Справа № 361/4015/20
Провадження № 1-кп/361/677/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001563 від 22.05.2020, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, розлученого, такого, що не працює, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Вдень 21.05.2020 ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки ВАЗ моделі 2107 н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком за результатами медичного огляду Комунального некомерційного підприємства «Броварська багатопрофільна клінічна лікарня» Броварської районної ради та Броварської міської ради Київської області № 34 від 21.05.2020, рухаючись по вул. Зеленського в м. Бровари Київської області від вул. Академіка Богомольця в напрямку вул. Київської, не був уважним, при здійсненні обгону ОСОБА_4 , який на велосипеді «Avanti Force» рухався у попутному напрямку, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого близько 14 години 50 хвилин 21.05.2020 поблизу домоволодіння № 7 по вул. Зеленського в м. Бровари Київської області допустив зіткнення боковою передньою правою стороною керованого ним автомобіля з боковою лівою стороною велосипеда «Avanti Force».

В ході руху водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги пунктів 2.9 «а», 2.3 «б», 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, якими унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння; для забезпечення безпеки дорожнього руху водій транспортного засобу зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться і стану транспортного засобу водій повинен дотримуватися безпечної дистанції та безпечного інтервалу; під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду водій зобов`язаний дотримуватися безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

В результаті зіткнення транспортних засобів велосипедисту ОСОБА_4 було спричинено перелом діафізу лівої плечової кістки з пошкодженням променевого нерву, який згідно з висновком судово-медичної експертизи № 153/Е від 22.06.2020, відноситься до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допущені ОСОБА_5 порушення пунктів 2.9 «а», 2.3 «б», 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перебувають у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою і наслідками у вигляді отримання потерпілим ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому злочині за обставин, викладених в обвинувальному акті та описовій частині вироку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся. Показав, що 21.05.2020, перебуваючи зранку на рибалці на озері в районі «Пекарня» м. Бровари, він вжив 0,75 л пива, вдень із-за відсутності кльову вирішив переїхати на озеро в СТ «Ялинка» с. Княжичі, рухаючись по вул. Зеленського в м. Бровари Київської області та відволікшись на підкурювання цигарки, допустив зіткнення з велосипедом, на якому ОСОБА_4 рухався по краю дороги у попутному напрямку, в результаті чого велосипедист був травмований. Про себе ОСОБА_5 повідомив, що проживає зі співмешканкою ОСОБА_7 , її тринадцятирічним сином ОСОБА_8 і п`ятнадцятирічною донькою ОСОБА_9 , наразі неофіційно працює на будівництві, близько п`яти років до події 21.05.2020 взагалі не вживав алкогольних напоїв, сплатив потерпілому на лікування 15 000 грн.

Показання ОСОБА_5 є послідовними й логічними, відповідають фактичним обставинам справи, тому не викликають у суду сумніву. Оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину за ч. 1 ст. 286 КК України та не оспорював фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, судом безсумнівно встановлено правильність розуміння ним змісту цих обставин і добровільність його позиції, суд за згодою учасників судового провадження, роз`яснивши обвинуваченому положення частини третьої статті 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, за виключенням документів, які характеризують винну особу, тобто розглянув провадження за правилами, передбаченими частиною третьою статті 349 КПК України.

Суд вважає повністю доведеною винуватість ОСОБА_5 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження, тому засуджує його за ч. 1 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, думку потерпілого ОСОБА_4 , який претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має у зв`язку з частковим відшкодуванням витрат на лікування шляхом сплати 15 000 грн., просить суворо його не карати, дані про особу ОСОБА_5 , що вперше притягується до кримінальної відповідальності, за останнім місцем роботи в ТОВ «Гідромоноліт» характеризується виключно з позитивної сторони, на обліку лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття й часткове добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, оскільки ОСОБА_5 критично оцінює свою протиправну поведінку і висловлює готовність понести за вчинене передбачене законом покарання, надав потерпілому на лікування кошти в сумі 15 000 грн.; обставиною, що, за правилами ст. 67 КК України, обтяжує покарання винної особи, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, рекомендацій, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003, суд дійшов висновку про доцільність виправлення і перевиховання ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, тому засуджує його до обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачено застосування судами при розгляді справ Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практики ЄСПЛ як джерела права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав і інтересів; забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У справі «О*Галлоран та Френсіс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння й використання автомобілів потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність і виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оскільки при вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння, суд за правилами ст. 77 КК України застосовує до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази: переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 належний ОСОБА_10 автомобіль ВАЗ-2107 н.з. НОМЕР_1 доцільно залишити в розпорядженні законного володільця; переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 велосипед «Avanti Force» необхідно залишити в розпорядженні потерпілого.

На підставі частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави передбачені статтею 118 КПК України документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення інженерно-технічних експертиз (висновки № 12-1/1445 від 09.06.2020, № 12-1/1594 від 18.06.2020), транспортно-трасологіччної експертизи (висновок № 12-1/1444 від 17.06.2020), вартість кожної з яких становить 1 634 грн. 50 коп., а всього 4 903 грн. 50 коп.

В ході досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався, з клопотанням про застосування до вказаної особи запобіжного заходу прокурор ОСОБА_3 під час підготовчого судового засідання і судового розгляду не зверталась.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Звільнити засудженого від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік, у період якого зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: автомобіль ВАЗ-2107 н.з. НОМЕР_1 - залишити в розпорядженні законного володільця ОСОБА_5 ; велосипед «Avanti Force» - в розпорядженні власника ОСОБА_4 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у розмірі 4 903 (чотири тисячі дев`ятсот три) грн. 50 коп.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним в порядку статті 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційних скарг до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Броварський міськрайонний суд. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку; копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1