Справа № 140/1884/18
Провадження №11-кп/801/147/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0000266 за апеляційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_7 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2019 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнаного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 1655,88 завданої матеріальної шкоди та 10 000 гривень в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_8 10.06.2018 біля 12.00 год., разом із своєю дружиною ОСОБА_10 рухались по вул. Піонерська, с. Юрківці Немирівського району Вінницької області. Знаходячись біля господарства № 5 ОСОБА_8 , помітив автомобіль марки ВАЗ н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , який рухався йому на зустріч. ОСОБА_8 , жестом руки зупинив даний автомобіль та розпочав суперечку із ОСОБА_9 , яка викликана особистими неприязними відносинами з приводу розподілу права власності на житловий будинок. У ході суперечки ОСОБА_8 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 підійшов до автомобіля та через відчинене скло наніс один удар кулаком правої руки в область голови ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_8 , відчинив двері автомобіля та наніс ОСОБА_9 , ще один удар ногою в область тулуба, в результаті чого останній випав із салону автомобіля на землю. У цей час ОСОБА_8 , продовжуючи свої протиправні дії, умисно наніс ОСОБА_9 , який в цей час лежав на землі, ще близько 25 ударів кулаками рук в область обличчя, а саме правого ока, перенісся, а також шиї та правого передпліччя.
Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді, субконюктивального крововиливу правого ока, зсадин шкіри перенісся та правого передпліччя, забою м`яких тканин обличчя, забою шийного відділу хребта, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичного експерта № 107 від 11.07.2018 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_7 просить змінити оскаржуваний вирок суду першої інстанції, у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, в резолютивній частині вироку при призначенні покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу зазначити, що його розмір становить 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, мотивуючи свої вимоги тим, що суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України у вигляді штрафу тільки у грошовому еквіваленті, проте не вказав неоподатковані мінімуми; вказана правова позиція знайшла своє підтвердження у рішенні Верховного суду України №5-154кс15 від 01.10.2015 року.

До початку апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_11 надійшли заяви останніх, які просили здійснювати розгляд апеляційної скарги прокурора у їх відсутність, проти задоволення апеляційної скарги не заперечували.

Інші учасники судового провадження були належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляли, а тому можливо здійснювати розгляд кримінального провадження у їх відсутність.

Заслухавши прокурора, який підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі та просив їх задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для зміни рішення суду є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Юридична кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я є вірною, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена сукупністю зібраних і ретельно перевірених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою скаржником не заперечуються, судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Санкція ч.2 ст.125 КК України передбачено можливість призначення покарання особі у виді штрафу в розмірі від 50 до 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Виходячи зі змісту цієї норми кримінального закону, у резолютивній частині вироку суд, якщо дійде висновку про можливість призначення особі такого виду покарання як штраф, має призначити його у неоподаткованих мінімумах доходів громадян та перевести у грошовий еквівалент.

Разом з тим, суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 , всупереч вимогам санкції ч.2 ст.125 КК України призначив покарання у виді штрафу тільки у грошовому еквіваленті, при цьому не вказав неоподатковані мінімуми доходів громадян, чим допустив неправильне застосування кримінального закону.

Вказана позиція знайшла своє підтвердження у рішенні Верховного Суду України №5-154кс15 від 01.10.2015 року.

Так, Верховним Судом України наголошено на тому, що при призначенні покарання у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, цей розмір визначається в певній кількості неоподаткованих мінімумів доходів громадян, установленого законодавством України на час постановлення вироку, із визначенням його у грошовій сумі, здійснивши перерахування розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян.

Враховуючи те що, призначаючи ОСОБА_8 покарання у виді штрафу, суд першої інстанції не визначив його розмір у неоподаткованих мінімумах доходів громадян, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити, змінивши вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання із визначенням його розміру у неоподаткованих мінімумах доходів громадян.
Керуючись ст.ст. 405, 407,409,413, 419 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2019 року в частині призначеного покарання змінити.
Вважати ОСОБА_8 винним за ч.2 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.
В решті вирок суду залишити без змін.
Касаційна скарга на ухвалу може бути подана до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді: