Номер провадження: 11-сс/813/757/20
Номер справи місцевого суду: 946/2444/20 1-кс/946/794/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні №0000614, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2020 року,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та короткий виклад обставин, встановлених слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2020 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та застосовано відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рені, Одеської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого,-

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком два місяці, тобто до 25.06.2020 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що під загрозою можливого покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчините інше правопорушення.

Однак, слідчий суддя врахував відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який працює за наймом, має постійне місце проживання разом з матір`ю, раніше не судимий у відповідності до ст.89 КК України, а також зважаючи на проведення допиту потерпілого, свідків, слідчим та недоведеність прокурором обставин, які б свідчили про те, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно в умовах застосування виключного запобіжного заходу - тримання під вартою, вважав за необхідне застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням, прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та винести нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Доводи обґрунтовує тим, що існують визначені ст.177 КПК України ризики, а саме: можливість переховуватися підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, що обумовлюється тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним; можливості вчинення іншого кримінального правопорушення з урахуванням наявності даних про те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності; можливості незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки злочин було вчинено ним з застосування насильства щодо потерпілого.

При цьому прокурор послався на те, що підозрюваний ОСОБА_8 офіційно не працює, не одружений, не має утриманців.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що 26.04.2020 року близько 19:00 години ОСОБА_11 , перебуваючи у м. Рені, Одеської області вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , направлену на вимагання грошових коштів у мешканця смт. Суворове, Одеської області ОСОБА_12 .

Прибувши за місцем мешкання ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , висунули незаконну вимогу ОСОБА_12 про передачу їм грошових коштів у сумі 10000 гривень.

Далі, ОСОБА_11 , з метою підкріплення спільної з ОСОБА_8 незаконної вимоги, направленої на вимагання грошових коштів у потерпілого ОСОБА_12 , діючи умисно, наніс потерпілому один удар кулаком в область грудної клітини. Після чого, ОСОБА_11 , з цією ж метою, ще раз виказав погрозу спричинення більш тяжких тілесних ушкоджень у разі не виконання його незаконних вимог в майбутньому, таким чином залякуючи потерпілого ОСОБА_12 більш серйозними наслідками.

ОСОБА_12 , передав грошові кошти у сумі 500 гривень та у якості гарантії подальшої передачі грошових коштів у сумі 10 000 гривень, автомобіль марки «Chrysler Simca TALBOT» реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 8 000 грн. Далі ОСОБА_12 запропонував передати ОСОБА_11 грошові кошти у сумі 10000 гривень наступного дня, тобто 27.04.2020 року, на що останній погодився та зобов`язався повернути автомобіль марки «Chrysler Simca TALBOT» реєстраційний номер НОМЕР_1 після отримання грошових коштів, які він вимагав у ОСОБА_12 .

Після чого, ОСОБА_11 та ОСОБА_8 покинули місце злочину на автомобілі марки «Chrysler Simca TALBOT» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 .

Позиції учасників судового розгляду.
Заслухавши: суддю-доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, підозрюваного та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Статтею 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі "Манчіні проти Італії", за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 п. 1 п.п. с Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Щодо доводів апеляційної скарги.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали встановлено, що слідчий суддя загалом дотримався вищезазначених вимог кримінального процесуального закону та Конвенції, належним чином встановив наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри стосовно ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зважив вагомість доказів, долучених до матеріалів кримінального провадження, оцінив заявлені у клопотанні слідчого ризики та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на останнього певних обов`язків.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому корисливого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України не є предметом оскарження та повністю підтверджується наданими апеляційному суду та долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

З наданих апеляційному суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 є громадянином України, не одружений, не працюючий, зареєстрований та проживаючий в Одеській області, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

Вказані обставини свідчать про відсутність міцних соціальних зв`язків у місці проживання та вказують на те, що будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує в разі визнання винуватим, може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкримінований йому злочин середньої тяжкості.

Також на думку апеляційного суду у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в силу ст. 89 КК України є не судимим, однак є особою, яка раніше неодноразово вчиняла корисливі злочини, не працює та шляхи надходження його доходів для життєдіяльності не відомі.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з тим, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_8 матиме змогу незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки стороною обвинувачення не надано жодних доводів, яким чином підозрюваний може вчинити чи вчиняв незаконний вплив.

Крім цього прокурором під час судового розгляду не зазначено жодних посилань та не надано жодних доказів, які б підтверджували факт порушення підозрюваним ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладених на нього слідчим суддею обов`язків, а матеріали провадження таких даних також не містять.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України дійшов вірного висновку про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, який буде необхідним і достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків, та обґрунтовано визначив таким запобіжним заходом домашній арешт.

Апеляційним судом також враховується поведінка підозрюваного протягом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а саме належне виконання ним своїх обов`язків, постійну явку до слідчого, в тому числі і до апеляційного суду за першим викликом, відсутність даних про порушення своїх обов`язків протягом зазначеного строку.

На думку апеляційного суду, одна лише тяжкість та суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, а також тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не можуть бути єдиними підставами для застосування відносно підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу, а оцінюватись в сукупності також повинні обґрунтованість підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, матеріали, які характеризують особу підозрюваного та його поведінка після вчиненого кримінального правопорушення.

Висновки апеляційного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відповідає вимогам кримінального процесуального закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Прокурором не надано жодного доказу щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та необхідності застосування більш суворого запобіжного заходу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 181, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, у кримінальному провадженні №0000614, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.04.2020 року, - залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4