Справа № 522/4490/20
Провадження по справі №1-кс/522/5899/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 24.12.20149 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Приморського відділу поліції в місті Одесі Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000076 відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.12.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

21.12.2019 близько 01 год. 00хв. знаходячись на перетину вулиць Успенська та Олександрівський проспект в м. Одесі, невстановлені особи відкрито заволоділи золотим ланцюжком с хрестиком ОСОБА_7 . Спричинивши матеріальний збиток на суму 35000 грн.

В ході досудового розслідування було встановлено,що до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,вказана квартира на правах власності належить ОСОБА_8 .

08.04.2020 слідчим СВ Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 було проведено обшук у приміщенні квартири АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон Nokia, ІМЕІ: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон Bravis, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-картою ( НОМЕР_3 );

- 5 сім-карток (Verizon- 1, МТС 2 шт, лайфселл 1 шт, Київстар 1 шт);

- ланцюжок виготовлений з металу жовтого кольору;

- грошові кошти в сумі 11 000 гривень ( 55 купюр номіналом 200 гривень НБУ);

- грошові кошти 100 доларів США ( 1 купюра);

- мобільний телефон iPhone Xs Max, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім-картою а/н НОМЕР_5 ;

- згорток паперу білого кольору всередині якого таблетка рожевого кольору;

- предмет зовні схожий на пістолет травматичної дії Форт-1 ПМ 9 мм ( НОМЕР_6 ) та 10 патронів до нього.

Враховуючи викладене на зазначене майно виникла необхідність накласти арешт, підставою якого є те що існують безспірні підстави та підозри що воно є доказом злочину, було предметом вчинення кримінального правопорушення, зберігає сліди та інші відомості що можуть бути використані як доказ факту чи обставин що встановлюються під час кримінального провадження, метою накладання арешту є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зазначене майно можливо та необхідно використати у кримінальному провадженні, як доказ, а не накладання арешту може призвести до його спотворення, зіпсування, знищення, відчуження та неможливості встановлення важливих фактів та обставин що обов`язково необхідно встановити під час кримінального провадження.

Враховуючи, що в ході досудового розслідування виникла необхідність в проведенні комплексу експертиз, а також той факт, що вилучене майно має суттєве значення для проведення подальшого досудового розслідування по вищевказаному кримінальному провадженню, на підставі викладеного необхідно накласти арешт на вказане в клопотанні майно.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання, просив задовольнити його в повному обсязі та накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, крім того надав на огляд дозвіл на зброю.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та підтримав заперечення адвоката ОСОБА_4 .

Заслухавши думку прокурора, адвоката, підозрюваного вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що речі та предмети, які були виявлені та вилучені 08.04.2020 під час проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

На даний час у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії. Майно, яке було вилучено у підозрюваного, під час обшуку може бути вилучено з обігу (таблетка рожевого кольору у згортку), а також може бути доказом вчинення злочину мобільний телефон, який можливо причетний до вчиненого злочину, грошові кошти можуть бути отримані в результаті інкримінованого злочину, ланцюжок, виготовлений з металу жовтого кольору, може бути предметом інкримінованого злочину. На підставі викладеного вбачається що всі ці обставини повинні бути з`ясовані органом досудового розслідування під час досудового слідства.

У разі якщо не підтвердиться причетність вказаного майна до інкримінованого злочину, вказане майно може бути повернути володільцю майна за його клопотанням, поданим у відповідності до вимог ст. 174 КПК України.

Щодо накладення арешту на інше майно.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на майно. Окрім цього, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.
Проте з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Щодо накладення арешту на предмет зовні схожий на пістолет травматичної дії Форт-1 ПМ 9 мм ( НОМЕР_6 ) та 10 патронів до нього, вважаю необхідним відмовити в цій частині у накладенні арешту на вказане майно, оскільки наданий в судовому засіданні адвокатом ОСОБА_4 дозвіл на зброю, який офіційно виданий ОСОБА_5 , свідоцтво про право на зберігання, носіння дозвіл НОМЕР_7 , дозвіл № НОМЕР_8 та патрони до нього знаходяться на законних підставах у підозрюваного ОСОБА_5 , тому підлягають поверненню власнику.

Крім того, слідчим в клопотанні не надано підтверджуючих документів, які би підтверджували, що предмет зовні схожий на пістолет травматичної дії Форт-1 ПМ 9 мм ( НОМЕР_6 ) та 10 патронів до нього, мають відношення до вказаного кримінального провадження або можуть бути визнани речовими доказами чи бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Приморського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке 08.04.2020 було вилучено в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- мобільний телефон Nokia, ІМЕІ: НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон Bravis, ІМЕІ: НОМЕР_2 , з сім-картою ( НОМЕР_3 );

- 5 сім-карток (Verizon- 1, МТС 2 шт, лайфселл 1 шт, Київстар 1 шт);

- ланцюжок виготовлений з металу жовтого кольору;

- грошові кошти в сумі 11 000 гривень ( 55 купюр номіналом 200 гривень НБУ);

- грошові кошти 100 доларів США ( 1 купюра);

- мобільний телефон iPhone Xs Max, чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім-картою а/н НОМЕР_5 ;

- згорток паперу білого кольору всередині якого таблетка рожевого кольору.

В частині накладення арешту на майно, а саме предмет зовні схожий на пістолет травматичної дії Форт-1 ПМ 9 мм ( НОМЕР_6 ) та 10 патронів до нього - відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді та зобов`язати слідчого повернути вказане майно особам, у яких було вилучене зазначене майно.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Приморського ВП у м. Одеса ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1