Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/125/20
Провадження №: 1-кс/332/43/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2020 р. м. Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжі, громадянина України, з професійно-технічною освітою, працює плавильником в ТОВ «Сяйвомет», неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

в с т а н о в и в:
20.01.2020 р. слідчий СВ Заводського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 .

Доводи клопотання.
В клопотанні зазначено, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000099 від 18.01.2020 р. за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

В зазначеному кримінальному проваджені 19.01.2020 року повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
За версією органу досудового розслідування 18.01.2020 р. приблизно о 00 годин 20 хвилин, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із своєю співмешканкою ОСОБА_8 та раніше знайомим йому ОСОБА_9 , прибули до будинку АДРЕСА_3 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , з метою розібратися з останнім в конфліктній ситуації, що виникла з приводу спричинення ним, незадовго до цього тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , де ОСОБА_9 в телефонній розмові із ОСОБА_6 запропонував йому вийти на вулицю та розібратися в ситуації.
В той же час, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_4 , отримавши вказану пропозицію від ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на умисне вбивство іншої людини, підшукав на кухні квартири кухонний ніж, який взяв з собою та утримуючи його в правій руці, вийшов з квартири, направившись на вулицю.
В подальшому, 18.01.2020, приблизно о 00 годин 25 хвилин, ОСОБА_6 , виходячи з під`їзду будинку АДРЕСА_3 , побачив ОСОБА_7 та діючи умисно, з метою протиправного заподіяння йому смерті, на ґрунті неприязних відносин між ними, розпочав бійку з останнім, під час якої, за допомогою ножа, який він утримував у правій руці, наніс ОСОБА_7 один удар в область грудної клітини зліва, по задній підпахвовій лінії в проекції 9-10 міжреберря, спричинивши йому сочетане проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва, з наскрізним пораненням лівої легені, лівого куполу, черевної порожнини з пораненням діафрагми, селезінки та лівої нирки, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, після чого у вказану бійку втрутився ОСОБА_9 , який вибив з руки ОСОБА_6 ніж та відтягнув його від потерпілого.
Таким чином ОСОБА_6 , прагнучи заподіяти смерть ОСОБА_7 від ножового поранення в життєво важливі органи, не виконав всі необхідні дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки його злочинні дії були припинені ОСОБА_9 , а смерть ОСОБА_7 не настала, у зв`язку з тим, що потерпілому вчасно була надана необхідна медична допомога.
Тим самим встановлена достатність доказів для підозри ОСОБА_6 , у незакінченому замаху на умисне вбивство, тобто - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Підставою для звернення до слідчого судді із клопотання про застосування запобіжного заходу стали наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 - ч. 1 ст. 115 КК України, зазіхнув на невід`ємне право будь-якої людини - право на життя та здоров`я, закріплене у ст.ст. 3, 27 Конституції України, скоїв особливо тяжке кримінальне правопорушення - замах на вбивство, за яке Кримінальним кодексом України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
Крім того, згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 : може переховуватися від органів досудового розслідування та /або суду; незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 , а також свідків у цьому кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доводи сторони обвинувачення.
Слідчий та прокурор клопотання про застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали. Зазначили, що зібрані на сьогоднішній день докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Посилаючись на те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий просив задовольнити клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у повному обсязі з підстав наведених у ньому.
Доводи сторони захисту.
У судовому засіданні підозрюваний пояснив, що тілесні ушкодження завдав потерпілому під час обопільної бійки. Ніж взяв із собою до виходу на вулицю з метою налякати потерпілого та свідка. Після вчинення злочину ніж викинув у каналізаційний люк. Допомогу потерпілому не надав, оскільки не бачив, що з ним трапилось. Проти клопотання слідчого заперечував.
Захисник проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив. За твердженням сторони захисту матеріали досудового розслідування не містять достатніх та належних доказів, які б підтверджували обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, який йому інкримінується. Крім того, сторона захисту вважає, що стороною обвинувачення не надано жодного переконливого доказу на підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Просив суд врахувати, що ОСОБА_6 офіційно працевлаштований в ТОВ «Сяйвомет», має постійне місце проживання, де проживає разом з цивільною дружиною, має на утриманні дитину - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, порушень процесуальних обов`язків не встановлено за час досудового розслідування, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно.
З урахуванням вищенаведеного, захисник вважає, що доцільним є застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту, який забезпечить належну поведінку та виконання процесуальних обов`язків з метою проведення об`єктивного розслідування.
Оцінка та висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч. 2 ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою повинно бути законним і обґрунтованим.

