Справа № 309/305/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.04.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
та учасників судового розгляду : захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-сс/4806/213/20, за апеляційною скаргою, яку подав захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ :
ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 30 березня 2020 року
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Драгово, мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, із середньою освітою, не працюючому, не одруженому, раніше судимому вироком Хустського районного суду від 05.11.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку на 2 роки,

обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30.05.2020 включно.
В ухвалі суду вказується на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Крім цього, суд взяв до уваги те, що обвинувачений раніше судимий вироком Хустського районного суду від 05.11.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки й на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку на 2 роки, на шлях виправлення не став та обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого злочину. В ухвалі також вказується на те, що ОСОБА_5 вчинив злочин під час іспитового строку з порушенням обов`язків, покладених на нього судом у порядку визначеному ст. ст. 75,76 КК України, що в обвинуваченого відсутнє постійне місце роботи або навчання, характеризується посередньо, 24.01.2020 року в зв`язку з відсутністю за місцем проживання органом досудового розслідування був оголошений у розшук. З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчиняти нові злочини, тому на даний час у ході судового розгляду кримінального провадження продовжують існувати ризики передбачені ст. 177 КПК України, на які вказується в ухвалі слідчого судді Хустського районного суду від 01.02.2020 року про обрання ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому строк запобіжного щодо нього продовжено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що клопотання про продовження строку запобіжного заходу прокурором подано безпосередньо перед засіданням, що є грубим порушенням й було розглянути того ж дня. Стверджує, що в ухвалі не наведено жодного обґрунтування відносно того, чому доводи захисту не заслуговують на увагу, й суд не обґрунтував рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Вказує, що в клопотанні прокурора від 30.03.2020 зазначено виключно ті ж самі мотиви, на які вказується у клопотанні від 01.02.2020. Також вказує і на те, що визначений розмір застави є непомірним для обвинуваченого. Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 обрати більш м`який запобіжний захід.
Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду: захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу й просив її задовольнити; перевіривши матеріали контрольного провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Апеляційна скарга розглядається за відсутності прокурора та обвинуваченого ОСОБА_5 , неявка яких із урахуванням положень ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому враховується те, що: про час та місце розгляду апеляційної скарги прокурор та обвинувачений повідомлені відповідно до вимог закону; що обвинувачений ОСОБА_5 не подавав заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на інший день ; що у розгляді апеляційної скарги приймає участь захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 , який не заперечував щодо розгляду контрольного провадження за відсутності прокурора та обвинуваченого, а також те, що розгляд апеляційної скарги апеляційним судом відкладався, у тому числі у зв`язку з неявкою прокурора.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статі 184 цього Кодексу повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Висновок суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 колегія суддів вважає належним чином вмотивованим, викладені в судовому рішенні судження такими, що ґрунтуються на вимогах закону та узгоджуються з матеріалами контрольного провадження та обставинами кримінального провадження.

Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував характер та обставини інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, його тяжкість (вчинене діяння відноситься до тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років ).

При цьому, зазначається, що обраний ОСОБА_5 запобіжний захід із урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому діяння, тяжкості покарання, яке може бути призначено за його вчинення, а також даним про особу обвинуваченого.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що обставини вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_5 , його тяжкість, дані про особу обвинуваченого - раніше судимий вироком Хустського районного суду від 05.11.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки й на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання зі встановленням іспитового строку на 2 роки, будучи працездатним, не працює, що свідчить про незадовільний його майновий стан, не одружений і утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а також те, що судове провадження не закінчено, дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може ухилятися від явки до суду та виконання процесуальних рішень, незаконно впливати на потерпілого та свідків, які не допитані в ході судового розгляду, вчинити інші кримінальні правопорушення, що в свою чергу свідчить і про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про те, що встановлені при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу ризики не зменшилися і не відпали та виправдовують подальше тримання його під вартою. При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує матеріали контрольного провадження, які свідчать про те, що обвинувачений притягується до кримінальної відповідальності за діяння, яке скоєно через два місяці після постановлення щодо нього 05.11.2019 вироку Хустським районним судом.

Зазначене також підтверджує, що обвинувачений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та обґрунтовано підозрюється у вчиненні нового умисного корисливого злочину, а також те, що перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення.

З матеріалів контрольного провадження також вбачається, що 20.01.2020 підозрюваний ОСОБА_5 у зв`язку з його ухиленням від органа досудового розслідування був оголошений у розшук.

При цьому, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно враховано те, що обраний ОСОБА_5 запобіжний захід із урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому діяння, тяжкості покарання, яке може бути призначено за його скоєння, а також вищенаведеним даним про його особу, в зв`язку з чим, висновок суду про те, що інші менш суворі запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, запобігання вищезгаданим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, - колегія суддів також вважає обґрунтованим і таким, що узгоджується з матеріалами контрольного провадження та обставинами кримінального провадження.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про те, що запобіжний захід щодо ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є занадто суворим та не виправданим жодним аргументом сторони обвинувачення, а також про те, що жоден із передбачених ст. 177 КПК України ризиків не підтверджується об`єктивними, належними та допустимими доказами, що суд не обґрунтував рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а доводи сторони обвинувачення є тільки припущеннями, і при цьому, прокурором фактично не наведеної жодної переконливої обставини, яка б унеможливлювала застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків суду першої інстанції про необхідність продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що обраний ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі не встановлено й сторонами не доведено, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою й обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

За таких обставин, колегія суддів також вважає, що продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним із метою забезпечення дієвості кримінального провадження та належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги про те, що клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою прокурором подано безпосередньо перед засіданням і було розглянуто того ж дня, що є грубим порушенням, колегія суддів вважає такими, що не спростовують законність та обґрунтованість судового рішення про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує те, що участь у розгляді клопотання приймали як обвинувачений ОСОБА_5 , так і його захисник адвокат ОСОБА_6 , що стороною захисту не оспорюється. Вказане підтверджується даними журналу судового засідання та даними, викладеними в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції (а. к. п. 33-38).

Із вищенаведених підстав, як такі, що не впливають на висновки суду першої інстанції про доцільність продовження строку тримання ОСОБА_5 під вартою, апеляційний суд відхиляє і наведені в апеляційній скарги твердження про те, що визначений розмір застави є непомірним для обвинуваченого.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги у цій частині колегія суддів враховує матеріали контрольного провадження, зокрема, клопотання прокурора та оскаржувану ухвалу суду, в яких не міститься будь-яких даних про те, що прокурор клопотав про визначення розміру застави обвинуваченому, що судом приймалось рішення щодо розміру застави. При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує і те, що стороною захисту не подавались які небудь докази (документи) у підтвердження матеріального чи фінансового стану обвинуваченого, не ставилось питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, доводи якої не знайшли свого підтвердження, задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли істотно вплинути на висновки суду першої інстанції чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 30 березня 2020 року, якою продовжено обвинуваченому за ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30.05.2020 включно,- залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :