Справа № 182/5496/15-к
Провадження № 1-кп/0182/41/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.06.2015 за № 0001874 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2015 року приблизно о 22.00 годин ОСОБА_3 , будучи в стані алкогольного сп`яніння знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , де вживав спиртні напої разом із потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В ході вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відноси, виник словесний конфлікт.

В ході словесного конфлікту ОСОБА_3 , не маючи наміру на вбивство або заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків від його дій у вигляді смерті ОСОБА_8 , хоча повинен був і міг їх передбачати, умисно кулаком правої руки наніс удар в лобну частину голови потерпілого ОСОБА_8 , тобто життєво важливий орган, та долонею лівої руки наніс один удар в праву частину голови потерпілого ОСОБА_8 від чого, потерпілий вдарився головою об стіну та не втримавшись на ногах впав на підлогу, спричинивши своїми діями, згідно висновку експерта №325 від 06.07.2015 року тілесні ушкодження у вигляді: синців обличчя, крововиливу у м`які тканини голови, субдурального та субарахноїдального крововиливів які розглядаються сумісно, як єдина черепно-мозкова травма та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, які через своє ускладнення, кривовиливу у стовбур головного мозку, спричинили смерть потерпілого та синець правого плеча, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Від отриманих тілесних ушкоджень ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 помер за місцем свого мешкання.

Смерть потерпілого настала від закритої черепно-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, субдурального крововиливу, яка ускладнилась розвитком крововиливу у стовбур головного мозку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 119 КК України вбивство, вчинене через необережність.

До такого висновку суд приходить аналізуючи наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав та суду показав, що 30.05.2015 року ввечері він перебував в гостях у своїх друзів у родини ОСОБА_11 в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 . Там, разом з ними, перебував і загиблий ОСОБА_12 . Вони відпочивали та вживали алкогольні напої. В ході відпочинку у ОСОБА_8 виник конфлікт з дружиною господаря, ОСОБА_9 , в ході якої той штовхнув її та вдарив. Він заступився за ОСОБА_11 та сказав, щоб ОСОБА_8 не чіпав її та на цьому ґрунті вже між ними почався конфлікт, ОСОБА_8 почав до нього чіплятись та словесно ображати. Захищаючись, він вдарив ОСОБА_8 в голову, в область вуха кулаком. Після цього вони примирились та через декілька хвилин він пішов додому, а ОСОБА_8 залишався там.

