Справа № 745/791/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/218/20
Категорія - ст. 263 ч. 1 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 07 листопада 2018 року за №0000246 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2019 року, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнотичі Сосницького району Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючогоз повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 03.06.2003 року Чернігівським районним судом за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 308 КК України до 8 років 6 місяців позбавлення волі, 01.01.2010 року звільненого з місць позбавлення волі умовно-достроково з не відбутою частиною покарання 1 рік 17 днів;

- 23.11.2011 року Голосіївським районним судом м. Київа за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки, судимість не знята та непогашена у встановленому законом порядку,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.309 КК України та призначено йому покарання:

-за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

-за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту його затримання, з 16 серпня 2019 року.

До набрання вироком законної сили залишено відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Процесуальні витрати у провадженні у сумі 7436,00 грн. ухвалено стягнути з обвинуваченого ОСОБА_8 .

Питання про долю речових доказів і документів було вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

При розгляді кримінального провадження судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 з невстановленого досудовим розслідуванням періоду, у приміщенні першої житлової кімнати, за місцем фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; біля дивану, серед речей, незаконно зберігав подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору у трьох полімерних пакетах, яка згідно з висновком експерта №1130 (х) від 12.12.2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 36,050 г, 35,766 г, 37,949 г, та подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору у одному полімерному пакеті, яка згідно з висновком експерта №1130 (х) від 12.12.2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом каннабісом, маса якого у перерахунку на висушену речовину становить 21,524 г.

Окрім того, ОСОБА_8 , у порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622, з невстановленого досудовим розслідуванням періоду, у приміщенні другої житлової кімнати за місцем фактичного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; зберігав без передбаченого законом дозволу шість металевих предметів, які згідно з висновком експерта №1465 від 19.12.2018 року є боєприпасами 7,62 мм гвинтівочними патронами, два з яких придатні для стрільби, та речовину у металевій банці з написом «Сокол», яка згідно з висновком експерта №126 (Вт) від 12.12.2018 року є вибуховою речовиною метальної дії - нітроцелюлозним порохом, маса якої становить 134,5 г.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить змінити вирок місцевого суду в частині призначеного покарання та призначити понакання з іспитовим строком на 2 роки на підставі положень ст. 75 КК України.

Апелянт вважає, що вирок є незаконним та явно несправедливим, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення, особі засудженого та не в повній мірі враховані всі обставини, що пом`якшують покарання. Звертає увагу на висновок органу пробації, який вказує про можливість виправлення особи без позбавлення та обмеження волі. Крім того, просить врахувати, що суд взагалі не звернув увагу та не встановив пом`якшуючі покарання обставини, а лише вказав про обтяжуючу обставину рецидив злочинів.

Автор скарги просить при перегляді вироку врахувати, що має на утриманні малолітню дитину та матір пенсіонерку, фактично визнав вину у скоєнні злочинів. Крім того, акцентує увагу, що придбав будинок в якому знаходились речі, що вказані в обвинувальному акті, проте не мав на меті їх використовувати. Вважає, що всі вище вказані обставини можуть бути визнані судом пом`якшуючими і хоча раніше апелянт притягувався до кримінальної відповідальності, проте в період іспитового став на шлях виправлення, створив сім`ю, влаштувався на роботу та вів здоровий спосіб життя, а тому просить пом`якшити покарання, оскільки судом першої інстанції не вмотивовано призначене покарання.

Заслухавши доповідача, доводи захисника та обвинуваченого на підтримку вимог поданих апеляційної скарги, позицію прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Винність обвинуваченого в скоєнні злочинів, за які його засуджено, підтверджена низкою ретельно досліджених в судовому засіданні доказів, яким суд дав належної правової оцінки. Окрім особистого визнання вини, суд дослідив й інші, ретельно перераховані у вироку докази, які підставно поклав в обґрунтування вироку.

Проте, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим судом не у повній мірі правильно застосовано кримінальний закон в частині засудження ОСОБА_8 за ч. 1 ст 263 КК України.

З обвинувального акту вбачається, що обвинуваченому було інкриміновано незаконне зберігання двох патронів калібру 7,62 мм та мисливського пороху вагою 134,5 грами. Усі інші предмети, які були в нього вилучені при обшуку, не відносяться до вогнепальної зброї або боєприпасів і їхнє зберігання обвинуваченому не інкриміновано.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 КК України, не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

В даному випадку, колегія суддів дійшла висновку, що зберігання ОСОБА_8 двох патронів часів Другої світової війни та 134,5 грамів мисливського пороху, є діянням малозначним, яке не могло заподіяти нікому ніякої шкоди. Тому в цій частині вирок підлягає скасуванню, а справа закриттю.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Відповідно до ч.2 цієї норми закону, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

З урахуванням даних про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, знову скоїв умисний злочин, переховувався від слідства, колегія суддів не бачить можливості звільнити його від покарання з випробуванням.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 284, 404, 407-409, 411-419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково. Вирок Сосницького районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2019 року відносно ОСОБА_8 змінити. В частині засудження ОСОБА_8 за ст. 263 ч. 1 КК України вирок скасувати і провадження в цій частині закрити у зв`язку з відсутністю в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Виключити з вироку посилання на ст. 70 КК України.

В іншій частині, в тому числі в частині засудження ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 309 КК до 2-х років позбавлення волі, вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в законну силу негайно після проголошення і може бути оскаржена до Верховного суду протягом 3-х місяців з моменту її проголошення, а засудженим під вартою в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3