнати достатніми доказами того, що саме ОСОБА_6 було вчинено дані злочини. Суд виходив і з того, що визнання вини ОСОБА_6 на досудовому слідстві, в тому числі, при проведенні слідчих експериментів, є недостатнім доказом для визнання його винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України по факту заволодіння скутером марки «SUZUKI ADRESS».
За клопотанням сторони обвинувачення про проведення часткового судового слідства, колегія суддів, допитавши обвинуваченого, дослідивши письмові докази по кримінальному провадженню, зокрема протоколи проведення слідчих експериментів та заяви обвинуваченого про вчинення ним злочинів, прийшла до висновку, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло, за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, доведено повністю.
Так, допитаний в апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_6 , окрім епізоду по факту незаконного заволодіння автомобілем марки «Аudi A4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_12 , свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав.
Зазначив, що на досудовому розслідуванні давав викривальні покази, оскільки був в емоційному стані, на нього чинився тиск. Заперечував присутність захисника при проведенні слідчих експериментів. Вказав на відсутність будь-яких доказів у сторони обвинувачення про його причетність до вчинення інкримінованих злочинів.
Такі доводи обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.
Невизнання ОСОБА_6 своєї вини колегією суддів розцінюється як спосіб захисту з метою уникнення від кримінальної відповідальності.
Однак такі показання обвинуваченого спростовуються дослідженими в судовому засіданні апеляційної інстанції належними та допустимими доказами.
Так, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22 листопада 2016 року за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_17 , у присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , та фототаблиць до нього, ОСОБА_6 , перебуваючи по вул. Коцюбинського, 24 у с. Оженин, Острозького району Рівненської області, послідовно пояснив обставини вчинення ним заволодіння автомобілем «PEUGEOT PARTNER» та показав, яким чином він проник на територію господарства, звідки ним було вчинено незаконне заволодіння автомобілем «PEUGEOT PARTNER», вказав на місце знаходження даного автомобіля та яким чином він викрав даний транспортний засіб, а також напрямок свого руху на викраденому автомобілі (Т.№ 2, а.к.п.281-283).
Крім того, судом першої інстанції досліджено і оцінено в сукупності та взаємозв`язку і інші докази винуватості обвинуваченого по даному факту, які детально наведені у вироку суду, зокрема, показання потерпілого ОСОБА_11 (власника автомобіля «PEUGEOT PARTNER») та свідка ОСОБА_20 (дружини потерпілого), які узгоджуються між собою щодо факту виявлення відсутності автомобіля з території їх господарства, послідуючих розмов потерпілого з обвинуваченим з приводу місцязнаходження їх автомобіля, залишеного обвинуваченим, та його виявлення; дані протоколу огляду автомобіля та ілюстративної таблиці до нього від 21 вересня 2016 року щодо місця виявлення даного автомобіля, під час якого виявлено та вилучено 2 сліди пальців рук із полімерної пляшки об`ємом 6 л., 2 сліди пальців рук із пачки з-під сигарок "More", 3 сліди рук із дверей водія та інші предмети, які відповідно до висновку експерта №1.3-837/16 від 16 листопада 2016 року залишені великим пальцем, безіменним та середнім пальцями лівої руки ОСОБА_6 .
Не залишилося без оцінки суду показанння обвинуваченого в частині того, що він за два місяці до незаконого заводоління транспортним засобом перебував всередині зазначеного транспортного засобу у зв`язку з чим в ньому могли залишитись відбитки його пальців рук, які спростовуються показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_20 . При цьому судом також взято до уваги показання потерпілого про те, що протягом зазначеного періоду часу проводилось прибирання вказаного транспортного засобу, що унеможливлює залишення слідів пальців рук обвинуваченого в ньому.
За наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що в ніч з 19 на 20 вересня 2016 року в період з 23 год. по 00 год. 55 хв. обвинувачений, діючи повторно, з території господарства, що розташоване по АДРЕСА_1 , незаконно заволодів автомобілем марки "PEUGEOT PARTNER", реєстраційний номер НОМЕР_1 , належним ОСОБА_11 , а отже вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України.
