Справа № 524/1450/20
Провадження № 1-кс/524/1223/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Потоки, Кременчуцького р-ну, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, зі слів неофіційно працюючого на ПП «Фортеця», не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

?09 жовтня 2003 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

?06 травня 2004 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.;

?06 вересня 2004 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.309 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в розмірі 510 грн.;

?21 червня 2005 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.296 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу в розмірі 8500 грн., штраф сплачено у повному розмірі згідно постанови ВДВС у Кременчуцькому районі від 31.10.2006року;

?24 жовтня 2006 року Солом`янським районним судом міста Києва за ч.1 ст.186 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, звільненого 26 травня 2007 року по відбуттю строку покарання;

?15 лютого 2008 року Автозаводським районним судом міста Кременчук Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовім строком 2 роки;

?31 липня 2014 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 289 КК України до п/в на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком три роки, знятий з обліку 05.09.2017року по кінцю іспитового строку;

?25 вересня 2019 року Кременчуцьким райсудом Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 4 років 2 місяці; 11.12.2019 року звільнений по відбуттю строку покарання;

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 02.03.2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000162 від 02.03.2020 року.

На обґрунтування клопотання зазначає, що здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, яке внесене 02.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, за фактом крадіжки, поєднаної з проникненням у приміщення, та грабежу, поєднаного з проникненням у житло.
У ході проведення досудового розслідування встановлено, що 1) в ніч з 29.02.2020 року на 01.03.2020 року ОСОБА_4 , шляхом пошкодження петель від навісного замка, проникла до гаражного приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , звідки, таємно, здійснила крадіжку майна, а саме: бензокоси "Урал" (помаранчевого кольору), рибацького надувного човна (біло-блакитного кольору), двигуна від човна "Москва-М", 1968 р.в., чим спричинила матеріальної шкоди ОСОБА_8 . 2) 14 квітня 2020 року близько 16 год. 30 хв. у АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу через незачинені двері, проник до житлового будинку, який належить ОСОБА_9 , звідки відкрито заволодів мобільним телефоном останньої марки "Сігма", чим спричинив останній матеріального збитку
Матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000162, №0000339 об`єднано в одне провадження, яке зареєстровано в ЄРДР під №0000162.
29.04.2020 року відповідно до вимог ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України.

04.05.2020 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук, матеріали направлені до СКП Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області для організації розшуку підозрюваного, кримінальне провадження № 0000162 від 02.03.2020 року зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

06.05.2020 року ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13.05.2020 року о 14 год. 30 хв. підозрюваний ОСОБА_4 затриманий на підставі виконання даної ухвали слідчого судді.

13.05.2020 року постановою слідчого відновлено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні.

15.05.2020 року в порядку ст. 185 КПК України подано клопотання про зміну раніше поданого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Відповідно до витягу з ЄРДР створено слідчу групу у складі: начальника СВ ОСОБА_10 , заступника начальника СВ ОСОБА_11 , старшого слідчого ОСОБА_12 , слідчого ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_7 .

Заслухавши прокурора, який підтримав внесене слідчим клопотання, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_17 , які заперечували щодо задоволення клопотання та просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, повідомляли про незаконне затримання, про застосування фізичної сили, що в період вчинення злочину за епізодом ОСОБА_9 підозрюваний перебував на лікуванні в опіковому центрі Кременчуцької ЦРБ, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною пятою статті 176 цього Кодексу.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, що відноситься до тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В пункті «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про застосування тримання під вартою слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини.
Так, у справі «Войкін та інші проти України» (сaseOfVoykinandothersv.Ukraine), заява №47889/08,Страсбург,27березня 2018року,остаточне 27/06/2018,§136 Суд нагадує, що з метою дотримання пункту 1 статті 5, тримання від вартою, яке розглядається, в першу чергу має бути «законним», у тому числі з дотриманням встановленого законом порядку; у зв`язку з цим Конвенція, по суті, відсилає до національного законодавства та встановлює обов`язок забезпечувати дотримання його матеріальних і процесуальних норм. Проте, вона також вимагає, щоб будь-яке позбавлення свободи відповідало меті статті 5, а саме захисту осіб від свавілля. Крім того, тримання особи під вартою є таким серйозним заходом, що воно може бути виправдане лише тоді, коли були розглянуті інші, менш суворі заходи, і вони були визнані недостатніми для гарантування інтересів особи або суспільства, які можуть вимагати тримання відповідної особи під вартою. Це означає, що відповідності позбавлення свободи вимогам національного законодавства недостатньо; воно також має бути необхідним за конкретних обставин.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 відмовився надавати будь-які пояснення слідчому судді щодо вчинення даного злочину, що йому інкримінується.

