У Х В А Л А
14.07.2020 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
із участю: - секретаря ОСОБА_4 ,
- прокурора ОСОБА_5 ,
- потерпілої ОСОБА_6 ,
- обвинуваченого ОСОБА_7 ,
- захисника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000529 від 07.12.2017 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
ВСТАНОВИВ :
За наслідком неявки захисників обвинуваченого ОСОБА_7 в минуле судове засіднання 09.07.2020 року на початку якого прокурором було вручено обвинуваченому клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом у його розгляді було оголошено перерву з повторним викликом учасників провадження для вирішення вказаного клопотання сторон обвинувачення.
В сьогоднішньому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подане ним суду клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_7 строку тримання під вартою терміном на 60 днів. В обгрунтуванні заявлених вимог зазначив певні докази, зібрані у кримінальному провадженні, якими вважає доводиться вина обвинуваченого ОСОБА_7 в інкриміеованому йому злочині. Вказав про наявність також ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, щодо можливості обвинуваченого ОСОБА_7 вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду та незаконно впливати на інших учасників провадження, які зумовлені тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, не має стійких соціальних зв`язків, періодично зловживає алкогольними напоями, у зв`язку з чим він може вчинити інші кримінальні правопорушення, протиправно впливати на потерпілих та переховуватись від суду з метою уникнення покарання за вчинене. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не забезпечуватиме його належної процесуальної поведінки та запобігання вказаним ризикам. Зауважив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, із застосуванням насильства, у зв`язку з чим просив суд не визначати розмір застави.
Потерпіла ОСОБА_6 клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого підтримала.
Обвинувачений ОСОБА_7 заперечив стосовно продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на недоведеність прокурором заявлених ризиків, а також на хворобливий стан власного здоров`я. Заявив, що він потребує операційного лікування, яке не забезпечується йому в умовах попереднього ув`язнення. Також вказав про наявність у нього сім`ї за фактом зареєстрованого шлюбу.
Захисник ОСОБА_8 вважала недоведеним прокурором заявлених ризиків, якими обгрунтовано клопотання сторони обвинувачення. Посилаючись на значну тривалість попереднього ув`язнення та незадовільний стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку з чим він потребує медичного лікування, просила змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Решта учасників провадження за їх викликом в судове засідання не з`явились. З числа останніх потерпіла ОСОБА_9 подала до суду заяву, якою підтримала клопотання прокурора стосовно продовження строку тримання під вартою овинуваченого ОСОБА_7 , розгляд якого просила провести без її участі.
Заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали клопотання та судового провадження, судом встановлено таке.
У відовідності до положень ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Так, строк дії раніше обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2017 року та надалі послідовно продовжуваного, востаннє ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 18.05.2020 року, запобіжного заходу у виді тримання під вартою закінчується 16.07.2020 року, натомість з об`єктивних причин наступне судове засідання у даному кримінальному провадженні можливе для призначення лише на 03.09.2020 року.
При цьому суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого ОСОБА_7 , характер та обсяг висунутого йому звинувачення, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання його винуватим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, на які вказано прокурором, та чинність яких наразі не спростовано стороною захисту самим лише запереченням їх доведеності стороною обвинувачення, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_7 , з урахуванням наведеного, із значною вірогідністю може з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності переховуватись від суду, а також здатен вчиняти інші кримінальні правопорушення, або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, протиправно впливаючи на решту його учасників. Ці ризики визначаються обставинами збільшення тяжкості покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим за зміненим прокурором в суді обвинуваченням у вчинені особливо тяжкого злочину за обтяжуючих відповідальність обставин; також судом встановлений низький рівень соціальних зв`язків ОСОБА_7 який визначається не самим лише особистим ставленням до нього його близьких родичів, а й рештою чинників соціальної значущості суспільних та моральних цінностей в усвідомленні обвинуваченої особи, що за відсутністю у нього офіційного місця роботи та легальних джерел доходу не є високим. Також суд враховує, що обвинувачений упродовж перебігу судового розгляду неодноразово проявляв відверту зневагу стосовно потерпілої ОСОБА_6 .
Заявлене захисником ОСОБА_8 клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з тримання під вартою на домашній арешт суд вважає необгрунтованим, оскільки наведені стороною захисту доводи про особу обвинуваченого, певні його соціальні зв`язки та хворобливий стан здоров`я, не визначають істотних змін цих обставин, що охоплююються оцінкою можливості запобігання ризикам при застосуванні та продовженні виключного запобіжного заходу, у тому числі щодо загальної тривалості тримання обвинуваченого під вартою, яке зумовлене об`єктивними потребами забезпечення судового розгляду кримінального провадження. Відтак доводи сторони захисту не доводять власних вимог щодо зміни запобіжного заходу та не спростовують обгрунтувань прокурора стосовно необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , а тому дане клопотання захисника підлягає залишенню без задоволення.
З огляду на те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні із застосуванням насильства злочину, що спричинив загибель людини, тобто проти найвищої цінності у виді життя людини, яка визнається такою нормами вітчизнанного та міжнародного права, суд у зв`язку з цим визначає відсутніми підстави для встановлення розміру застави.
Враховуючи наведене, зважаючи на суспільні інтереси, які з урахуванням презумпції невинуватості виправдовують відступ від принципу поваги до особистої свободи, суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання визначеним вище ризикам, що у даному конкретному випадку становить достатні підстави його продовження строком на 60 днів.
Керуючись ст. 131, 176, 177, 178, 183, 199, 331, 350 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора задоволити.
Оголосити перерву в судовому засіданні до 11 години 00 хвилин 03.09.2020 року з повторним викликом учасників провадження.
Продовжити на 60 днів, тобто до 11.09.2020 року включно, запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.12.2017 року, без визначення розміру застави.
У задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
На ухвалу суду в частині продовження запобіжного заходу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, до Вінницького апеляційного суду, що не перешкоджає судовому розгляду.

Головуючий

Судді