Справа № 161/404/20
Провадження № 1-кп/161/408/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 квітня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003580, що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 10.01.2020 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з вищою освітою, непрацюючого, раніше судимого:

16.05.2018 Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст.186 КК України до 6 місяців виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку, на підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк терміном 2 роки,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , повторно, 23.09.2019 близько 03.30 год., перебуваючи поблизу входу у приміщення «Спорт Лото», що по вул. Конякіна, 11 м. Луцька, умисно, з корисливих мотивів, керуючись метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого та виразилось в умисному нанесенні двох ударів кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , відкрито викрав грошові кошти в сумі 14 800 грн., спричинивши останньому матеріальних збитків на вказану суму.
Згідно висновку експерта №831 від 18.11.2019 потерпілому ОСОБА_6 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми на лобній ділянці голови зліва, що за ступенем тяжкості відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України, тобто відкрито викрав чуже майно, поєднано з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинено повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності її позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суду дав показання, що дійсно 23.09.2019 близько 03.30 год., перебуваючи поблизу входу у приміщення «Спорт Лото», що по вул. Конякіна, 11 м. Луцька, спричинивши два удари кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_6 , відкрито викрав грошові кошти останнього в сумі 14 800 грн.
На даний час збитки потерпілому повністю відшкодовані. У вчиненому розкаявся та просив суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 допитаний в судовому засіданні (13.03.2020) повністю ствердив показання обвинуваченого ОСОБА_4 з приводу обставин вчинення відкритого викрадення його майна, не заперечуючи фактичні обставини справи. На даний час збитки йому повністю відшкодовані, будь-яких претензій до обвинуваченого він не має. Просив обвинуваченого суворо не карати та застосувати ст.69 КК України, про що подав письмову заяву.
Крім повного визнання своєї вини самим обвинуваченим його винність у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, підтверджується зібраними під час досудового провадження доказами, фактичні обставини яких ніким не оспорюються, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.
При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаявся у вчиненому, збитки потерпілому повністю відшкодував, останній будь-яких претензій до нього не має, просить суворо його не карати, застосувавши покарання нижче від найнижчої межі, однак, зважаючи на особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення умисного корисливого злочину, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, повторно вчинив аналогічний умисний корисливий злочин в період відбуття іспитового строку, який, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, враховуючи особу ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого, ряд пом`якшуючих обставин, зокрема, визнання вини, щире каяття, повне відшкодування завданих збитків, думку потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карти, застосувавши більш м`яке покарання ніж передбачене Законом, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.186 КК України, у виді обмеження волі на певний строк, із застосуванням ст.ст.71, 72 КК України.

На думку суду, обрана міра покарання, є необхідною та достатньою для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Речові докази, згідно ст.100 КПК України, відповідно, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, призначивши покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.05.2018 3 (три) місяці виправних робіт з відрахуванням 10% заробітку в доход держави, з розрахунку, що згідно ст.72 КК України, одному дню обмеження волі відповідає три дні виправних робіт, визначити ОСОБА_4 до відбуття остаточне покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

До набрання вироком законної сили, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід залишити попереднім тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 27 листопада 2019 року, з розрахунку, що відповідно до ст.72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Речові докази:оптичний диск з відеозаписом з камер спостереження залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії даного вироку.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1