Справа № 466/4301/20
УХВАЛА

«16» червня 2020 року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

15 червня 2020 слідчий СВ Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що слідчим відділом Шевченківського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Львівській області, за процесуального керівництва Львівської місцевої прокуратури №2 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001723 від 14.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.06.2020 до Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява від ОСОБА_4 , яка просить прийняти міри до невідомої особи, яка на кінці лютого місяця 2020 року, перебуваючи за адресою: м. Львів, вул. Стрийська, 30, шахрайським способом заволоділа автомобілем марки «Шевроле Авео», 2008 р., н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2

В ході проведення огляду місця події за адресою: м. Львів, вул. Розточчя, 130, виявлено та вилучено автомобіль марки «Шевроле Авео», 2008 р., н.з. НОМЕР_1 , який в подальшому оглянутий слідчим та визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування було допитано в якості потерпілої ОСОБА_4 , яка повідомила, що 13.06.2020 року приблизно о 13:00 год. її чоловік ОСОБА_5 їхав по місту Львову та за адресою: м. Львів, вул. Розточчя, 130 та побачив автомобіль марки «Chevrolet» Д.Н.З. « НОМЕР_1 » який належить його дружині ОСОБА_4 . Даний автомобіль був припаркований на приватному подвір`ї, яке обгороджене металевим парканом. Тоді ОСОБА_6 повернувся за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , повідомив, що бачив наш автомобіль на подвір`ї вулиці Розточчя, 130. Сівши з чоловіком, братом ОСОБА_7 у автомобіль, поїхали за адресою АДРЕСА_2 , це було близько 20:00 год. 13.06.2020 року. Приїхавши за вказаною адресою ОСОБА_6 підійшов до будинку №130 (ос.) біля якого був припаркований автомобіль марки «Chevrolet» Д.Н.З. « НОМЕР_1 » та постукав у двері, до останнього вийшов власник будинку, який представився ОСОБА_6 , пояснивши йому, що автомобіль марки «Chevrolet» Д.Н.З. « НОМЕР_1 », який припаркований на подвір`ї його будинку належить на праві власності мені. Даний чоловік ОСОБА_6 повідомив, що йому на подвір`я вищевказаний автомобіль припаркував його знайомий ОСОБА_8 , та оплачує за оренду стоянки на подвір`ї. Після того власник будинку зателефонував до ОСОБА_8 . За декілька хвилин приїхали два невідомі їй оосби чоловічої статі, які представились ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Та повідомили, що придбали приблизно 4-ири місяці тому автомобіль марки «Chevrolet» Д.Н.З. « НОМЕР_1 » в ОСОБА_10 вартістю 2500 доларів США. Та що якщо ми хочемо забрати даний автомобіль то повинні повернути вказані грошові кошти.

Тоді ОСОБА_5 зателефонував на службу «102» та повідомив про даний факт, так-як останні відмовлялись повертати автомобіль марки «Chevrolet» Д.Н.З. « НОМЕР_1 », який належить мені.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до. ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У ході досудового розслідування органом досудового розслідування встановлено наявність підстав вважати, що вказаний автомобіль марки «Шевроле Авео», 2008 р., н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 має доказове значення у кримінальному провадженні.

З метою попередження вчинення дій, котрі унеможливлять встановлення істини по кримінальному провадженні просить дане клопотання розглянути без участі власника майна.

Від слідчого поступила заява про розгляд клопотання у її відсутності.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин слідчий суддя вважає можливим провести розгляд клопотання без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами.

Дослідивши додані до клопотання документи, слідчий суддя приходить до висновку що клопотання підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи мотиви клопотання та його обґрунтування слідчим, склад майна, на яке слідчий просить накласти арешт, правову підставу для арешту майна, визнання вказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення його збереження приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Шевроле Авео» 2008 р. д.н.з. НОМЕР_1 номер кузова НОМЕР_2 , які вилучено 13.06.2020 в ході огляду місця події за адресою: м. Львів, вул. Розточчя,130.

Строк дії ухвали установити два місяці з моменту її проголошення.

Виконання ухвали доручити слідчому СВ Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1