Справа № 442/4626/19
Провадження № 1-кс/442/172/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2020 року Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дрогобичі клопотання

старшого слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобича Львівської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, не одруженого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, депутатом чи захисником не є, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України,
з участю:

старшого слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3
прокурора Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області майор поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів з моменту обрання запобіжного заходу, без визначення застави.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що в провадженні СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження №0001132 від 24.06.2019, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням підозрюваному інкримінується те, що 23.06.2019 орієнтовно о 22.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, під час сварки із ОСОБА_7 , яка склалася на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій щоці та на верхній правій повіці, крововиливу в білковій оболонці правого ока з контузією, які згідно висновку експерта №176 від 02.07.2019 відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкодження. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України. Крім цього, 23.06.2019 орієнтовно о 22 год. 10 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, під час сварки з особою похилого віку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , умисно наніс йому кулаком правої руки один удар в лобну ділянку голови справа, зі зміщенням до середини чола та один удар в ділянку лівої скроні, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді субдуральних гематом з ознаками компресії головного мозку, які згідно висновку експерта №281 (комісійна судово-медична експертиза) від 03.12.2019 відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що небезпечне для життя в момент заподіяння, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, є докази, зібрані у ході досудового розслідування, а саме: заява ОСОБА_7 від 23.06.2019, заяви ОСОБА_10 від 23.06.2019, протокол допиту потерпілої ОСОБА_7 від 25.06.2019, висновок судово-медичного експерта №176, протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 25.06.2019, висновок судово-медичного експерта №177, висновок судово-медичного експерта №241, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 05.09.2019, протокол проведення слідчого експерименту з участю потерпілої ОСОБА_7 , протокол проведення слідчого експерименту з участю потерпілого ОСОБА_8 , протокол допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 10.10.2019, висновок комісійної судово-медичної експертизи №281, протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 10.01.2020, протокол додаткового допиту потерпілої ОСОБА_7 від 10.01.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_12 , протокол допиту свідка ОСОБА_13 , протокол допиту свідка ОСОБА_14 , протокол допиту свідка ОСОБА_15 , протокол додаткового допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 22.01.2020, протокол допиту свідка ОСОБА_16 . При оцінці обставин, передбачених ст.178 КПК України, досудове розслідування прийшло до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; ОСОБА_5 розлучений, зі своєю колишньою дружиною та повнолітньою дочкою не проживає, відносин не підтримує, а тому має можливість залишити своє місце проживання у м. Дрогобичі, що може свідчити про намір уникнути відповідальності та переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; у разі визнання ОСОБА_5 винуватим за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, йому загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років; вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного із позбавленням волі. Враховуючи те, що ОСОБА_5 , з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, санкцією статті одного з яких, а саме за ч.1 ст.121 КК України, передбачає покарання у виді реального позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 після вчинення зазначених вище злочинів, 16.08.2019 повторно вчинив конфлікт із потерпілим ОСОБА_8 , який є особою похилого віку, в ході якого застосовував відносно нього фізичне насильство, а тому наявна достатня кількість підстав вважати, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, продовжуватиме вчиняти злочини пов`язані із насильством. Окрім того, встановлено, що в разі перебування ОСОБА_5 на волі, останній буде зустрічатись зі свідками та потерпілими і зможе вплинути на їх свідчення як під час досудового розслідування так і в суді, чим на думку органу досудового розслідування обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повністю виправдовує себе. Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків та потерпілих. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до ОСОБА_5 єдиного правильного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