Так, відповідно до дослідженої апеляційною інстанцією заяви ОСОБА_6 від 21 жовтня 2016 року начальнику Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_21 обвинувачений повідомляє як проник до приміщення будинку в АДРЕСА_6 , та викрав продукти харчування, алкогольні напої, побутові прилади (Т.№ 2, а.к.п. 260).
Під час проведення слідчого експерименту, як вбачається з протоколу від 22 листопада 2016 року, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_17 , у присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , та фототаблиць до нього, ОСОБА_6 , перебуваючи по АДРЕСА_6 , вказує на територію господарства, звідки ним було вчинено крадіжку речей з приміщення будинку, яким чином він прийшов на вказану територію до приміщення будинку АДРЕСА_7 , перебуваючи на подвір`ї, вказує, куди саме він рухався, обходячи приміщення даного будинку з правого боку, вказує місце проникнення до приміщення будинку, звідки вчинив крадіжку речей, яким чином проник у приміщення будинку та яким чином виходив з території господарства (Т.2, а к.п. 277-280).
Встановлені обставини узгоджуються з поясненнями потерпілої ОСОБА_22 , допитаної судом першої інстанції в ході судового розгляду кримінального провадження та відображеними у вироку суду щодо виявлення зникнення належних для неї речей при обставинах 14 жовтня 2016 року за місцем належного їй домоволодіння по АДРЕСА_6 та даними дослідженого судом першої інстанції протоколу огляду місця події від 14 жовтня 2016 року.
Крім того, в заяві від 21 жовтня 2016 року начальнику Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_21 . ОСОБА_6 повідомляє про незаконне заволодіння ним в с. Могиляни скутера, марки "SUZUKI ADRESS" (Т.№ 2.а.к.п.261).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 22 листопада 2016 року за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_17 , у присутності понятих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , та фототаблиць до нього, ОСОБА_6 , перебуваючи на АДРЕСА_3 , вказує на територію господарства, звідки він вчинив незаконне заволодіння скутером «SUZUKI ADRESS», яким чином та куди саме він направлявся до місцезнаходження скутера на території даного господарства, звідки він вчинив незаконне заволодіння, яким чином він виводив скутер з території подвір`я та в якому напрямку він рухався на скутері (Т.№ 2.а.к.п.284-286).
Дані обставини також узгоджуються з наданими суду першої інстанції поясненнями потерпілого ОСОБА_13 , та даними дослідженого судом першої інстанції протоколу огляду місця події від 14 вересня 2016 року.
З дослідженої заяви ОСОБА_6 від 21 жовтня 2016 року начальнику Острозького ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_21 вбачається повідомлення обвинуваченого про вчинення ним в с. Українка крадіжки велосипеда (Т.№ 2.а.к.п.262).
Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 17 листопада 2016 року за участі обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_23 , у присутності понятих ОСОБА_24 , ОСОБА_25 та фототаблиць до нього, ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Климака у с. Українка, Острозького району, вказує на територію господарства, звідки ним було вчинено крадіжку велосипеда, куди саме він направлявся для вчинення ним крадіжки велосипеда, на приміщення будинку поряд із яким перебував викрадений велосипед, на місце, розташоване поряд із приміщенням будинку, звідки він вчиняв крадіжку, напрямок свого руху на викраденому ним велосипеді (Т.№ 2.а.к.п.269-272).
Дані обставини також узгоджуються з поясненнями потерпілого ОСОБА_15 , наданими суду першої інстанції та даними протоколу огляду місця події від 06 жовтня 2016 року, дослідженого судом першої інстанції.
Доводи обвинуваченого про проведення слідчих експериментів у відсутності захисника, з огляду на викладене, колегія суддів вважає безпідставними.
Не встановлено і фактів тиску на обвинуваченого при проведенні досудового розслідування. В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що з заявами до правоохоронних органів щодо вчинення на нього тиску при проведенні досудового розслідування він не звертався.
Прокурором при апеляційному перегляді оскаржуваного вироку звернуто увагу, що будь-яких клопотань щодо незаконності проведення слідчих дій, незаконного тиску на підозрюваного під час досудового розслідування від підозрюваного та його захисника не заявлялось.
