Справа № 675/423/20
Провадження № 1-кс/675/122/2020
У Х В А Л А
"26" лютого 2020 р. м. Ізяслав

Слідчий суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000054 про тимчасовий доступ до документів, -
В С Т А Н О В И В :
Слідчий СВ Ізяславського відділення поліції Славутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернуся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене із прокурором Шепетівської місцевої прокуратури про надання дозволу на тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №0000033 від 06.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Слідчий зазначає, що необхідність в отриманні доступу до таких документів виникла в зв`язку із необхідністю з`ясування всіх обставин по даному кримінальному провадженню, зокрема встановлення вже досліджених СВ Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області обставин вчинення ОСОБА_4 дрібної крадіжки майна ОСОБА_5 , шляхом проникнення до його домоволодіння, що було предметом досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000033 від 06.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання про надання тимчасового доступу до документів, вказаваши, що є виключна необхідність узаконення процедури отримання матеріалів з іншого кримінального провадження, яке знаходиться у ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, заслухавши пояснення слідчого, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України, визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з ч. 4 цієї ж статті передбачено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Відповідно до ст. 160 КПК України у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу зазначаються серед іншого значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
У відповідності з вимогами ч.ч. 6, 7 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.
Слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.
Разом з тим, у клопотанні слідчого не зазначено, які саме конкретні обставини будуть доводитись у кримінальному провадженні документами доступ, до яких планує отримати, і яке значення вони мають для встановлення цих обставин у кримінальному провадженні.
Крім того, слідчим не зазначено та необґрунтовано можливості використання як доказів відомостей, що містяться у документах, які перебувають у користуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також не доведена неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.
Слід зазначити, що слідчим у клопотанні по своїй суті не вказано значення документів для кримінального провадження №0000054, які містять матеріали кримінального провадження №0000033 від 06.02.2020 року.
Також слідчим не зазначено та необгрунтовано в чому перешкоди отримати документи, які знаходяться в тому ж самому органі досудового розслідування, слідчим якого і подано клопотання.
На думку слідчого судді, слідчим не доведено, що вичерпані всі можливості отримання речей чи документів у інший, досудовий спосіб.
Необхідно констатувати і ту обставину, що слідчий при зверненні до суду не виконав вимог, передбачених ст.ст. 132, 160, 163 КПК України , і не довів обґрунтованості клопотання при його безпосередньому розгляді.
Вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчі судді зобов`язані сумлінно і принципово здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, з`ясовувати можливість досягнення мети, без застосування цих заходів та зважати, що незалежно від визначеного процесуальним законом суб`єкта ініціювання застосування заходів забезпечення обов`язок доведення їх застосування покладається на слідчого та/або прокурора, і вказане питання повинно розглядатися в контексті практики ЄСПЛ та Конвенції про захист прав людини та основних свобод.
У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005), Європейський суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.
Таким чином, оскільки слідчий при зверненні до суду не виконав вимог, передбачених ст.ст. 132, 160, 163 КПК України, і не довів обґрунтованості клопотання при його безпосередньому розгляді, в тому числі, що позбавлений можливості отримати доступ до документів у встановленому законом порядку, то вищенаведені обставини є підставою для відмови у задоволенні клопотання.
Керуючись вимогами ст.ст. 132, 159, 160, 162-164 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Ізяславського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження №0000033 від 06.02.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1