В судовому засіданні слідчий та прокурор подане клопотання підтримали, просять таке задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний заперечив проти задоволення даного клопотання.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, покликаючись на необґрунтованість пред`явленої його підзахисному підозри та відсутності ризиків, якими слідчим обґрунтовано клопотання. ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності раніше не притягався, має постійне місце проживання, на його утриманні знаходиться матір, яка потребує постійного догляду. Крім цього, звертає увагу на те, що з моменту скоєння кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, минув майже рік: він не ухилявся від слідства та суду, а тому вважає, що ризики, на які покликається слідчий повністю відсутні.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, що 24.06.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001132 внесено відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням інкримінується, що 23.06.2019 орієнтовно о 22.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, під час сварки із ОСОБА_7 , яка склалася на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс їй один удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця на лівій щоці та на верхній правій повіці, крововиливу в білковій оболонці правого ока з контузією, які згідно висновку експерта №176 від 02.07.2019 відносяться до легкого ступеня тяжкості тілесних ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Крім цього, 23.06.2019 орієнтовно о 22 год. 10 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, під час сварки з особою похилого віку ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_9 , умисно наніс йому кулаком правої руки один удар в лобну ділянку голови справа, зі зміщенням до середини чола та один удар в ділянку лівої скроні, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді субдуральних гематом з ознаками компресії головного мозку, які згідно висновку експерта №281 (комісійна судово-медична експертиза) від 03.12.2019 відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, тобто в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що небезпечне для життя в момент заподіяння,

10.02.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У п. 21 рішення Європейського суду з прав людини „Подвезько проти України від 12.02.2015 зазначено, що суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи „за і „проти звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 04.10.2005 у справі „Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldоva), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).
Зокрема, при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст.178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Так, згідно з ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Загальне правило в практиці ЄСПЛ особа, обвинувачена в правопорушенні, завжди має перебувати на волі до початку судового розгляду її справи, якщо держава не наведе „відповідних і достатніх підстав для тримання цієї особи під вартою. Тобто саме держава в особі слідчого чи прокурора, які звертаються з клопотанням до суду, має довести необхідність тримання під вартою конкретної особи. Натомість суд вирішує питання про те, чи є достатні підстави тримати особу під вартою на основі принципу змагальності, та повинен обов`язково виходити з презумпції на користь свободи.
Будь-яке позбавлення волі має узгоджуватися з метою захисту особи від свавілля (рішення в справі „Вітольд Литва проти Польщі). У практиці ЄСПЛ поняття „свавілля для цілей пункту 1 статті 5 Конвенції має більш широке значення, ніж просто недотримання національного законодавства. ЄСПЛ зауважує, що позбавлення волі може бути законним з точки зору внутрішнього права, проте свавільним у розумінні Конвенції, порушуючи тим самим її положення (рішення в справах „Креанге проти Румунії, „А. та інші проти Сполученого Королівства).
Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України більш м`яким запобіжним заходом є домашній арешт, який згідно з ч.1 ст.181 КПК України полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Крім цього, ч.5 ст.194 КПК України передбачено обов`язки, які слідчим суддею можуть бути покладені на підозрюваного.

Враховуючи особу підозрюваного, його вік, стан здоров`я, те, що він проживає разом із престарілою матір`ю, яка знаходиться на його утриманні, яка хворіє, потребує постійного стороннього догляду, є приватним підприємцем, а отже має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, матеріальний стан, а також, зважаючи на віддаленість у часі з моменту вчинення кримінального правопорушення, беручи до уваги те, що стороною обвинувачення не доведено, що підозрюваний може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків під час досудового розслідування, оскільки за весь цей час підозрюваний з`являвся на всі виклики органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя приходить до переконання, що в даному випадку до підозрюваного ОСОБА_5 , з урахуванням вимог ст.181 КПК України, можливо застосувати менш суворий запобіжний захід домашній арешт, для запобігання ризиків, зазначених у ч.1 ст.177 КПК України, наведеному в клопотанні та з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків. Саме такий запобіжний захід у повній мірі буде відповідати обставинам та обґрунтуванням поданого клопотання та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дрогобича Львівської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, приватного підприємця, раніше не судимого, не одруженого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовозобов`язаного, депутатом чи захисником не є, - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Строк домашнього арешту рахувати з 13 лютого 2020 року.
Строк дії ухвали до 13 квітня 2020 року включно.
Домашній арешт підозрюваному ОСОБА_5 здійснювати за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
3) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду з 20:00 год. до 07:00 год.

4) утриматись від спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні, якщо такі будуть встановлені;
5) у разі спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні, таке повинно стосуватися виключно умов, способу та розміру відшкодування заподіяної шкоди;
6) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.
У решті вимог клопотання відмовити.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали доручити Дрогобицькому ВП ГУНП у Львівській області.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.
Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст ухвали оголошено 13.02.2020 о 14:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1