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними жерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до передчасного висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_6 таємного викрадення належного майна ОСОБА_22 (крадіжка), вчиненого повторно та поєднаного з проникненням у житло (ч.3 ст. 185 КК України), незаконного заволодіння скутера, марки "SUZUKI ADRESS", належного ОСОБА_13 (ч.2 ст.289 КК України) та крадіжки, належного ОСОБА_15 , велосипеда (ч.2 ст. 185 КК України).
Незважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_6 , доводи його захисника, щодо відсутності жодного доказу на підтвердження вини його підзахисного, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_6 в інкримінованих останньому стороною обвинувачення злочинах за викладених фактичних обставин вчинених злочинів встановлена і підтверджується сукупністю зібраних та наданих стороною обвинувачення доказів, які були повністю досліджені судом першої інстанції в судовому засіданні, однак місцевий суд дав неправильну оцінку та дійшов помилкового висновку про недоведеність його вини у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України (по факту заволодіння скутером марки "SUZUKI ADRESS"), що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, та повторно досліджених під час апеляційного розгляду.
Відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.
За таких обставин, вирок суду першої інстанції не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому колегія суддів вважає, що ухвалений Острозьким районним судом Рівненської області стосовно ОСОБА_6 вирок підлягає скасуванню з ухваленням вироку апеляційним судом за правилами п.3 ч.1 ст. 420 КПК України, яким ОСОБА_6 слід визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднане з проникненням у житло, за ч.2 ст.289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.
Що стосується призначення ОСОБА_6 покарання, то колегія суддів, з врахуванням ст. 65 КК України, відповідно до ст.12 КК України, враховує, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості та тяжкі злочини, по місцю проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах не перебуває, обставин, які пом`якшують покарання судом не встановлено, обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 є рецидив злочинів.
З урахуванням всіх обставин вчинення обвинуваченим злочинів, керуючись загальними засадами призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, виходячи із встановленої ст. 50 КК України мети покарання ? кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статей за інкриміновані злочини з реальним його відбуванням.
Саме таке покарання, на думку колегії суддів, буде справедливим, необхідним й достатнім для усвідомлення обвинуваченим неправомірності своїх дій, їх виправлення, а також попередження вчинення нових злочинів в майбутньому.
Підстав для направлення кримінального провадження на новий судовий розгляд в силу ст.ст. 412, 415 КПК України не вбачається.
Доводи захисника щодо зарахування ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19 жовтня 2016 рокупо день набрання вироком законної сили не заслуговують на увагу і не ґрунтуються на нормах закону.

Колегія суддів на виконання вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, з врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа №663/537/17; провадження № 13-31кс18), вважає, що ОСОБА_6 підлягає зарахуванню у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 19 жовтня 2016 року по 16 листопада 2017 року та з 21 лютого 2019 року по 27 грудня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В порядку ч.2 ст. 124 КПК України з ОСОБА_6 слід стягнути на користь держави судові витрати на залучення експерта в сумі 4312 грн. 04 коп.
Доля речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 404, 405, 407, 409, 374, 418, 420 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника в інтересах обвинуваченого залишити без задоволення.

Вирок Острозького районного суду Рівненської області від 26 липня 2017 рокустосовно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України скасувати.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання: за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України ? 3 роки позбавлення волі, за ч.2 ст.289 КК України 6 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточне покарання призначити у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Острозького районного суду Рівненської області від 06 листопада 2015 року, остаточне покарання призначити у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_6 з моменту затримання 19 жовтня 2016 року.
Речові докази: автомобіль "PEUGEOT PARTNER", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 вважати повернутим ОСОБА_11 , велосипед марки "Challenger" вважати повернутим ОСОБА_15 , автомобіль "AUDI A4" реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 вважати повернутим потерпілій ОСОБА_12 . Сліди пальців рук, вилучені 20.09.2016 року, сліди пальців рук, вилучені 19.10.2016 року зберігати при матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 4312 грн. 04 коп. процесуальних витрат за проведення експертиз.
На підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, з врахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року (справа №663/537/17; провадження № 13-31кс18), зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 19 жовтня 2016 року по 16 листопада 2017 року та з 21 лютого 2019 року по 27 грудня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим ОСОБА_6 , ? в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3