Провадження № 1-кп/750/122/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0004696 від 10.08.2019 року за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, українця, не одруженого, який має на утриманні сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з загальною середньою освітою, який не працює, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

10.08.2019, близько 11 год. 00 хв., автомобіль марки «RENAULT» модель «MASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , рухався заднім ходом по прилеглій території до будинку № 194 по пр. Миру у м. Чернігові в напрямку виїзду на автомобільну дорогу по пр. Миру.

Рухаючись у вказаному напрямку, водій ОСОБА_6 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, не переконався в безпечності виконуваного маневру руху заднім ходом, не звернувся за допомогою до інших осіб, у зв`язку з чим здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , яка рухалась з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті ДТП пішохід ОСОБА_4 отримала тілесне ушкодження у вигляді: закритого перелому голівки та шийки правої плечової кістки зі зміщенням уламків, яке є наслідком одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, та згідно висновку судово-медичної експертизи № 402 від 24.09.2019 відноситься до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, на строк понад 21 день.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 , грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3 б), 10.1,10.9 Правил дорожнього руху, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями, які полягають у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, визнав повністю, підтвердив викладене в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся, показав, що 10.08.2019р. він керував великою машиною «Рено Мастер» білого кольору, працював на ФОП, це було в суботу, було багато людей, він завіз товар на точку, виїжджав заднім ходом, здавав потроху, періодично подавав звуковий сигнал, потім почув, як хтось сказав: «Стій, бо наїдеш», зупинився, вийшов з машини, якийсь дід йому сказав: «Їдь, синку, вона сама винна», він побачив потерпілу, запитав у неї, як вона, вона не захотіла їхати в лікарню, про вчинене дуже жалкує, просив вибачення у потерпілої, наразі працює таксистом на орендованій машині, просив не позбавляти його права керування транспортними засобами, оскільки це його єдиний дохід, показав також, що спочатку він пропонував потерпілій відшкодувати матеріальну шкоду у сумі 15 тис. грн., але потім з нього запросили 18 тис. грн., а потім 22 тис. грн., таких грошей у нього вже не було, так трапилося, що він захворів і ті кошти, що у нього були, пішли на лікування, цивільний позов потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди визнав частково, у сумі 5 тис. грн.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні викладене в обвинувальному акті підтвердила, свій цивільний позов підтримала, показала, що по суботах, у них на Ремзаводі відбувається ринок, у дату, вказану в обвинувальному акті, вона йшла за покупками на ринок, почула сильний удар, відчула, як падає, на неї їде машина, люди кричать, вона впала у чергу, люди її витягли, був сильний удар, вийшов водій машини, підійшов до неї, запитав: «Ну, як?», вона сказала, що плече болить, він запитав: «Добре?», не чула, щоб він пропонував поїхати в лікарню, потім водій поїхав, потім за нею приїхала донька і її відвезли до лікарні. Вона є пенсіонеркою, проживає на пенсію, від отриманого пережила шок, стрес, досі боїться машин, боїться переходити дорогу, ходить на розробку руки, рука ще погано підіймається, але вона вже з її допомогою може їсти, до цього користувалася лише лівою рукою, їй зробили операцію, вставили пластинку, два місяці вона проходила у гіпсі, на даний час їй обвинуваченим жодної шкоди не відшкодовано, розмови про відшкодування велися, він погодився відшкодувати 15 тис. грн., але потім захворів, ні про яке збільшення цієї суми вона не знає.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не заперечують проти такого порядку дослідження доказів, правильно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

В ході судового розгляду, враховуючи викладене вище, свідчення обвинуваченого, які він надав суду, та свідчення потерпілої, той факт, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_6 діяння повністю доведене і правильно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 суд визнає: щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наслідки вчиненого кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, який свою вину визнав, в силу ст. 89 КК України не судимий, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, його вік, стан здоров`я та матеріальний стан згідно наявних даних, те, що він має місце реєстрації та проживання, має на утриманні малолітню дитину, позитивну характеристику за місцем реєстрації, зміст досудової доповіді, думку потерпілої, яка у визначенні виду та міри покарання поклалася на розсуд суду, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу відповідно до меж, встановлених санкцією відповідної частини відповідної статті КК України, якою передбачено покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, ближче до її нижчої межі, без позбавлення права керувати транспортними засобами, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Потерпілою заявлений цивільний позов, в якому потерпіла вимагає стягнути з обвинуваченого на її користь 50 тис. грн. моральної шкоди, на підтвердження чого надано копію виписного епікризу №9527 із медичної картки стаціонарного хворого травматологічного відділення ЧМЛ №2. Моральну шкоду обгрунтовує моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у її житті, після перенесеного хірургічного втручання внаслідок ДТП, негативними переживаннями, втратою сну, постійною емоційною напругою, розгубленістю, страхом, головними болями, душевним дискомфортом, зміною звичайного для неї ритму життя тощо.

Суд вважає, що розмір відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань потерпілої ОСОБА_4 , з дотриманням засад розумності, виваженості та справедливості, а також матеріального стану обвинуваченого необхідно визначити до стягнення у сумі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речовими доказами слід розпорядитися відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стянути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 - 6000 (шість тисяч) грн. в рахунок відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

В задоволенні решти цивільного позову відмовити.

Арешт, накладений на автомобіль марки «RENAULT» модель «MASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14.08.2019 року - скасувати.

Речовий доказ: автомобіль марки «RENAULT» модель «MASTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , переданий під розписку на зберігання власнику ОСОБА_8 залишити останньому за належністю.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1