ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1744/20
Провадження № 1-в/210/126/20

"03" квітня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, відносно засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відбуває строк покарання за вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2016 року, яким засуджений за ст.15 ч.2 ст.115 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 07 років 06 місяців позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2020 року до суду надійшло вищевказане подання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, відносно засудженого ОСОБА_5 .

Подання обґрунтовано тим, що у засудженого ОСОБА_5 на даний час відсутні діючі стягнення, він відбув необхідну частину призначеного вироком суду покарання, має належну поведінку, тим самим довів ступінь свого виправлення.

Будучи присутніми у судовому засіданні представник адміністрації колонії та засуджений ОСОБА_5 , кожен окремо подання підтримали з мотивів, викладених у ньому, просили суд його задовольнити.

Прокурор проти подання заперечував вважаючи його передчасним, а засудженого ОСОБА_5 таким, що на даний час не довів свого виправлення.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходить до наступних висновків.

Так, вимогами ст.67 ч.2, ст.103 КВК України встановлено, що засуджені, які стали на шлях виправлення або сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, можуть бути у встановленому законом порядку представлені до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким або до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є те, що засуджений став на шлях виправлення (ст.82 ч.3 КК України).

Згідно положень п.17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26 квітня 2002 року, судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Однією з умов застосування до засудженого положень ст.82 КК України є те, що він став на шлях виправлення. Про вказане може свідчити його сумлінна поведінка і ставлення до праці.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2016 року, яким засуджений за ст.15 ч.2 ст.115 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 07 років 06 місяців позбавлення волі. На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), в строк відбуття покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 19 листопада 2015 року по 13 травня 2016 року, та з 17 травня 2016 року по 02 липня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2016 року, вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2016 року, залишено без змін. На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), в строк відбуття покарання зараховано термін попереднього ув`язнення з 19 листопада 2015 року по 13 травня 2016 року, та з 17 травня 2016 року по 30 серпня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2016 року набрав законної сили 30 серпня 2016 року.

На час звернення адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії до суду засуджений ОСОБА_5 відбув 2/3 призначеного судом покарання.

В ході судового засідання матеріалами та документами особової справи судом встановлено відомості щодо того, що засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.

Так, в матеріалах особової справи наявні відомості про те, що засуджений протягом строку відбування покарання має лише два заохочення, мав два стягнення, котрі на сьогоднішній день є погашеним у встановленому законом порядку, при цьому, в місцях позбавлення волі перебуває з 19 червня 2016 року, таким чином, на протязі всього часу відбування покарання не проявляв належних дій, спрямованих на доведення свого виправлення.

Із матеріалів, що характеризують особу засудженого ОСОБА_5 , вбачається, що останній перебуває в місцях позбавлення волі з 19 червня 2016 року, на теперішній час характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. До праці на виробництві установи залучається до цеху ТНП виробничої зони різноробочим. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику на свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою встановлення з ними неслужбових стосунків, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи, виконує передбачені законом вимоги персоналу установи, виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою, намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці, бере участь у програмі диференційованого виховного впливу, приймає участь у виховних заходах, які проводяться в установі. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня не залучався так-як має відповідну освіту. До професійно-технічного навчання не виявив бажання бути залученим. Участі у самодіяльних організаціях не приймає. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними шляхом телефонних переговорів, тривалих побачень, отримує посилки. На профілактичному обліку установи не перебуває, згідно вироку суду вину не визнав, у зв`язку із чим оскаржував вирок в апеляційному порядку, позову не має.

Згідно щоденника індивідуальної роботи із засудженим ОСОБА_5 , останній має оцінку ступеню виправлення станом на 30 січня 2020 року: «засуджений став на шлях виправлення».

Оцінивши поведінку засудженого ОСОБА_5 за весь період відбуття покарання, суд приходить до висновку, що він своєю поведінкою не довів своє виправлення.

Відповідно до ст.6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Згідно ст.50 ч.2 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши поведінку та ставлення до праці засудженого ОСОБА_5 за весь період відбуття покарання, незважаючи на позитивну характеристику останнього, враховуючи тяжкість злочину, за котрий засуджений відбуває покарання, обставини його вчинення, термін покарання, призначеного вироком суду, термін попереднього ув`язнення, зарахований засудженому в строк відбуття покарання, невідбуту частину покарання, суд приходить до висновку, що надані матеріали свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 на даний час не став на шлях виправлення та щодо нього не може бути прийнято рішення щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку, визначеному ст.82 КК України, а тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.376 ч.2 КПК України, ст.82 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Подання адміністрації Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)», та спостережної комісії про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до положень ст.82 КК України, відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без задоволення.

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляції до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: ОСОБА_1