Справа № 202/1267/20
Провадження № 1-кп/202/247/2020
УХВАЛА

25 червня 2020 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду міста Дніпропетровська обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001860 від 06 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001860 від 06 грудня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 27 червня 2020 року включно.

У судовому засіданні прокурор, в порядку ст.331 КПК України, просив продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не змінились.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 не заперечували щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого.

Суд, вислухавши думки учасників судового засідання приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує,змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк,що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою,якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Мотивуючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, прокурор зазначає, що ризик того, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, не змінилися.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 29 квітня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 27 червня 2020 року включно.

На виконання вказаних вимог КПК України судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, тому у суду є достатні підстави вважати що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватими у інкримінованому злочині, ОСОБА_6 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення також продовжує існувати, оскільки обвинувачений не має сталого заробітку, міцних соціальних зв`язків, офіційного джерела доходів.

При вирішенні питання про наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» у якій зазначено, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України та забезпечити його належну поведінку.

З урахуванням вищезазначеного достатньо підстав вважати, що ОСОБА_6 у разі зміни йому запобіжного заходу, може переховуватися від суду, перешкоджати розгляду справи по суті.

Аналізуючи наведене, з метою захисту суспільного інтересу, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, колегія суддів вважає доцільним продовжити відносно ОСОБА_6 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до ст.197 КПК України, на 60 днів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст.178,197,331,372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, тобто до 23 серпня 2020 року включно.

Ухвала підлягає оскарженню на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019 року до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3