ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/674/20 Справа № 203/883/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002688 від 23 листопада 2018 року, щодо

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України , за апеляційними скаргами потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2019 року,

за участю:

секретаря - ОСОБА_7 ,

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2019 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Цим вироком частково задоволено цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 : на відшкодування матеріальної шкоди - 1218,77 грн.; на відшкодування витрат на правову допомогу адвоката - 13500 грн.; на відшкодування моральної шкоди - 1000 грн.;
Окрім того, судом вирішено долю речових доказів у кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за таких обставин.
Так, 28.10.2018 приблизно о 13-00 год. у дворі будинку АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 у ОСОБА_5 виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 в ході якого у нього на грунті особистих неприязних стосунків виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 реалізовуючи який, та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в область щелепи ліворуч та один удар кулаком лівої руки в область правого ока. Далі, коли від вказаних ударів ОСОБА_6 впав на землю на лівий бік та закрив своє обличчя лівою рукою, ОСОБА_5 намагаючись нанести ОСОБА_6 удар ногою в обличчя, наніс йому один удар ногою в ліве передпліччя. Потім, ОСОБА_6 піднявся з землі та попрямував додому, а саме до квартири АДРЕСА_4 та зателефонував до поліції, а ОСОБА_5 , не бажаючи закінчення вказаного конфлікту погукав його на вулицю, де у дворі вказаного будинку ОСОБА_5 знову наніс йому один удар кулаком правої руки в область щелепи ліворуч.
Згідно висновку експерта №226е від 21.01.2019 на тілі ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця на верхній та нижній повіці правого ока з переходом в виличну область праворуч; двох синців по передньо-зовнішній поверхні правого плеча у середній третині, по внутрішній поверхні лівого передпліччя від верхньої до нижньої третини з переходом частково на передню та задню поверхні відповідно, внутрішньо шкіряного крововиливу на внутрішній поверхні лівого передпліччя на межі середньої та верхньої третини (на тлі синця). Виявлені тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця на верхній та нижній повіці правого ока з переходом в виличну область праворуч відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоровья, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як на три тижні (21день). Ушкодження в області лівої верхньої кінцівки відносяться до легких тілесних ушкоджень. Що мають незначні скороминущі наслідки.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок в частині вирішення цивільного позову змінити та відмовити у задоволенні цивільного позову ОСОБА_6 в частині відшкодування витрат на правову допомогу адвоката в сумі 13500 грн.
Вимоги апеляційної скарги обвинувачений обґрунтовує незаконністю та необгрунтованістю вироку суду першої інстанції в частині задоволення цивільного позову про відшкодування витрат на правову допомогу адвоката. Обвинувачений вказує, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження перерахування ОСОБА_6 коштів за професійну правничу допомогу адвоката ОСОБА_10 , та сплачена сума є безпідставно завищеною й необгрунтованою, оскільки обсяг вказаних адвокатом робіт та витрачений час на вчинення процесуальних дій і підготовку документів є явно неспівмірним з їх складністю. Разом з цим, зазначає, що в жодних документах наданих суду не вказано час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг).
В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 просить вирок змінити в частині вирішення цивільного позову щодо відшкодування моральної шкоди та стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоду у розмірі 100000 грн. В решті вирок просить залишити без змін.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги потерпілий зазначає, що при стягненні з ОСОБА_5 на його користь моральної шкоди, суд не в повній мірі взяв до уваги ті обставини, що він отримав тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості, у зв`язку з чим переніс значний дискомфорт, який супроводжується болісними відчуттями, значним емоційним стресом, який посилювався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження людської гідності, тривоги, страху за життя та здоров`я й що ці обставини потягли за собою негативні зміни у його житті, а саме щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючих обставин злочину, страх можливого повторення подій, негативні переживання, тимчасову відірваність від активного соціального життя, емоційну напругу, нервозність, почуття образи, обурення, приниження людської гідності, що супроводжувалися постійними больовими відчуттями в тілі. Разом з цим, потерпілий зазначає, що у зв`язку з отриманням тілесних ушкоджень, які понесли за собою розлад здоров`я, ним було придбано необхідні медикаменти тільки на суму 1623 грн. 76 коп.
Заслухавши суддю-доповідача, потерпілого, який підтримав свою скаргу та заперечував проти задоволення скарги обвинуваченого, обвинуваченого та його захисника, які підтримали скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення поданих апеляційних скарг, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Так, у відповідності з вимогами статті 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального процесуального закону.
З апеляційних скарг видно, що висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, ніким не оскаржується, тому апеляційним судом не переглядається.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не встановлено.
Разом з цим, перевіряючи доводи апеляційної скарги обвинуваченого про безпідставно завищений та необгрунтований розмір витрат на правову допомогу заявлений в цивільному позові потерпілого, колегія суддів приходить до таких висновків.
Частиною 5 статті 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, КПК не врегульовані, до них застосовується норми ЦПК.
Згідно з ч. 1 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 118 КПК України, до процесуальних витрат відносяться витрати на правову допомогу.
Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Виходячи з положень ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має врахувати: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
Згідно з до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Положеннями частини 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ст.ст. 26, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, ордеру. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Як убачається з матеріалів провадження, потерпілий ОСОБА_6 заявив позовні вимоги про відшкодування обвинуваченим судових витрат, понесених на правничу допомогу адвоката в розмірі 13500 грн., які судом першої інстанції було задоволено в повному обсязі.
Так, з матеріалів провадження видно, що між потерпілим ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_10 08 квітня 2019 року було укладено договір №08/04 про надання правової допомоги та додаткова угода № 1 до договору про надання правової допомоги №08/04, у цьому кримінальному провадженні, яким було узгоджено вартість послуг адвоката та порядок оплати гонорару (т. 2 а.п. 24, 29).
Разом з цим, 25.04.2019 ОСОБА_6 та адвокатом ОСОБА_10 було складено та підписано акт прийому-передачі виконаних робіт щодо надання правової допомоги, згідно з яким адвокатом ОСОБА_10 надано обсяг правової допомоги ОСОБА_6 , яка полягає у складанні процесуальних документів та виконання робіт, а саме: складання цивільного позову - вартість робіт 3000 грн.; підготовка заяви про забезпечення цивільного позову 1000 грн., ознайомлення з матеріалами провадження 1000 грн., аналіз матеріалів кримінального провадження 2000 грн., консультація клієнта щодо матеріалів кримінального провадження 500 грн, представництво інтересів в судових засіданнях в межах кримінального провадження 6000 грн. В свою чергу, ОСОБА_6 було здійснено оплату цих послуг у розмірі 13500 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями. (т. 2 а.п. 30, 31-32)
Між тим, колегією суддів, встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази (клопотання, заяви, розписки) на підтвердження того, що адвокат ОСОБА_11 просив надати матеріали провадження чи знайомився з ними та в порушення вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України в жодних документах наданих суду не зазначено час, який було витрачено адвокатом на виконання вищезазначених робіт.
Отже, з урахуванням принципу співмірності, складності кримінального провадження, часу витраченого адвокатом для виконання правничих послуг, наданих потерпілому, їх обсягу, колегія суддів, вважає, що з обвинуваченого на користь потерпілого необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу, здійснену адвокатом в розмірі 6750 грн., що є доведеним, обгрунтованим та співмірним зі складністю цього провадження, наданим адвокатом обсягом правничих послуг, й буде відповідати критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.
Разом з цим, доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо необхідності відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат, понесених потерпілим на правничу допомогу, є необгрунтованими, оскільки документально підтверджено що дійсно авокатом ОСОБА_10 здійснювалася правова домога потерпілому ОСОБА_6 у цьому провадженні.
Вирішуючи питання обґрунтованості визначеного судом розміру стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого суми в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди, про що йдеться в апеляційній скарзі ОСОБА_12 , колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
З матеріалів провадження видно, що потерпілий ОСОБА_6 заявив позовні вимоги про відшкодування завданої злочином моральної шкоди, яку він оцінив у 100000 грн.
Разом із цим, суд визнав заявлену суму завищеною та визнав за доцільне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди лише 1000 грн.
Надаючи оцінку цим обставинам, колегія суддів вважає, що визначений судом розмір стягнення не відповідає понесеним ОСОБА_6 моральним та фізичним стражданням.
Виходячи з обставин кримінального провадження, потерпілий отримав тілесні ушкодження легкого ступеню тяжкості, у зв`язку з чим переніс значний дискомфорт, який супроводжується болісними відчуттями, значним емоційним стресом, який посилювався почуттям розгубленості, образи, обурення, приниження людської гідності, тривоги, страху за життя та здоров`я та те, що ці обставини потягли за собою негативні зміни у його житті, а саме щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючих обставин злочину, страх можливого повторення подій, негативні переживання, тимчасову відірваність від активного соціального життя, емоційну напругу, нервозність, почуття образи, обурення, приниження людської гідності, що супроводжувалися постійними больовими відчуттями в тілі, а отже сума у 1000 грн. є необґрунтовано заниженою.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що сума у розмірі 5000 грн. відповідатиме понесеним потерпілим характеру і обсягу моральних та фізичних стражданнь, та буде справедливою по відношенню до нього.
Отже, доводи потерпілого про необхідність стягнення на його користь з обвинуваченого в рахунок відшкодування моральної шкоди, спричиненної злочином, в розмірі 100000 грн. є необгрунтованими, а розмір шкоди є явно завищеним та недоведеним в цьому обсязі, й не є співмірним з понесеними потерпілим матеріальними витратами у цьому провадженні.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційних скарг потерпілого та обвинуваченого, та зміну вироку, ухваленого щодо ОСОБА_5 , в частині цивільного позову.

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги потерпілого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 грудня 2019 року щодо ОСОБА_5 - змінити в частині цивільного позову.

Збільшити розмір на відшкодування моральної шкоди, стягнутої з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 з 1000 (однієї тисячи) грн. до 5000 (п"яти тисяч) грн.

Зменшити розмір на відшкодування витрат на правову допомогу стягнутої з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 з 13500 (тринадцять тисяч п"ятьсот) грн. до 6750 (шість тисяч сімсот п"тдесят) грн.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4