Справа № 192/1809/19
Провадження № 1-кп/192/4/20
В И Р О К
Іменем України

"10" червня 2020 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0000599, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 вересня 2019 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровськ, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на даний час перебуває в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», має середню освіту, не працюючого, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей немає, не є інвалідом, раніше не судимий,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2019 року приблизно о 09 год. 00 хв. ОСОБА_3 , будучи притягнутий по кримінальному провадженню №00002346 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 КК України в якості обвинуваченого, маючи умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна із корисливих мотивів, перебуваючи в приміщенні автостанції «Солоне» за адресою: вул. Шевченко, буд. 8, в смт Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області, де побачивши, що раніше йому незнайомий ОСОБА_5 відійшов до каси та залишив без нагляду особисті речі, а саме сумку, реалізуючи свій злочинний умисел, таємно, повторно, з корисливих мотивів того ж дня о 09 год. 02 хв. викрав сумку, в якій знаходились грошові кошти в сумі 400 грн., що належить ОСОБА_5 , після чого з викраденим з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 400 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вказані обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Пояснив, що 25 вересня 2019 року о 09 год. 00 хв. він зайшов до приміщення автостанції за адресою: АДРЕСА_3 де побачив сумку, чорного кольору, яку він взяв та вийшов з приміщення автостанції, в якій було 2 купюри по 200 грн. кожна. Кошти потерпілому відшкодував.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце судового засідання належним чином, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження у його відсутність (а.с. 22). З`ясувавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого, який не з`явився, суд постановив проводити судовий розгляд у відсутність потерпілого.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які визнали фактичні обставини злочину і їх не оспорюють, пересвідчившись в правильності розуміння учасниками судового провадження змісту фактичних обставин злочину, в добровільності їх позиції, роз`яснивши обмеження щодо оскарження таких обставин, суд визнав, у відповідність до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження доказів на підтвердження фактичних обставин злочину та обмежитись лише дослідженням відомостей, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого в інкримінованому йому злочині.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Стороною обвинувачення в обвинувальному акті, в якості обставини, яка пом`якшує покарання вказано щире каяття, обставини, яка обтяжує покарання вказаний рецидив злочинів.

Суд, оцінивши позицію обвинуваченого до скоєного, те, що він вину визнав, має намір дотримуватись законослухняної поведінки, тому суд вважає, що в даній справі наявна така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття.
Що стосується обставини, яка обтяжує покарання рецидив злочинів, то оскільки обвинувачений не мав судимостей на момент вчинення злочину, тому і підстав для наявності такої обставини, яка обтяжує покарання, як рецидив злочинів немає.
Керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням наявності обставини справи, яка пом`якшує покарання, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк передбачений санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки призначенням більш м`якого виду покарання не буде досягнено виховної мети покарання, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
Оскільки суду не було надано жодного речового доказу, тому й вирішити питання, щодо їх долі суд позбавлений можливості.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком один рік.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити потерпілому.

Головуючий: суддя ОСОБА_1