Справа № 191/748/20
Провадження № 1-кс/191/141/20
У Х В А Л А

16 березня 2020 року м. Синельникове

Слідчий суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Синельникове клопотання слідчого СВ Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погодженого прокурором Синельниківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного :

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, навчається на 2-му курсі коледжу електрифікації Дніпропетровського державного аграрно-економічного університету (КЕДДАЕУ) м. Дніпро, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000366 від 14.03.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та дослідивши докази по наданих матеріалах, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000366 від 14.03.2020 року, відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Підозрюваний прибув у судове засідання самостійно.

14 березня 2020 року, приблизно о 01 годині 35 хвилин, у неповнолітнього ОСОБА_6 , який перебував навпроти кафе «Балтика» на проїжджій частині вулиці Центральної в смт. Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, в результаті раптово виниклої сварки з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник протиправний умисел на тяжке тілесне ушкодження останньому.

Так, неповнолітній ОСОБА_6 , продовжуючи перебувати на вищезазначеному місці навпроти кафе «Балтика» за вищевказаною адресою, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що внаслідок його дій можуть настати тяжкі наслідки, у вигляді тяжкого тілесного ушкодження, передбачаючи можливість їх настання, та бажаючи настання таких наслідків, перебуваючи навпроти ОСОБА_8 , взутою лівою ногою, наніс один удар в скроневу ділянку голови справа ОСОБА_8 , від чого останній впав спиною на асфальтне покриття проїжджої частини вулиці.

Згідно довідки № 351 від 14.03.2020 року, виданої КЗ «ДОБ ДОКЛМ» м. Дніпро ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, з забоєм головного мозку II степеню, перелому скроневої кістки справа, які у своїй сукупності та за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вищевикладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджується матеріалами зібраними під час проведення досудового розслідування, а саме : протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 14.03.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 14.03.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 14.03.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 14.03.2020 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.03.2020 року та рештою матеріалів кримінального провадження.

14.03.2020 року о 19 годині 18 хвилин неповнолітнього ОСОБА_6 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

15.03.2020 року о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_6 , на підставі п. 1 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Приймаючи до уваги обставини, що у разі визнання неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 винуватим у кримінальному правопорушенні в якому він підозрюється, та яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії «ТЯЖКИХ» кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 (п`яти) до 8 (восьми) років, у зв`язку з чим виникає ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду. Також, оскільки неповнолітній підозрюваний ОСОБА_6 у вчиненні інкримінуємого йому кримінальному правопорушенні свою провину не визнає, а потерпіла сторона у кримінальному провадженні та основні свідки протиправної діяльності неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , являються місцевими жителями та проживають з ним у одному населеному пункті - виникає ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, можна вважати, що достатнім для забезпечення виконання покладених на неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст.177 КПК України, буде застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий вважає, що метою застосування вказаного запобіжного заходу до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, слідчий просить застосувати до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого.

Захисник та підозрюваний заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, захисник просив застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки останній є неповнолітнім, не намагатиметься переховуватися від слідства та суду, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин справи, раніше не судимий,у лікарів нарколога та обліку не знаходиться, позитивно характеризується за місцем проживання, готовий співпрацювати з органами слідства в подальшому.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, захисника, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.
Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі : вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, SeriesА, №182, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою, що узгоджується з позицією, наведеною в рішенні ЄСПЛ у справі «Медвєдєв та інші проти Франції» (рішення ЄСПЛ від 29 березня 2010 року, § 76). Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Крім того, під час визначення підстав для застосування конкретного виду запобіжних заходів також слід ураховувати правило, що закріплено ч. 3 ст. 176 КПК України, - слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику чи ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Отже, ще однією складовою підстав застосування конкретного запобіжного заходу є наявність відомостей про те, що іншими запобіжними заходами виконання завдання кримінального провадження є неможливим.
Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, з покладенням на підозрюваного передбачених у ч.5 ст.194 КПК України низки обов`язків.
Строк дії ухвали встановити в межах строку досудового розслідування.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 205 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Синельниківського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк 60 діб без застосуванням електронного засобу контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,наступні обов`язки :
- прибувати до слідчого СВ Синельниківського ВП ГУ НП в Дніпропетровській області, прокурора або суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- в період часу з 22 години 00 хвилин до 06 годин 00 хвилин не залишати місце постійного проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.
Зазначені зобов`язання застосовуються до підозрюваного на строк два місяці з дати винесення цієї ухвали.
Продовження строку можливе у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.
В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.
Вручити копію ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 .
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1