У Х В А Л А Справа № 932/2007/20
Ім`ям України Провадження № 1-кс/932/1098/20
19 лютого 2020 року м. Дніпро
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженого у м. Дніпрі, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не є опікуном чи піклувальником, який зареєстрований та фактично мешкає у квартирі АДРЕСА_1 , раніше не судимий.
Відповідно до цього клопотання, 17 лютого 2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, що виразилось у незаконному викраденні ним людини, що вчинено із корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї. Підставами для застосування запобіжного заходу слідча вказала наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду; можливого вчинення іншого злочину.
Слідчою доповнено і підстави для обрання саме такого запобіжного заходу. Так, слідчою, до ризиків, що існували раніше, додано існування ризиків у вигляді знищення, приховування або спотворення будь-яких речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Пояснення надав аналогічні його тексту. Додатково пояснив, що ризиками, передбаченими у ст. 177 КПК України, у даному випадку є можливе переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним особливо тяжких злочинів, зокрема, злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, за вчинення яких передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років. Підозрюваний не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, підозрюється у вчиненні злочинів у співучасті з іншими особами, що є кваліфікуючою ознакою та обтяжує покарання, тому усвідомлюючи можливе застосовування до нього такого покарання як позбавлення волі на тривалий строк, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду. В ході досудового розслідування не встановлено місце знаходження речових доказів, а саме: знаряддя вчинення злочину того пістолета, яким погрожували співучасники розбійного нападу потерпілим ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , через що, у випадку залишення ОСОБА_4 на свободі, той матиме можливість знищити, сховати, чи спотворити вказаний доказ. ОСОБА_4 добре відоме місце мешкання потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , тому, з метою уникнення кримінальної відповідальності, він може погрожувати їм для зміни ними своїх показань; також може впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з тією ж метою. Оскільки органом досудового розслідування на цей час не встановлено усіх співучасників вчинення злочину, він може сприяти невстановленим особам в уникненні від кримінальної відповідальності, шляхом надання їм порад та вказівок. Можливе вчинення ним інших корисливих злочинів, оскільки ОСОБА_4 законних джерел доходу не має, а підозрюється у вчинені корисливих злочинів, і щоденно потребує коштів на підтримання своє життєдіяльності.
У судовому засіданні підозрюваний вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав частково. Заперечував проти задоволення клопотання слідчої. Пояснив, що його роль у вчиненні інкримінованих йому злочинів була швидше за все психологічна, оскільки він особисто потерпілим зброєю не погрожував, не утримував їх насильно, волі не позбавляв, майном їх не заволодівав, але був присутній при вчиненні погроз та заволодіння майном. Він не розібравшись в ситуації, сів за кермо транспортного засобу, що належить потерпілому ОСОБА_10 , оскільки його про це попрохав його знайомий ОСОБА_11 і деякий час вів цей автомобіль. Він не збирається переховуватись від слідства та суду, має постійне місце реєстрації, яке і є постійним місцем мешкання, де живе з матір`ю, вітчимом та двома молодшими сестрами. Будь-яких злочинів вчиняти не збирається, внаслідок чого прохав відмовити у задоволенні клопотання та залишити мешкати у квартирі, обравши домашній арешт.
Захисник також заперечував проти задоволення клопотання слідчої. Надав характеристики з місця мешкання та не офіційного місця роботи свого підзахисного, а також заяву його вітчима ОСОБА_12 про взяття ОСОБА_13 на поруки. Вважав, що наданими слідчими та підтриманими прокурором доказами жоден із зазначених ризиків не доведено. ОСОБА_13 має місце реєстрації, яке є місцем його мешкання та міцні соціальні зв`язки у вигляді матері, сестер та вітчима. Через те, що вітчим є інвалідом ІІ групи, він фактично керує його приватним підприємством. Внаслідок цього ризики у вигляді переховування від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого злочину, вважав відсутніми. Ризик у вигляді незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_10 його заявою про вчинення на нього тиску, насправді не підтверджується. Абсолютно не доведено ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Однак, якщо слідчий суддя прийде до висновку про наявність хоча б одного із зазначених ризиків, прохав обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації та фактичного мешкання.
Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, заслухавши доводи прокурора в його обґрунтування, пояснення підозрюваного та його захисника, приходжу до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.
Вважаю, що на даний час є підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України. Підставами вважати підозру обґрунтованою є: заява ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення від 16.02.2020 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_10 від 16.02.2020 року; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 від 17.02.2020 року; протокол обшуку квартири АДРЕСА_2 , де затримано переслідуваних у вчиненні злочину ОСОБА_14 та ОСОБА_4 ; протокол пред`явлення ОСОБА_4 до впізнання потерпілому ОСОБА_10 від 17.02.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 18.02.2020 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 22.01.2020 року; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 22.01.2020 року; протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 30.01.2020 року; протокол пред`явлення ОСОБА_4 за фотознімками до впізнання потерпілому ОСОБА_9 ; протокол пред`явлення ОСОБА_4 до впізнання потерпілому ОСОБА_8 від 18.02.2020 року; часткове визнання вини у вчиненні інкримінованих злочинів; докази у їх сукупності.
Доведеними, наданими суду поясненнями прокурора та матеріалами справи в їх сукупності, є наявність ризику у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний в офіційному шлюбі не перебуває, не має на утриманні дітей, не є опікуном чи піклувальником, офіційно не працевлаштований, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, а також тому, що він підозрюється у вчиненні двох особливо тяжких злочинів, за кожне із яких законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років. Тому існує висока вірогідність того, що не маючи міцних соціальних зв`язків, перебуваючи під загрозою позбавлення волі на такий тривалий строк, внаслідок пред`явленої підозри, ОСОБА_4 , з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Наявність постійного місця реєстрації та мешкання, а також матері та двох сестер не є перешкодою для реалізації цього ризику. Оскільки ОСОБА_4 відомі особи потерпілих, злочини щодо яких вчиненні із погрозою застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілих, є високовірогідним і ризик позапроцесуального впливу на них, з метою зміни ними показань, задля уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності. Оскільки органом досудового розслідування до цього часу не виявлено та не вилучено предмет, схожий на вогнепальну зброю, який використовувався при вимаганні у потерпілих грошових коштів, вважаю доведеним і наявність ризику у вигляді можливого знищення, приховування або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Інші ризики свого підтвердження в ході розгляду справи не знайшли.
Враховуючи особисті обставини життя підозрюваного, тобто відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, його вік та стан здоров`я, відсутність офіційного місця роботи, а також тяжкість можливого покарання, кількість інкримінованих йому злочинів, що у сукупності може свідчити на користь збільшення ризику переховування від правосуддя, приходжу до висновку, що тримання ОСОБА_4 під вартою відповідає в даному випадку інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.
Запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не є можливим, через те, що такий запобіжний захід, як домашній арешт чи особисте зобов`язання, не будуть застереженням мінімізації ризику у вигляді переховування від органів досудового розслідування та суду особи, яка не має міцних соціальних зв`язків, та якій повідомлено про підозру у вчиненні низки злочинів, в тому числі і двох особливо тяжких злочинів.
Тому вважаю, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід обрати підозрюваному саме такий запобіжний захід, про який прохає слідчий. Спираючись на норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, прихожу до висновку про можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати шестидесяти днів. Нормою ч. 2 цієї статті встановлено, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його затримання.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України о 02 годині 15 хвилині 17 лютого 2020 року, датою та часом закінчення дії ухвали про тримання його під вартою, визначаю 02 годину 15 хвилину 14 квітня 2020 року.
З підстав, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, заставу не визначаю взагалі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 194, 196-197, 309-310, 395 КПК України, -
Клопотання слідчих СВ ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Дата закінчення дії ухвали 02 година 15 хвилина 14 квітня 2020 року.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчий суддя ОСОБА_1