Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1029/19
Провадження №: 1-кп/332/39/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

за участю захисника ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

за участю потерпілої ОСОБА_6 ,

за участю представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Запоріжжя, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працевлаштованого, одруженого, на

утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2019 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись на загальній кухні комунальної квартири розташованої у будинку АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс останній один удар лівою ногою в область правої ноги, а саме в область стегна, після чого штовхнув ОСОБА_6 , обома руками в область передпліч, від чого остання впала на підлогу, своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій синці в області правого стегна, в області лівого стегна, в поперековій області зліва, в області лівого плеча, які відповідно до висновку експерта №181 від 06.03.2019 року, кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому злочини не визнав та пояснив, що в нього з потерпілої давній конфлікт через перегородку на спільній кухні, яку встановила потерпіла. В той день, 20 лютого 2019 року, він зайшов на кухню та побачив на своєму столі відро з нечистотами, це його обурило, він хотів убрати відро, а потерпіла не давала це зробити. В них на цьому ґрунті виник конфлікт. Він її не бив, але потерпіла викликала поліцію та швидку, які діагностували підвищення тиску. Звідки у потерпілої виникли тілесні ушкодження обвинувачений не знає, можливо вона десь впала. Цей конфлікт через перегородку в них тягнеться з 2016 року, та особливо гостро протягом останнього року. Просив його виправдати. Цивільний позов не визнав та просив у його задоволенні відмовити.

Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав свою вину, його винність у скоєнні інкримінованого йому злочину за фактичних обставин, які викладені у вироку, підтверджується нижченаведеними дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами та поясненнями учасників процесу.

Так, потерпіла ОСОБА_6 пояснила суду, що в той день, 20 лютого 2019 року, вона приїхала додому, зайшла на кухню та хотіла приготувати їжу. Несподівано до кухні «влетів» ОСОБА_5 та вдарив своєю лівою ногою по правому стегну потерпілої, а потім штовхнув її, від чого потерпіла впала та вдарилась. Їй було дуже боляче. Вона викликала швидку та поліцію. Також обвинувачений бив ногою по перегородці на кухні. Через цю перегородку в них конфлікт, оскільки перегородку поставили за його згодою, коли була жива його мати, яка зловживала спиртними напоями та водила бомжів, з метою перешкоджання крадіжок цими бомбами цю перегородку і поставили. Але зараз обвинувачений оспорює це, виникають постійні конфлікти, він погрожує потерпілій, вона боїться приходити додому. Наразі вона продовжує лікування у травматолога. Цивільний позов підтримала у повному обсязі. Просила покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Згідно висновку експерта № 181 від 06.03.2019р. синці в області правого стегна, в поперековій області зліва, в області лівого плеча у ОСОБА_6 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, дані ушкодження утворились від дії тупого (тупих) предметів, давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному освідуваною (а.с.102-103).

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого, які спростовуються дослідженими судом вищезазначеними доказами, та розцінює позицію обвинуваченого як спосіб уникнути від передбаченої законом відповідальності. Свідчення потерпілої є логічними і послідовними та узгоджуються з письмовими доказами, а саме з висновком судово-медичної експертизи, який було зазначено раніше. Також про наявність конфлікту та скандалів між потерпілою та обвинуваченим через перегородку на кухні підтверджують вони обоє, що узгоджується з вищезазначеними доказами та вказує на перехід довготривалого конфлікту до стадії нанесення тілесних ушкоджень. Отже, суд вважає малоймовірною версію обвинуваченого про можливість утворення тілесних ушкоджень у потерпілої від можливого падіння, оскільки докази на підтвердження цього суду не надані, така позиція спростовується висновком судово-медичної експертизи потерпілої, згідної якої ушкодження утворились від дії тупих предметів.

Проаналізувавши докази по справі у сукупності, суд вважає їх достовірними, допустимими, об`єктивно та послідовно підтверджуючими одне одного та винність ОСОБА_5 у скоєнні злочинів за викладених у вироку обставинах.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.1 ст.125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання і дані, характеризуючи особу обвинуваченого.

Враховуючи характер і ступінь тяжкості скоєного обвинуваченим злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілої, яка просить обвинуваченого покарати на розсуд суду, враховуючі наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, матеріальний стан обвинуваченого, який не працює, отже штраф сплатити не спроможний, раніше неодноразово судимий, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання у вигляді громадських робіт.

По справі потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 моральної шкоди на суму 10000 (десять тисяч) гривень.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Окрім того, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, окрім глибини фізичних та душевних страждань, також враховує характер правопорушення, форму та ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставини, які мають істотне значення.

Статтею 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Зазначені події призвели до моральних страждань неповнолітньої потерпілої, втрати нормальних життєвих зв`язків та вимагає від потерпілої додаткових зусиль для організації свого життя.

За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що з урахуванням позиції обвинуваченого, який вину не визнав та у скоєному не розкаявся, з урахуванням обставин, викладених у вироку, зазначений позов потерпілої є обґрунтований, підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно обвинувального акту по справі відсутні витрати на проведення судових експертиз.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349,369,373,374,376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт строком 180 годин.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 10000 гривень на відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.
Запобіжний захід по справі не обирався.

Речові докази по справі відсутні.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1