В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді кримінальне провадження №0000874 від 18 липня 2019 року, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чоп, Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, який тимчасово не працює, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2019 року до суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000874 від 18 липня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України, разом з угодою про визнання винуватості.
З врахуванням даної угоди про визнання винуватості укладеної 17.09.2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , суд, відповідно до положень ст. 474 КПК України, переходить до провадження на підставі угоди.
Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що 30 квітня 2019 року близько 19.00 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, знаходячись на залізничній колії № 6 роз`їзду 3 кілометра станції «Чоп», демонтував матеріали верхньої будови вказаної колії, а саме 14 металевих підкладок СКД-65Д, які помістив в сумки та з допомогою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які не були обізнані про походження вказаного майна, переніс їх до себе додому та в подальшому продав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який також не був обізнаний про походження вказаного майна, в результаті чого отримав грошові кошти, які витратив на власні потреби.
Такими умисними діями ОСОБА_5 виробничому підрозділу «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» завдано майнової шкоди на суму 802,76 гривень (вісімсот дві гривні сімдесят шість копійок).

Разом з тим, ОСОБА_5 , своїми вищеописаними умисними діями, а саме демонтажем матеріалів верхньої будови залізничної колії, згідно довідки «Ужгородської дистанції колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» №9/350 від 22.05.2019 року, привів залізничні колії у непридатний для експлуатації стан, що в свою чергу порушило нормальну роботу залізничного транспорту, а також могло спричинити аварію поїзда, який би рухався по вищезазначеному кілометру залізничного шляху, до моменту реагування, на вказане пошкодження, працівниками виробничого підрозділу «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Окрім того, 12 травня 2019 року близько 19.00 години, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (який визнаний винним за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2019 року, який набув законної сили 30.09.2019 року), діючи з прямим умислом, тобто, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, знаходячись на залізничній колії №38 станції «Чоп», демонтували матеріали верхньої будови вказаної колії, а саме 14 підкладок Р-50 та 60 костилів колійних, які помістили в сумку, виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, намагалися покинути місце події, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були помічені працівниками воєнізованої охорони АТ «Українська залізниця», а саме ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та залишивши сумку втекли з місця події.

Такими умисними діями ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 (який визнаний винним за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2019 року, який набув законної сили 30.09.2019 року), виробничому підрозділу «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» завдано майнової шкоди на суму 814,74 гривень (вісімсот чотирнадцять гривень сімдесят чотири копійок).

Разом з цим, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_9 (який визнаний винним за ч.1 ст.185, ч.2 ст.15 - ч.2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.08.2019 року, який набув законної сили 30.09.2019 року), своїми вищеописаними, умисними діями, а саме демонтажем матеріалів верхньої будови залізничної колії, згідно довідки «Ужгородської дистанції колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця» №9/350 від 22.05.2019, привели їх у непридатний для експлуатації стан, що в свою чергу порушило нормальну роботу залізничного транспорту, а також могло спричинити аварію поїзда, який би рухався по вищезазначеному кілометру залізничного шляху, до моменту реагування, на вказане пошкодження, працівниками виробничого підрозділу «Ужгородська дистанція колії» регіональної філії «Львівська залізниця» АТ «Українська залізниця».

Зазначеними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та ч.1 ст.277 КК України умисне пошкодження шляхів сполучення рухомого складу, що могло спричинити аварію поїзда та порушило нормальну роботу транспорту.

Як убачається з угоди про визнання винуватості від 17.09.2019 року, прокурор та підозрюваний ОСОБА_5 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , дійшли згоди щодо всіх її істотних умов: формулювання обвинувачення, правової кваліфікації дій обвинуваченого, який у повному обсязі підозри беззастережно визнає свою винуватість у скоєному.
Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, зач.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч.1 ст.277 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого порання більш суворим, остаточного покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.09.2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 .
Представник потерпілого в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У матеріалах справи наявна заява представника потерпілого про розгляд справи без його участі.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення в якому його обвинувачують, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, підтвердив укладення угоди про визнання винуватості та просив затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердила укладення угоди про визнання винуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 та просила затвердити її з врахуванням істотних умов, по яким сторони досягли взаємної згоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні пояснив, що права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості він повністю розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України, визнає повністю.
Також у підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив суду, що угода про визнання винуватості від 17.09.2019 року укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та просив її затвердити.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, та ч.1 ст.277 КК України умисне пошкодження шляхів сполучення рухомого складу, що могло спричинити аварію поїзда та порушило нормальну роботу транспорту кваліфіковано вірно.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини, вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, оскільки не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.
Судом, на виконання вимог ст. 474 КПК України, сумніву у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
В судовому засіданні суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода про визнання винуватості від 17.09.2019 року не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Судом, у відповідності до ч. 2 ст. 473 КПК України учасникам судового провадження роз"яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, а саме обмеження права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваного, обвинуваченого також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
При вирішенні питання про відповідність угоди про визнання винуватості від 17.09.2019 року вимогам ст. ст. 469, 470, 472 КПК України суд враховує що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього Кодексу, зокрема щодо змісту та порядку укладення угоди, а також щодо узгодженої між сторонами міри покарання, яка відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 17.09.2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 .
Відповідно до ч.5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 не встановлено.
За таких обставин враховуючи тяжкість злочину, конкретні обставини справи, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 65 КК України, відповідно до яких особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, попередження нових злочинів, та враховуючи вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, суд приходить до переконання, про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, і тому призначає, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання: за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік; зач.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч.1 ст.277 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді у виді позбавлення волі на строк два роки
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373,374,376, 395, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17.09.2019 року між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000874 від 18.07.2019 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України, призначивши покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік;

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк два роки;

- за ч.1 ст.277 КК України - у виді позбавлення волі на строк один рік один місяць.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком у один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Вирок може бути оскаржений прокурором, обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1