Обґрунтованість підозри підтверджується документами, долученими до клопотання.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено наявність підстав вважати, що існують ризики передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки з місця скоєння злочину зник, оголошений у розшук, покинув залу судового засідання на попередньому розгляді клопотання про обрання йому міри запобіжного заходу, не дочекавшись перерви; може впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки безпосередньо знайомий з потерпілою ОСОБА_9 та проживає з нею в одному селі, є сусідом; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки має непогашену судимість, засуджений за злочини проти власності.
Відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину та враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Крім того, вирішуючи питання про наявність зазначених вище ризиків та про те, який саме запобіжний захід забезпечить належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст. 178 КПК України слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, зважаючи, що забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, відповідальність за вчинення злочину передбачає покарання у вигляді позбавлення волі, а також наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , з урахуванням обсягу підозри, покарання, яке загрожує у разі визнання винним, у підозрюваного наявні підстави застосування усіх можливих способів та механізмів переховування та уникнення покарання у вигляді позбавлення волі, міцність соціальних зв`язків підозрюваного у місці його проживання, а саме те, що він офіційно не працює та не має постійного джерела доходу, вчинив ряд тяжких злочинів, та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від суду та органу досудового розслідування. Враховуються також вік та стан його здоров`я. Об`єктивних даних щодо стану здоров`я, які перешкоджають у перебуванні в місці попереднього ув`язнення слідчому судді не надано. Особа не позбавлена можливості звертатися до лікаря та отримати об`єктивні дані для зміни запобіжного заходу чи звільнення за станом здоров`я.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пивоварник проти України», рівень охорони здоров`я ув`язненого має бути сумісним з людською гідністю. Європейський суд з прав людини наголосив, що охорона здоров`я ув`язнених повинна здійснюватися належним чином, а відсутність належної медичної допомоги може вважатися жорстоким або нелюдським поводженням в значенні статті 3 Конвенції. ЄСПЛ підкреслив, що для того, щоб надана медична допомога могла вважатися належною, потрібно встановити сукупність наступних факторів: 1) факт огляду лікарем і призначення лікування; 2) докладне документування стану здоров`я ув`язненого; 3) оперативність та точність постановки діагнозу і лікування; 4) наявність регулярного і систематичного нагляду за станом здоров`я, розроблення плану лікування; 5) створення умов, необхідних для надання призначеного лікування; 6) медична допомога має відповідати тому рівню, на якому надається населенню в цілому.
Наявність постійного місця проживання та наявність дитини не переважають встановлених судом ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та не гарантують в подальшому належної процесуальної поведінки підозрюваного, з огляду на обставини та обсяг підозри, вагомості наданих доказів в обґрунтування підозри.
Сторона захисту не позбавлена можливості ініціювання питання щодо зміни запобіжного заходу в порядку ст. 201 КПК України.
Слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_4 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).
Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного ОСОБА_18 .Вю з певним злочином на даному етапі, хоча і неможна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Відтак, на даний час у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Зважаючи на зазначені вище обставини, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки вчинив тяжкий злочин, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання вказаних ризиків, з урахуванням наведених обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу буде не достатнім.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушень, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 року, становить 42040 гривень, вважаючи вказану суму достатньою для запобігання переховуванню підозрюваного від слідства, а також - враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу підозрюваного та для запобігання зазначеним ризикам. При внесенні застави на підозрюваного будуть покладатися наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти, слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Кременчуцького РВП КВП ГУ НП в Полтавській області капітана поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 02.03.2020 року, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів на період досудового розслідування.

Строк дії ухвали, відповідно до ч. 1, 2 ст. 197 КПК України визначити з 19 год. 45 хв. 15.05.2020 року по 19 год. 45 хв. 14.07.2020 року.
Застава відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 року, становить 42040 гривень, може бути внесена у будь-який момент протягом дії ухвали як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач коштів ТУ ДСА України в Полтавській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855; банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача - UA0015950; в платіжному документі в призначені платежу ОБОВ`ЯЗКОВО зазначається для ЗАСТАВИ: назва суду; інформація про постанову (ухвалу) судді чи суду та прізвище, ім`я, по батькові підсудного (дана інформація необхідна для оперативного повернення застави в порядку передбаченому чинним законодавством).

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська УВП (№ 23)» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та слідчого суддю Автозаводського районного суду м. Кременчука.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська УВП (№ 23)» у разі внесення застави при звільненні ОСОБА_4 зобов`язана роз`ясняти йому обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти, слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити протягом двох місяців з моменту внесення застави.

Зобов`язати слідчого та прокурора забезпечити ОСОБА_4 невідкладне медичне обстеження з метою встановлення наявності у останнього будь-яких тілесних ушкоджень та хронічних захворювань та у разі встановлення такого діагнозу, вжити заходів з метою забезпечення відповідного лікування.

Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 206 КПК доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві ОСОБА_4 щодо застосування до нього насильства під час затримання.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1