ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/625/20 Справа № 932/2384/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2020 року про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Геочкай Азейбарджанської республіки, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України по кримінальному провадженню № 0000424,
за участю:
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_9
встановила:
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2020 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , на строк досудового розслідування, тобто до 25 травня 2020 року.
Рішення суду обґрунтовано наступним.
Слідчим відділом ДВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000424 від 24 лютого 2020 року за фактом скоєння злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненого групою осіб, із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.
25 лютого 2020 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
27 лютого 2020 року йому обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк до 23 квітня 2020 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2020 року запобіжний захід підозрюваному змінено з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою до 23 квітня 2020 року.
Строк досудового розслідування продовжено прокурором до 3-х місяців, тобто до 25 травня 2020 року.
Враховуючи, що про справі необхідно провести ряд слідчих дій, а також те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого.
Розмір застави не визначався в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 183 КПК України.
Захисник не погодилась з даним рішенням суду. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку триманні під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , у зв`язку із закінченням дії попередньої ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2020 року.
Посилається на те, що клопотання слідчого було подано до суду з порушення п`ятиденного строку, передбаченого п. 1 ст. 199 КПК України, тому його клопотання повинно бути повернуто і залишено без розгляду.
В порушення вимог ч. 4 ст. 199 КПК України, ухвала слідчого судді від 23 квітня 2020 року постановлена після закінчення строку дії попередньої ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2020 року, якою підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 квітня 2020 року.
Крім того, засідання суду першої інстанції було проведено за відсутності перекладача, а ухвалу не було перекладено на мову, зрозумілу для підозрюваного, який є громадянином республіки Азербайджан.
Зазначає, що слідчим суддею безпосередньо в судовому засіданні не було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Не з`ясовано причини тривалого досудового розслідування даного провадження.
Посилання на переховування ОСОБА_6 шляхом перебування у лікарні, є перекручуванням стороною обвинувачення обставин у дані справі. Вказує, що підозрюваний не порушував умови домашнього арешту, про що свідчить відповідь оперуповноваженого СКП Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, а по незалежним від його волі обставин заходився на стаціонарному лікуванні, що підтверджується відповідними довідками, про що він можливими способами повідомляв усіх учасників провадження.
Вказує, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 не перешкоджав встановленню істини по справі, а те, що не визнає вини не може бути підставою для його тримання під вартою.
Зазначає, що підозрюваний є особою не судимою, а наявність обвинувальний актів щодо нього, на даний час не розглянуті судом не встановлено його вину.
Під час апеляційного розгляду підозрюваний та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.
Прокурор заперечував проти задоволення апеляційних вимог сторони захисту з мотивів, що ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою.
В судових дебатах учасники провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддюдоповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши та перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів, слідчим відділенням Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000424 від 24 лютого 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
24 лютого 2020 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
25 лютого 2020 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська 27 лютого 2020 року ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 квітня 2020 року ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2020 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 квітня 2020 року.
Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено до 25 травня 2020 року.
21 квітня 2020 року слідчий СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування, в зв`язку з тим, що завершити досудове розслідування до вказаного строку не є можливим, оскільки необхідно провести ряд відповідних слідчих (розшукових) дій, зокрема: провести необхідні судово-медичні експертизи підозрюваним, встановити осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення та вручити їм повідомлення про підозру, провести допити підозрюваний та слідчі експерименти за участю підозрюваних та свідків, виконати вимоги ст.ст. 283, 290 КПК України, скласти обвинувальний акт, провести переклад матеріалів кримінального провадження на азербайджанську мову, якою володіє підозрюваний ОСОБА_6 , та інше.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання дотримані.
Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував відомості, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину.
Перевіривши представлені матеріали, колегія суддів дійшла висновку про доведеність викладених в клопотанні обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Так, слідчий суддя врахував існування ризиків, що перебуваючи на свободі, підозрюваний може вчинити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, характер протиправних дій, у вчиненні яких останній підозрюється, відомості щодо особи підозрюваного, його вік та стан здоров`я, та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність зазначених ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника підозрюваного щодо відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є необґрунтованими, оскільки зазначені ризики вказані у клопотанні про продовження строку тримання під вартою та встановлені під час судового розгляду клопотання слідчим суддею.
Доводи захисника про необґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого злочину фактично зводяться до переоцінки доказів та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою. Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу. Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від усіх обставин справи, про що зазначено у рішенні «Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства».
На даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинною у вчиненні злочину.
Таким чином, слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, встановив достатність підстав на даному етапі досудового розслідування вважати наявність підозри у вчинені ОСОБА_6 кримінально-караного діяння.
При цьому, колегія суддів враховує, що на цій стадії провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Такий висновок цілком узгоджується із правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Колегія суддів вважає, що на даному етапі розслідування підозра цілком обґрунтована, достовірність отриманих відомостей буде перевірятись під час досудового розслідування, а в подальшому - судового розгляду.
Доводи захисника про порушення слідчим вимог п. 1 ст. 199 КПК України при складання клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу було подано до суду з пропуском встановленого законом п`ятиденного строку, на те, що підозрюваному ОСОБА_6 не було вручено переклад ухвали слідчого судді азербайджанською мовою, на думку колегії суддів, заслуговують на увагу, однак не можуть бути підставою для скасування судового рішення в цілому.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.
Керуючись ст. ст. 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
постановила:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2020 року про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4