Законність тримання під вартою полягає у дотриманні встановленої законом процедури застосування цього запобіжного заходу, а його обґрунтованість у вимозі взяття особи під варту лише за наявності передбачених у законі підстав.

Мета і підстави застосування запобіжних заходів визначені ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри.
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує кримінальне процесуальне законодавство із урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейській Суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30.08.1990 року, п.32 вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Влох проти Польщі» («Wloch v. Poland»), від 19.10.2000 року, п.109).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Вирішуючи питання про існування обґрунтованої підозри у цій справі, слідчий суддя виходить з того, що правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_6 закріплено у кримінальному законі, а саме ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

Про факт причетності ОСОБА_6 до вчинення кримінального правопорушення свідчать докази, додані слідчим до клопотання, а саме:

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що в нічний час доби, близько о 00 годині 25 хвилин 18 січня 2020 року у дворі будинку АДРЕСА_3 під час конфлікту ОСОБА_6 наніс йому один удар в область тулубу. Одразу після даного удару ОСОБА_7 побачив, що в місці куди його вдарив ОСОБА_6 відкрилася кровотеча. Після, ОСОБА_9 вибив з рук ОСОБА_6 предмет схожий на ніж. В подальшому ОСОБА_7 зрозумів, що ОСОБА_6 наніс йому удар в область тулуба вищевказаним предметом схожим на ніж, чим спричинив йому тілесні ушкодження.

- протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками, під час якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_6 та вказав на нього, як на особу, яка нанесла йому удар предметом схожим на ніж 18 січня 2020 року близько 00 годині 25 хвилин у дворі будинку АДРЕСА_3 .

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що 18 січня 2020 року, під час конфлікту між підозрюваним та ОСОБА_7 сталася бійка, в ході якої вони впали на землю. Підійшовши до чоловіків та рознявши їх, ОСОБА_9 побачив в правій руці підозрюваного предмет схожий на ніж, який одразу спробував вибити з його руки, про те чоловік вчинив супротив діям свідка та наніс різану рану руки свідку. Пізніше свідок все ж таки зміг вибити ніж та припинити дії підозрюваного. В подальшому він побачив у ОСОБА_7 відкриту кровотечу в області тулубу.

- протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками, під час якого свідок ОСОБА_9 впізнав підозрюваного ОСОБА_6 та вказав на нього, як на особу, яка нанесла потерпілому ОСОБА_7 удар предметом схожим на ніж 18 січня 2020 року близько 00 годині 25 хвилин у дворі будинку АДРЕСА_3 .

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 , яка пояснила, під час бійки між ОСОБА_6 та її чоловіком - потерпілим виникла бійка, під час якої ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а ОСОБА_9 їх розняв. В подальшому, від ОСОБА_9 свідок дізналася, що ОСОБА_6 тримав в правій руці предмет схожий на ніж, яким наніс тілесні ушкодження ОСОБА_7 , від яких в подальшому потерпілого госпіталізували до лікарні та самому ОСОБА_9

- протокол огляду місця події від 18 січня 2020 року, проведеного у дворі багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 , під час якого виявлено та вилучено: один фрагмент ґрунтового покриття з нашаруванням речовини бурого кольору;

- протокол огляду від 18 січня 2020 року, під час якого у приміщенні кабінету № 2 КНП «Міська клінічна лікарня № 9» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дудикіна/Щаслива, 1-Б, було виявлено та вилучено одяг, який належить потерпілому ОСОБА_7 зі слідами речовини бурого кольору.

З довідки, виданої КУ «ЗГМБК № 9» випливає, що 18.01.2020 р. о 01.00 бригадою швидкої медичної допомоги до лікувального закладу був доставлений ОСОБА_7 . Після проведеного огляду останньому було встановлено попередній діагноз колото різане поранення грудної клітини зліва.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Одночасно слідчий суддя зазначає, що при звернені до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , слідчим до нього було долучено лише частину матеріалів, зібраних на стадії досудового розслідування, яке ще не завершене. За відсутності доказів, які б свідчили про явну і очевидну недопустимість зібраних досудовим розслідуванням доказів у цьому кримінальному проваджені, враховуючи стандарт доказування обґрунтованої підозри на цьому етапі кримінального провадження, надавати оцінку доказам на предмет їх належності та допустимості передчасно. Отже, доводи захисника в цій частині не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання.

