КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

представника ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «Проексп», адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти ТОВ «Проексп» () розміщені на рахунку № НОМЕР_1 в банківській установі АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 380805) та рахунку № НОМЕР_2 відкритому у Казначействі України (для зарахування коштів фондів код банку 899998), з забороною розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на вказаних банківських рахунках, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Проексп», адвокат ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити. Згідно доводів апеляційної скарги, постановлене судом рішення є незаконним і необґрунтованим, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянт зазначає, що ТОВ «Проексп» є добросовісним набувачем майна, його посадовим особам про підозру не повідомлено та його причетності до кримінального провадження № 0000331 не доведено. Таким чином, на думку представника, ТОВ «Проексп» безпідставно позбавлено права користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Крім того, ОСОБА_6 зазначає, що арешт на рахунки ТОВ «Проексп» уже накладався та в подальшому був скасований.

Також, апелянт просить врахувати, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення ТОВ «Проексп» та його представника, у зв`язку з чим вони не мали можливості надати відповідні пояснення на спростування доводів сторони обвинувачення.

З цих же підстав, адвокат ОСОБА_6 ставить питання про поновлення пропущеного строку, посилаючись на ті обставини, що на їх адресу копія постановленого судом рішення не надсилалась, а про її існування вони дізналися випадково 18 листопада 2019 року.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення посадових осіб ТОВ «Проексп» та їх представника, а копія постановленого судом рішення, як вбачається з матеріалів судового провадження, на адресу останніх не надсилалась, колегія суддів, погоджується з доводами апелянта про поважність причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого судді та вважає за необхідне його поновити.

Що стосується посилань апелянта на незаконність і необґрунтованість постановленого судом рішення, то колегія суддів, дослідивши надані суду матеріали, вважає їх безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, в ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Так, Першим слідчим відділом Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000331 від 12 лютого 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368 КК України.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, в ході досудового розслідування встановлено, що заступник міністра охорони здоров`я України ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із службовими особами ДП «ДБЦ МОЗ України» ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , службовими особами підконтрольних ОСОБА_8 підприємств директором ТОВ «БРК Проджект Інжиніринг» ОСОБА_12 та іншими невстановленими особами, привласнили бюджетні кошти в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, які виділені Урядом на реалізацію державного інвестиційного проекту «Реконструкція і розширення Національного інституту раку по вул. Ломоносова 33/43 в Голосіївському районні міста Києва».
Так, Законом України «Про державний бюджет України на 2018 рік» на реалізацію зазначеного проекту передбачено видатків у розмірі 168 млн. грн.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 серпня 2018 року № 684, розробка та прийняття цього проекту ініційована заступником Міністра охорони здоров`я України ОСОБА_7 , функції замовника він Національного інституту раку перейшли до підконтрольного останньому ДП «Державний будівельний цент МОЗ України».
30 жовтня 2018 року службові особи ДП «Державний будівельний цент МОЗ України», за відсутності повних та достовірних даних про технічні умови для закупівлі, оголосили тендер на виконання розробки та корегування проектно-кошторисної документації по Проекту. За результатами тендеру, проведеного з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», ДП «Державний будівельний цент МОЗ України» уклало договір із переможцем тендеру підконтрольним ОСОБА_8 підприємством ТОВ «БРК Проджект Інжиніринг» вартістю 27 млн. грн.
Відповідно до умов вказаного договору, остаточний розрахунок здійснюється замовником робіт протягом 10 банківських днів після отримання позитивного експертного звіту на готовий проект на підставі підписання сторонами акту приймання передачі виконаних робіт у повному обсязі.
Не зважаючи на вказані обставини, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , а також іншими службовими особами, які підконтрольні останньому, з метою заволодіння грошовими коштами виділеними на Проект, підписали 26 грудня 2018 року та 28 грудня 2018 року акти виконаних робіт, достовірно знаючи, що роботи за вказаним договором не виконані в повному обсязі, в наслідок чого на рахунок ТОВ «БРК Проджект Інжиніринг» безпідставно перераховані кошти в сумі 27 млн. грн.
З метою переведення грошових коштів у готівку, службові особи ТОВ «БРК Проджект Інжиніринг» у період з 18 до 27 грудня 2018 року уклали ряд фіктивних договорів про виконання підрядних робіт на загальну суму понад 17 млн. грн. Вказані кошти перераховано на рахунки ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ПрАТ «Сумський промпроект», ТОВ «Проексп», ТОВ «Стайком ЛТД» та інші, з подальшим обготівковуванням коштів.
Крім того, службові особи ДП «Державний будівельний цент МОЗ України» з метою заволодіння бюджетними коштами шляхом зловживання службовим становищем, за попередньою змовою із заступником Міністерства охорони здоров`я України ОСОБА_7 , уклали ряд договорів із підконтрольним ОСОБА_8 підприємством ТОВ «Центр технічних рішень груп України» на виконання інженерно - геодезичних робіт топографічно-геодезичної зйомки по Проекту на загальну суму 3 млн. грн., та підписали акти виконаних робіт на вказану суму за фактично невиконані роботи.
Таким чином, в ході розслідування встановлено, що роботи з коригування та розробки Проекту, а також топографічно-геодезичної зйомки не проведені, не одержано експертного звіту на проектно-кошторисну документацію, внаслідок чого інтересам держави завдано майнової шкоди на загальну суму майже 30 млн. грн.
Згідно отриманих в ході досудового розслідування даних, ТОВ «Проексп» має рахунок № НОМЕР_1 відкритий в банківській установі АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 380805) та рахунок № НОМЕР_2 відкритий у Казначействі України (для зарахування коштів фондів код банку 899998).
Постановою слідчого першого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_16 від 30 травня 2019 року грошові кошти, що містяться на зазначених банківських рахунках визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000331.
Також, в рамках даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт грошових коштів, що містяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 відкритому в банківській установі АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 380805) та рахунку № НОМЕР_2 відкритому у Казначействі України (для зарахування коштів фондів код банку 899998), зазначивши, що метою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів.
Встановивши вище наведені обставини, слідчий суддя прийшов до висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується та вважає, що надані прокурором матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що грошові кошти, які знаходяться на вказаних банківських рахунках можуть бути використана як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або набутими протиправним шляхом, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вони мають ознаки речових доказів.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що посадові особи ТОВ «Проексп» не перебувають у статусі підозрюваних у кримінальному провадженні № 0000331, то слід зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Ті обставини, що попередній арешт на майно було скасовано, не може бути підставою для скасування ухвали слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року, оскільки кримінальний процесуальний закон передбачає, що судом приймається рішення на підставі наданих йому матеріалів з урахуванням обставин, які існували на момент розгляду відповідного клопотання.
Також слід зазначити, що згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи, оскільки надані прокурором матеріали доводять наявність правових підстав для накладення арешту на майно.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою його забезпечення.
У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання представника ТОВ «Проексп», адвоката ОСОБА_6 , про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, а саме на грошові кошти ТОВ «Проексп» () розміщені на рахунку № НОМЕР_1 в банківській установі АТ «Райффайзен Банк Аваль» (МФО 380805) та рахунку № НОМЕР_2 відкритому у Казначействі України (для зарахування коштів фондів код банку 899998), з забороною розпоряджатися грошовими коштами, що знаходяться на вказаних банківських рахунках, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету, залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника ТОВ «Проексп», адвоката ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6674/2019 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_17
Доповідач: ОСОБА_1