справа № 156/570/20
Номер провадження: 1-кп/156/90/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року смт. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Іваничі кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Бузька Львівської області, українця, громадянина України, пенсіонера, одруженого, освіта повна вища, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 254 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 на підставі рішення Іваничівської селищної ради народних депутатів від 27.08.1997 року №14/4 набув право власності на земельну ділянку площею 0,40 гектара, що знаходиться з адресою: АДРЕСА_3 . Частина ділянки площею 0,33 гектара відведена для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд, а решта ділянки площею 0,07 гектара відведена для ведення особистого підсобного господарства.
01.06.2010 року на підставі договору дарування №1216 від 28.05.2010 року син підозрюваного - ОСОБА_6 отримав вище вказану земельну ділянку розміром 0,33 гектара, яку було поділено на дві частини: ділянку площею 0,25 гектара для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, та ділянку площею 0,08 гектара для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується державними актами на право власності на земельну ділянку.
У відповідності до вимог ст. 168 Земельного кодексу України ґрунти земельних ділянок є об`єктом особливої охорони.
Власники земельних ділянок та землекористувачі не мають права здійснювати зняття та перенесення ґрунтового покриву земельних ділянок без спеціального дозволу органів, що здійснюють державний контроль за використанням та охороною земель.
Разом з цим, пунктом «а», частини 1 статті 91 Земельного кодексу України, на власників земельних ділянок поряд з іншими обов`язками законодавцем покладено також обов`язок щодо неухильного забезпечення використання земельних ділянок наданих їм у власність виключно за їх цільовим призначенням.
При цьому, пунктом 3 ст. 20 Земельного кодексу України передбачено, що зміна цільового призначення земельної ділянки, належної особі на праві приватної власності, в межах населеного пункту відбувається виключно на підставі рішення сільської, селищної чи міської ради, за ініціативи власника земельної ділянки з обов`язковим виготовленням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, з обов`язковим погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідності до вимог статті 186-1 Земельного кодексу України.
ОСОБА_4 , користуючись земельною ділянкою площею 0,08 гектари з кадастровим номером :00:020:0114, ігноруючи та нехтуючи вищевказаними вимогами земельного законодавства, діючи умисно та проявляючи безгосподарність при використанні земельної ділянки, належної сину, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 , призначену для ведення особистого селянського господарства, вирішив використати її без зміни цільового призначення, переведення в землі водного фонду, отримання спеціального дозволу, і облаштувати на частині вищевказаної земельної ділянки штучну водойму для розведення риби.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, на земельній ділянці сина ОСОБА_6 із кадастровим номером :00:020:0114 загальною площею 0,0800 гектара із цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, розташованій в смт. Іваничі, не маючи в наявності готового, затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватної власності, цільове призначення якої змінюється, ОСОБА_4 у грудні 2019 року за допомогою спеціальної техніки, проводив роботу пов`язану із виїмкою (зняття) ґрунтового покриву родючого шару (гумусу), внаслідок чого незаконно побудував (облаштував) штучну водойму (ставок) загальною площею 0,0278 гектара, яку незаконно отримував. Внаслідок самовільного будівництва ОСОБА_4 штучної водойми (ставка) без зміни цільового призначення земельної ділянки, було знято ґрунтовий покрив - родючого шару ґрунту на земельній ділянці з кадастровим номером :00:020:0114, частина земельної ділянки площею 0,0278 га, безпідставно, без будь-яких дозвільних документів була виведена із земель сільськогосподарського обороту через втрату родючості, внаслідок чого порушено структуру ґрунту.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 254 КК України, як вчинення без господарського використання земель, що спричинило втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури грунту.
10 червня 2020 року між начальником Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури у Волинській області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000154 та ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.
Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України в повному обсязі.
Також вказаною угодою сторони погодили покарання відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 254 КК України у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 грн.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, про визнання винуватості суд виходив з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.
Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Судом з`ясовано, що підозрюваний ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 10 червня 2020 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 10 червня 2020 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Іваничівського відділу Володимир-Волинської місцевої прокуратури у Волинській області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірір 250 (двохсот п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) грн.
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Суддя ОСОБА_1