Справа № 643/1393/19
Провадження № 1-кп/643/1410/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004927 року від 04.09.2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єреван Вірменії, громадянина України, який не працює, розлучений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.02.2019 року вказане кримінальне провадження надійшло до Московського районного суду м. Харкова з Харківської місцевої прокуратури № 4 та перебувало у провадженні судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 (справа № 643/1393/19).
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.06.2019 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15.10.2019 року ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 11.06.2019 року стосовно ОСОБА_4 скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.11.2019 року заяву судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 про самовідвід задоволено, відведено головуючого суддю Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 в даному кримінальному провадженні.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, за допомогою автоматизованої системи документообігу суду «Д-3», кримінальне провадження розподілено судді Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 13.11.2019 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004927 року від 04.09.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 повідомлено, що він є уродженцем м. Єреван Вірменії, громадянином України, розуміє в цілому усну українську мову, проте недостатньої володіє державною мовою для усвідомлення повного змісту документів. Також обвинувачений зазначив, що вільно володіє російською мовою, в зв`язку з чим просив призначити йому перекладача з української на російську мову для перекладу змісту документів.
В судове засідання 26.12.2019 року з`явилась ОСОБА_7 , яка зазначила, що є викладачем російської мови у школі.
Прокурор, обвинувачений та захисник обвинуваченого, кожен окремо, не заперечували проти залучення перекладача ОСОБА_7 до участі в справі в якості перекладача обвинуваченого.
Потерпіла в підготовче судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила провести підготовче засідання за її відсутності.
Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши компетентність перекладача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
У відповідності до положень ч. 3 ст. 29 КПК України слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 68 КПК України передбачено, що у випадку необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень сторін, документів сторони кримінального провадження, слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача.
Як вбачається з висновків щодо застосування норм права, викладених в постанові Верховного Суду від 20.08.2019 року по справі № 672/1599/17, питання про дотримання вимог ст. 29 КПК щодо залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В постанові Верховного Суду від 11.06.2019 року по справі № 219/5455/16 зазначено, що участь перекладача у кримінальному провадженні зумовлена конституційною засадою рівності перед законом і судом (ч. 2 ст. 24 Конституції України, ст. 10 КПК), за якою, серед іншого, не допускається привілеїв чи обмежень (в т. ч. й у процесуальних правах, передбачених КПК) за мовними ознаками. Проявом принципу «рівності можливостей», згідно з яким кожна сторона під час розгляду справи повинна мати рівні можливості і жодна із сторін не повинна мати якихось вагомих переваг над опонентом, розглядаються й права обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, закріплені у підпунктах «а», «е» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод (далі - Конвенції): а) бути негайно i детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер i причину обвинувачення проти нього; e) якщо він не розуміє мову, яка використовується у суді, або не розмовляє нею, - отримувати безоплатну допомогу перекладача. Залучення перекладача для проведення процесуальних дій має на меті забезпечити особам, які беруть участь у кримінальному провадженні та не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, можливість користуватися рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють (п. 18 ч. 3 ст. 42, п. 9 ч. 1 ст. 56, п. 11 ч. 3 ст. 64-1, п. 4 ч. 1 ст. 66 КПК). Як зазначено у ч. 1 ст. 68 КПК, у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача). При цьому кримінальним процесуальним законом не регламентовано самого порядку залучення перекладача, зокрема не встановлено й безумовного обов`язку слідчого судді, суду, прокурора, слідчого самостійно (за відсутності відповідного клопотання з боку учасника провадження) залучати перекладача. Відповідно ж до ч. 6 ст. 22, ч. 3 ст. 26 КПК суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків і вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами.
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Брозічек проти Італії» зазначив, що якщо в перекладі відмовлено, на органах влади лежить відповідальність довести, що обвинувачений достатньо володів мовою суду. В справі «Кускані проти Сполученого Королевства» Європейським судом з прав людини зауважено, що суд зобов`язаний виявити належну старанність, установлюючи, що відсутність перекладача не перешкоджає повноцінній участі заявника у важливих для нього питаннях.
Як вбачається з доводів обвинуваченого, він недостатньо володіє державною мовою для забезпечення ефективного захисту під час розгляду даного кримінального провадження.
При цьому суд враховує, що під час попереднього розгляду даного кримінального провадження іншим складом суду, вказаним складом суду вже вирішувалось питання про призначення обвинуваченому перекладача, в зв`язку з чим була постановлена ухвала від 21.03.2019 року.
Харківський апеляційний суд в постанові від 15.10.2019 року, ухваленій в даній справі, звернув увагу суду першої інстанції на необхідність ретельної перевірки відомостей щодо освіти та володіння державною мовою обвинуваченим під час нового судового розгляду в підготовчому судовому засіданні.
Оцінюючи дані щодо наявності у обвинуваченого вищої юридичної освіти, отриманої в Україні, суд керується таким.
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений отримав диплом бакалавра, закінчивши «Харківський економіко-правовий університет» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, та здобув кваліфікацію бакалавра за спеціальністю «правознавство» та професійною кваліфікацією «юрист». З предмету «українська мова професійного спрямування» обвинувачений отримав оцінку «задовільно».
Як пояснив суду обвинувачений, викладання у вказаному навчальному закладі, який є комерційним, здійснювалось переважно російською мовою.
Суд враховує, що до повноважень суду в даному кримінальному провадженні не відноситься питання оцінки рівня знань обвинуваченого з української мови, а також правомірності та обґрунтованості отримання ним тих чи інших оцінок (балів) у вказаному вище навчальному закладі. Так, виходячи з положень чинного законодавства України, підставою для залучення перекладача є не тільки незнання обвинуваченим українською мови в цілому, а й недостатнє володіння ним вказаною мовою.
За таких обставин, оцінюючи в сукупності дані щодо народження обвинуваченого у Вірменії, доводи обвинуваченого щодо недостатнього володіння ним державною мовою та навчання переважно російською мовою, дані щодо отримання ним з української мови оцінки «задовільно», а не «відмінно» або «добре», суд позбавлений можливості достовірно встановити, що обвинувачений достатньо володіє державною мовою для свого захисту від пред`явленого обвинувачення та відсутність перекладача не буде перешкоджати повноцінній участі заявника у важливих для нього питаннях.
Враховуючи наведене, з метою забезпечення права обвинуваченого на доступ до правосуддя та справедливого розгляду кримінального провадження на засадах рівності учасників, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання обвинуваченого та залучити до участі у справі перекладача з української на російську мову.
Як вбачається з копії диплома НОМЕР_1 та копії свідоцтва про розірвання шлюбу, ОСОБА_7 закінчила Харківський державний педагогічний інститут за спеціальністю «російська мова та література».
За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для залучення ОСОБА_7 до участі в даному кримінальному провадженні в якості перекладача російської/української мови.
Керуючись ст. 29, 68, 369-372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Залучити ОСОБА_7 до участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в якості перекладача.
Попередити ОСОБА_7 , що за завідомо неправильний переклад або за відмову без поважних причин від виконання покладених на неї обов`язків, вона несе відповідальність, встановлену законом.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали буде проголошено 02.01.2020 року в 12-45 год. в приміщенні Московського районного суду м. Харкова (61153, м. Харків, пр. Ювілейний, буд. 38-Є).

Суддя ОСОБА_1