Щодо наявності ризиків.
В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор у судовому засіданні посилаються на існування таких ризиків:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні;

3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Клішин проти України» від 23.02.2012 року, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського Суду з прав людини «Белевитський проти Росії» від 01.03.2017 року - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду
У рішенні Європейського суду з прав людини «Бечієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova) від 04.01.2006, заява № 9190, п. 58 вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Наявність цього ризику слідчий суддя оцінює, виходячи із обставин кримінального провадження та особистої ситуації підозрюваного (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання підозрюваного та наявні у нього засоби до існування).

Так, серед іншого, ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками - суворістю передбаченого покарання. За злочин, у якому він обґрунтовано підозрюється за ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. І така тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Однак, слідчий суддя не може погодитись із доводами сторони обвинувачення щодо наявності ризику переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, оскільки тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, а повинна враховуватись судом у сукупності з іншими обставинами. Будь-яких доказів існування обставин, які вказують на ризик втечі підозрюваного, крім тяжкості обвинувачення, слідчим та прокурором суду не надано.

ризик знищення, схову або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків.
З огляду на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні наразі триває і для його завершення органу досудового розслідування необхідно провести ще ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема проведення експертиз, додаткові допити як свідків так і потерпілого, який на теперішній час був попередньо допитаний після проведення хірургічного втручання, слідчий суддя, зважаючи на те, що додаткові відомості щодо обставин вчинення злочину ще встановлюються, вважає, що ризики незаконного впливу на потерпілого та свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні є актуальними.

Крім того, судом під час розгляду клопотання встановлено та підтверджується поясненнями, наданими як слідчим так і підозрюваним, що після вчинення правопорушення ОСОБА_6 викинув у каналізаційний люк ніж, який він використовував під час конфлікту із потерпілим. До теперішнього часу місцезнаходження вказаного предмету органом досудового розслідування не встановлено. Вказана обставина підтверджує факт наявності ризику схову або знищення підозрюваним речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Європейський Суд з прав людини у п. 62 рішення у справі «Боротюк проти України» вказав, що у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів».

Розглядаючи можливість застосування до підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя враховує молодий вік та задовільний стан здоров`я підозрюваного, його працевлаштування, перебування у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2019 року

Також слідчий суддя бере до уваги той факт, що ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на теперішній час перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_11 , з якою фактично проживає не за місцем своєї реєстрації.

Допитані під час розгляду за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_12 мати підозрюваного та ОСОБА_11 - особа, з якою підозрюваний перебуває у фактичних шлюбних відносинах, охарактеризували ОСОБА_6 позитивно у побутових та сімейних питаннях.

Вказані обставини свідчать про наявність у підозрюваного певних соціальних зв`язків.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 підозрюється, у вчиненні особливо тяжкого злочину, слідчий суддя переконаний, що запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не буде достатнім для запобігання ризикам, які обґрунтовані та встановлені в судовому засіданні.

Також слідчий суддя позбавлений можливості застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистої поруки, адже жодна особа не висловила намір бути поручителем підозрюваного ОСОБА_6 , забезпечувати виконання підозрюваним, покладених на нього Кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків, а також забезпечувати його явку до органу досудового розслідування, слідчого судді чи суду на першу вимогу.

Крім цього, враховуючи наявність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків, знищить, сховає або спотворить речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення проти життя особи, у вчиненні якого ОСОБА_6 обвинувачується, слідчий суддя не вважає за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вказані обставини у сукупності свідчать про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів на початковій стадії досудового розслідування не зможе запобігти ризикам, встановленим під час розгляду цієї справи, бо є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі, ОСОБА_6 під впливом тяжкості покарання, що йому загрожує у разі доведеності його вини у вчиненому, може на даному етапі проведення досудового розслідування незаконно вплинути на потерпілого та свідків, знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

З наведених підстав та оскільки злочин, у якому ОСОБА_6 підозрюється було вчинено із застосуванням насильства, суд вважає за можливе не визначати розмір застави у цьому кримінальному проваджені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Заводського ВП Дніпровського ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене із прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 1 Запорізької області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 17 березня 2020 року включно з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Строк дії ухвали до 17 березня 2020 року включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1