Винуватість обвинуваченого, на думку суду, повністю доведена показаннями потерпілої, свідків зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що померлий ОСОБА_8 доводився їй батьком. Разом не проживали, не спілкувались. Бачились останній раз за 3-4 місяці до його смерті. Коли він вживав алкоголь, поводив себе агресивно. Декілька разів вона бачила його в стані алкогольного сп*яніння, коли він себе поводив збуджено та агресивно. Претензій до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не бажає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду показав, що в кінці травня вони зустрілись в одній квартирі з ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . Вони прийшли окремо один від одного. Вони прийшли до нього в гості. Сиділи на кухні, вживали алкоголь та спілкувались. ОСОБА_3 сидів біля входу. Потерпілий сидів біля вікна, пізніше пересів ближче до виходу на місце, де був ОСОБА_3 . ОСОБА_3 ніколи себе не поводив агресивно та того разу також не проявляв агресію. Потім він пішов спати та прокинувся вранці. ОСОБА_8 також ліг спати, але через пару годин прокинувся та пішов додому. Вранці ОСОБА_8 повернувся, щоб забрати свої ліки, які він забув напередодні. Це було приблизно до 06.30 годин. Коли спав, не чув криків та шуму. Коли прокинувся вночі побачив, що ОСОБА_8 ліг спати в сусідній кімнаті. Це було приблизно о 01.00 годині. Він з дружиною не спали в цей час. Пізніше вона сказала, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_8 був невеликий конфлікт.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду показала, що у неї в квартирі за адресою АДРЕСА_3 відбулась сварка між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 ОСОБА_8 образив господаря, ОСОБА_3 зробив йому зауваження. Вийшли в коридор, було добре видно коридор, ОСОБА_8 штовхнув ОСОБА_3 , під час сварки ОСОБА_3 штовхнув ОСОБА_8 у відповідь, після чого останній упав. Він піднявся, під час цього його ніхто не бив. Ініціатором сварки був саме потерпілий ОСОБА_8 . Вранці ОСОБА_8 повернувся, щоб забрати свої ліки, які він забув напередодні. Також проводився слідчий експеримент за участю свідка. ОСОБА_3 знаходився спиною до кухні, наніс удар ОСОБА_8 , після чого він присів. Закінчився це тим, що ОСОБА_3 пішов додому. В той вечір ОСОБА_8 агресивно себе поводив та хватав її за плече, прийшов до них у гості вже після вживання алкоголю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду показала, що бачила ОСОБА_8 з синцем під оком, коли він пробігав до сусідів з 15-ї квартири. З синцями бачила його лише одного разу. Пізніше чула, що він помер. Він часто ходив до сім*ї Тітових, в квартиру АДРЕСА_4 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 суду показала, що не знає, що відбувалось в квартирі АДРЕСА_2 . Коли помер ОСОБА_8 їй не відомо. Перед його смертю він колись заходив до сусідів до квартири АДРЕСА_4 . Особисто з ним не спілкувались, оскільки за місяць до цього випадку вони з ним посварились.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 суду показала, що бачила ОСОБА_12 з синцем під оком. Хто його вдарив він не сказав. Також свідок сказала, що час від часу він заходив в гості до 15 квартири будинку АДРЕСА_5 та час від часу там випивав. ОСОБА_16 чула, як ОСОБА_8 декілька разів скаржився на головний біль та погане самопочуття. Раніше також у нього були проблеми зі здоров*ям. Коли саме прийшов ОСОБА_8 побитий не пам*ятає. При ній він алкогольні напої не вживав.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 суду показав, що він підтверджує викладені тези у висновку експертизи, який був наданий суду. Вказані тілесні ушкодження у загиблого були спричинені приблизно за 7-10 днів до дати його смерті. Вказані ушкодження стали наслідком нанесення загиблому ударів тупими твердими предметами, можливо ударами рук та ніг у взутті. Такі ушкодження могли утворитись навіть від одного удару та потерпілий спочатку міг не відчувати погіршення самопочуття.

Також винуватість обвинуваченого підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0001874:

-Протоколом огляду від 07.06.2015 року трупа ОСОБА_8 , в ході якого, шляхом фотографування було зафіксовано розташування трупа в квартирі АДРЕСА_2 . Труп без видимих тілесних ушкоджень. До протоколу додано фото-таблицю ( а.п. 9-10);

-Довідкою про причину смерті ( до форми № 106/о за № 325) від 08.06.2015 року, відповідно до якого причина смерті: закрита черепно-мозкова травма, субдуральний крововилив, крововилив у стовбур мозку ( а.п. 12);

-Протоколом огляду місця події від 08.06.2015 року квартира АДРЕСА_2 . Під час огляду місця події нічого не виявлено та не вилучено. До протоколу додано фото-таблицю (а.п. 16-19);

-висновком судово-медичного експерта № 325 від 08.06.2015 року з фототаблицею, згідно якого під час дослідження трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено: синці під нижніми повіками обох очей; синець правого плеча; крововилив у м`які тканини голови правої скроневої області; крововилив під тверду мозкову оболонку ( субдуральний) та в м`яку мозкову оболонку ( субарахноїдальний) відносно правої півкулі мозку; крововилив у стовбур головного мозку; ділянки забою речовини мозку. Смерть ОСОБА_8 настала від закритої черепо-мозкової травми у вигляді забою головного мозку, субдорального крововиливу, яка ускладнилась розвитком крововиливу у стовбур головного мозку, що слід вважати безпосередньою причинною смерті. Виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_8 у вигляді черепо-мозкової травми, знаходяться у прямому причинному зв*язку з настанням його смерті.

Виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців обличча, крововиливу у м`які тканини голови, субдурального та субарахноїдального крововиливу розглядаються сумісно, як єдина черепно-мозкова травма, спричинені в строк за 7-10 днів до моменту смерті, від дії тупих твердих предметів або при ударі об такі предмети, відносять до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та здоров*я, які через ускладнення, крововиливу у стовбур мозку, який утворився незадовго до смерті, спричинили смерть потерпілого. На підставі пункту 2.1.3 Правил с визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Виявлене тілесне ушкодження у вигляді синця правого плеча спричинено за 7-10 днів до моменту смерті, від дії тупого твердого предмету або при ударі об такий предмет, та відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

При судово-токсикологічному досліджені крові в трупа не виявлено метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти. Тобто на момент смерті гр. ОСОБА_12 був тверезим.

Після спричинення тілесних ушкоджень. ОСОБА_12 міг здійснювати активні дії, а саме: рухатись, розмовляти до ускладнення черепно-мозкової травми та втрати свідомості. При черепно-мозкових травмах, а особливо при субдуральних крововиливах може мати місце так званий «світлий проміжок», це час до втрати свідомості, який може тривати від декількох секунд до декількох днів ( а.п. 37-39).

Таким чином, суд вважає, що винуватість обвинуваченого в скоєнні злочину, передбаченого ст. 119 КК України є повністю доведеною.

Докази, отримані під час проведення слідчого експерименту 09 червня 2015р (а.п. 59-60), суд вважає недопустимим доказом, отриманим внаслідок істотного порушення прав та свобод людини з наступних підстав. Статтею 63 Конституції України визначено, що підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Статтею 20 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0001874, 03.06.2015р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого з заявою про надання йому захисника з Центру безоплатної правової допомоги (а.п.67). Постановою слідчого від 09 червня 2015р. слідчим залучений захисник до участі в кримінальному провадженні № 0001874, та доручено керівнику «Регіонального центру з надання безоплатної правової допомоги» призначити адвоката для здійснення захисту підозрюваного ОСОБА_3 та забезпечити його прибуття на 14.00 год 09 червня 2015р. (а.п.68). Згідно доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги призначений адвокат ОСОБА_18 для надання правової допомоги ОСОБА_3 , та адвокат забов`язаний прибути до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області 09 червня 2015р. на 14.00 год. (а.п.69). Проте, згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 09 червня 2015р. (а.п. 59-60), ця слідча дія була проведена в період часу з 17.30 до 18.00 год без участі захисника. Таким чином, докази, отримані при проведенні слідчого експерименту 09 червня 2015р. отримані з істотним порушенням права на захист, і суд вважає їх недопустимим доказом.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середнього ступеню тяжкості; обставини справи; особу винного, який офіційно не працює, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується задовільно; обставини, що пом`якшують покарання визнання вини, щире каяття, до обтяжуючих обставин суд відносить вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування до нього амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він на момент скоєння даного злочину мав на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вчинив кримінальне правопорушення середнього ступеню тяжкості, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» встановлено, що установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Відповідно до вимог п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, які засуджені за умисні злочини, що не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» мають дітей, яким не виповнилось 18 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення середнього ступеню тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на день набрання цим Законом чинності (07.09.2017 року) є батьком двох малолітніх дітей, а саме: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо яких не позбавлений батьківських прав, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_19 серії НОМЕР_1 від 19 липня 2001 року, та ОСОБА_4 серії НОМЕР_2 від 25 травня 2009 року.

Таким чином, ОСОБА_3 відноситься до осіб, які підпадають під дію п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обставини, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Враховуючи, що ОСОБА_3 є особою, на яку поширюється дія Закону України «Про амністію в 2016 році» у зв`язку з тим, що на день набрання чинності цим Законом він є батьком дітей віком до 18 років, стосовно яких не позбавлений батьківських прав, кримінальне правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується не є тяжким або особливо тяжким, а також те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченого, зокрема, передбачає звільнення його від призначеного покарання, суд вважає необхідним клопотання обвинуваченого про його звільнення від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» задовольнити.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016р.»суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) рік.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу залишити домашній арешт. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Речові докази відсутні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської обл. протягом 30 днів з моменту його проголошення з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Головуючий суддя: ОСОБА_1