печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» ПВНЗІФ «Аквілон» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2020 в рамках кримінального провадження № 0000201,

В С Т А Н О В И В :

Генеральний директор ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» ПВНЗІФ «Аквілон» ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2020 в рамках кримінального провадження № 0000201 на наступне нерухоме майно, що належать ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» (), що діє від свого імені та в інтересах і за рахунок активів Пайового венчурного не диверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Аквілон»:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 нежитлові будівлі літ. А, Б, З, І, Л, М, Р, загальною площею 21980,1 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 нежитлова будівля офісно-торгівельного центру літ. Т, загальною площею 12429,2 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 нежитлова торгівельно-виробнича будівля літ. У, загальною площею 1964,4 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 будівля виробничої майстерні літ. К, загальною площею 67,3 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20, а також просить скасувати застосовану ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2020 у справі № 757/4344/20-к передачу арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, без перевірки обставин та підстав накладення такого арешту. Вказує, що накладений арешт грубо порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, вказує, що арештоване майно, не відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України. Окрім того, вказує, що дане майно негативно впливає на господарську діяльність.

Вищенаведене у своїй сукупності вказує на безпідставність подальшого утримання майна під арештом, зважаючи на досить тривалий період здійснення досудового розслідувань, що обумовлює необхідність його скасування.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить задовольнити з викладених підстав у клопотанні, вказує, що майно не відповідає ознакам, які можуть віднести арештоване майно до речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечив, просить відмовити. Вказує, що постановою слідчого від 29.01.2020 об`єкти нерухомості визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000201 та є об`єктом кримінально протиправних дій, що обґрунтовує необхідність у подальшому збережені арешту майна, з метою унеможливлення його відчуження. Окрім того, вказує, що апеляційною інстанцією перевірялась законність та обґрунтованість накладення арешту на майно. А відтак, прокурор вказує, що дані підстави обґрунтовують подальший арешт майна.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника заявника, прокурора, дослідивши матеріали провадження та додані до нього документи дійшов наступних висновків.

Так, із матеріалів клопотання вбачається, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві, під процесуальним керівництвом прокуратури Київської області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, відомості про яке 23.01.2020 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2020 року по справі № 757/4344/20-к, в межах кримінального провадження № 0000201 накладено арешт на нерухоме майно, що належать ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» (), що діє від свого імені та в інтересах і за рахунок активів Пайового венчурного не диверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Аквілон»:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 нежитлові будівлі літ. А, Б, З, І, Л, М, Р, загальною площею 21980,1 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 нежитлова будівля офісно-торгівельного центру літ. Т, загальною площею 12429,2 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 нежитлова торгівельно-виробнича будівля літ. У, загальною площею 1964,4 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 будівля виробничої майстерні літ. К, загальною площею 67,3 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20, а також передано арештоване майно в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Так, статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається із ухвали слідчого судді від 30.01.2020, метою накладення арешту на майно належне ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» ПВНЗІФ «Аквілон» є те, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, є предметом кримінального правопорушення, міг зберегти на собі сліди злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Досудове розслідування кримінального провадження № 0000201 здійснюється за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 375, ч. 2 ст. 364 КК України, за фактом можливого порушення вимог кримінально процесуального законодавства слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва під час винесення ним процесуального рішення у іншому кримінальному провадженні, а саме постановлення ухвали про скасування арешту майна належного ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», якого у даному клопотанні заявник просить скасувати.

Предметом злочину, передбаченого ст. 375 КК України, є вирок, рішення, ухвала або постанова, що постановляються суддею (суддями).

А відтак, відсутні правові підстави вважати, що арештовані об`єкти нерухомого майна можуть бути предметом розслідуваного кримінального провадження та зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто арештоване майно не відповідає ознакам визначеним ст. 98 КПК України.

Крім того, віднесення майна належного ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти», на скасуванні якого наполягає заявник, як вказує прокурор у судовому засіданні постановою слідчого від 29.01.2020 до речових доказів, не є підставами вважати, що дане майно може бути використане як доказ вчинення інкриміновоного кримінального правопорушення.

Між тим, розглядаючи клопотання в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для подальшого арешту майна спростовується, зважаючи на ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна та не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, оскільки даний захід є неспівмірним із метою якою прагне досягти орган досудового розслідування та відповідає засадам кримінального провадження.

Разом з тим, при виготовленні мотивувальної частини ухвали, слідчим суддею виявлено описку у її резолютивній частині, а саме вказано невірно назву товариства арешт з майна якого підлягає скасуванню, а саме «ТОВ «Будівельні проекти» (), що діє від свого імені та в інтересах і за рахунок активів Пайового венчурного не диверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Аквілон», замість вірного «ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» (), що діє від свого імені та в інтересах і за рахунок активів Пайового венчурного не диверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Аквілон», а відтак дана описка підлягає виправленню.

Керуючись, ст.ст. 13, 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. ст. ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» ПВНЗІФ «Аквілон» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2020 в рамках кримінального провадження № 0000201 задовольнити.
Скасувати арешт майна накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2020, на наступне нерухоме майно, що належать ТОВ «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» (), що діє від свого імені та в інтересах і за рахунок активів Пайового венчурного не диверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Аквілон»:
- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 нежитлові будівлі літ. А, Б, З, І, Л, М, Р, загальною площею 21980,1 кв.м., розташовані за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20;
- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 нежитлова будівля офісно-торгівельного центру літ. Т, загальною площею 12429,2 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20;
- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 нежитлова торгівельно-виробнича будівля літ. У, загальною площею 1964,4 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20;
- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00 будівля виробничої майстерні літ. К, загальною площею 67,3 кв.м., розташована за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20.
Скасувати застосовану ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.01.2020 у справі № 757/4344/20-к передачу арештованого майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1