Дата документу 22.05.2020 Справа № 554/4035/20
У Х В А Л А

22 травня 2020 року місто Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1 та 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту психотропної речовини метамфетаміну та особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, в тому числі повторно, зокрема у невстановлені дату та час, а також 03.03.2020 року у різних частинах міста Полтави та поблизу будинку № 48 по вулиці Олени Пчілки м. Полтави.

Готування до збуту указаних засобів та речовин чи замаху на це сторона обвинувачення ОСОБА_5 не інкримінує.

Прокурор просив призначити справу до розгляду та продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи, що останній не має постійного місця проживання та роботи, тому може продовжувати злочинну діяльність, ухилитися від суду та впливати на свідків. Проти зміни запобіжного заходу на домашній арешт заперечив, вважаючи, що відсутні гарантії з боку обвинуваченого щодо забезпечення ним належної процесуальної поведінки.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив звільнити його з-під варти та змінити запобіжний захід з тримання під вартою, зазначаючи, що має постійне проживання у м. Полтаві, де зареєстрований та проживає з батьками, до затримання працював, має вищу освіту, з`являвся до слідчого та суду за викликами, раніше не судимий, на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, страждає на гастрит. При затриманні 03.03.2020 року оперативними працівниками поліції до нього застосовувались заходи фізичного впливу, зокрема його били в область живота та правої руки, після чого змушували до проведення огляду. Після проведення огляду відпустили та він проживав удома. Тим часом працівники поліції вимагали у нього 3500 доларів США, які він їм не сплатив. В подальшому 26.03.2020 року за викликом працівника поліції він добровільно з`явився до суду, де йому обрали запобіжний захід тримання під вартою В порядку ст. 206 КПК України щодо нього протокол не складався. Наразі від призначення судово-медичної експертизи в суді відмовляється.

Захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт в нічний час, мотивуючи, що ризики, зазначені прокурором не доведені.

Суд, заслухавши клопотання, доводи учасників процесу, вивчивши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Провадження підсудне Октябрському районному суду м. Полтави, підстави для його закриття чи зупинення наразі відсутні. Право на захист обвинуваченого забезпечено. Клопотання про виклик свідків відсутні.

Під час підготовчого провадження суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Матеріали провадження та надані стороною обвинувачення відомості не свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з огляду на таке.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).
Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст.8, ч.1,2 ст.331 КПК України).

Системний аналіз цих положень дає підстави для висновку, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам: переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання встановленню істини у справі, незаконного впливу на учасників процесу, продовження злочинної діяльності.

Хоча ОСОБА_5 , на думку сторони обвинувачення, причетний до вчинення тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом психотропної речовини та наркотичного засобу, однак його провина за інкримінованими статтями обвинувачення ще не встановлена судом, тому діє презумпція невинуватості (ст.62 Конституції України).

Водночас, згідно обвинувального акту, дата, час і місце вчинення інкримінованого ОСОБА_5 першого епізоду вчинення кримінального правопорушення слідством не встановлені.

Матеріали справи не містять відомостей щодо складання відносно ОСОБА_5 протоколу затримання, незважаючи на його пояснення про фізичне захоплення та відсутність добровільності у видачі заборонених речовин. По тому, що відомості про наявність ухвали суду про дозвіл на особистий обшук ОСОБА_5 у реєстрі матеріалів досудового розслідування також відсутні.

Європейський суд з прав людини у рішеннях «Гюсеїн проти Туреччини», від 08.08.2006 року, «Биков проти Росії» від 10.03.2009 року, Мамедова проти Росії», від 01.06.2006 року, «Каучор проти Польщі» від 03.02.2009 року констатував порушення Європейської конвенції з прав людини у разі не наведення доказів наявності підстав тримання особи під вартою, а лише їх перерахування, при цьому ознаки вини особи та серйозність покарання самі по собі не можуть бути достатніми, щоб виправдати продовження позбавлення волі протягом тривалого періоду, мотивування якого з очевидним порушенням презумпції невинуватості за жодної обставини не може слугувати за правомірну підставу для позбавлення волі.

У справі «Клішин проти України» від 23.02.2012 року ЄСПЛ указав, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню є недостатньою для обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Порушення вимог п.3 ст.5 Конвенції було констатоване і в рішеннях «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, «Третьяков проти України» від 29.09.2011 року та «Цигоній про України» від 24.11.2011 року, оскільки при продовженні термінів тримання під вартою використовувались стереотипні формулювання без розгляду конкретних обставин справи та не було розглянуто можливість застосування альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів.

Суд враховує, що обвинувачений зареєстрований у місті Полтава та проживає у квартирі АДРЕСА_2 разом з батьками, раніше працював, має вищу освіту, страждає на захворювання, не судимий. Відомості про його неявки до слідчого чи суду відсутні (клопотання прокурора не містить додатків, які би на це вказували).

Також суд враховує, що відомості про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за інші злочини наразі відсутні, досудове слідство у справі завершено, докази впливу на свідків, а також знищення чи спотворення доказів, переховування від суду з боку обвинуваченого суду не представлені, тому такі ризики видаються абстрактними.

З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне змінити обвинуваченому запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання, яке вважає необхідним і достатнім для забезпечення виконання покладених на нього обов`язків.

Крім того, суд зважає на вимоги ст. ст. 1, 3, 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод та позицію Європейського Суду з прав людини щодо ретельного розслідування кожного випадку отримання обвинуваченими тілесних ушкоджень, за їх заявами про катування та інше погане поводження. Відтак вважає за необхідне доручити Територіальному Управлінню Державного бюро розслідувань у м. Полтава внесення відомостей до ЄРДР та проведення ретельної перевірки за зверненням ОСОБА_5 щодо його незаконного затримання, застосування до нього заходів фізичного впливу та вимагання протиправної вигоди з боку оперативних працівників поліції.

Керуючись ст. ст. 42, 177-183, 194, 197, 199, 206, 333, 314-316, 331 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за частинами 1 та 2 ст. 307 КК України на 10 годину 30 хвилин 02 червня 2020 року, у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати учасників процесу.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без задоволення, а захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у нічний час задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід із тримання під вартою на особисте зобов`язання - на час судового розгляду даного провадження.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з-під варти негайно в залі суду.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки: з`являтися до суду за викликами та не залишати меж міста Полтави без дозволу суду.

Доручити Територіальному Управлінню Державного бюро розслідувань у м. Полтава внесення відомостей до ЄРДР та проведення ретельної перевірки за зверненням ОСОБА_5 про щодо його незаконного затримання, застосування до нього заходів фізичного впливу та вимагання протиправної вигоди з боку оперативних працівників поліції.

Суддя: ОСОБА_1