Справа № 487/9419/19
Провадження № 1-кс/487/9795/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.12.2019 року Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

30.12.2019 року прокурор відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , в рамках здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення відомості щодо вчинення якого 10.10.2019 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000536, звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, покарання за яке передбачає позбавлення волі на строк до 12 років, а також передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, спрямовані на приховування речей та відчуження майна, яке може бути конфісковане у разі ухвалення стосовно нього обвинувального вироку.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання із підстав вказаних в ньому, посилаючись на те, що матеріали клопотання містять достатньо відомостей для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти заявленого клопотання, просив застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, а також матеріали, якими слідчим обґрунтовані його доводи, суд дійшов наступного.

З клопотання вбачається, що Прокуратурою Одеської області здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000536 від 10.10.2019 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні розтрати чужого майна в особливо великих розмірах, яке було ввірене особі за попередньою змовою групою осіб.

В ході проведення досудового розслідування отримано ухвали Приморського районного суду м. Одеси, про тимчасовий доступ до морських контейнерів № 2С8И 9028760, № БКУЛ 4558971, № 2С8И 9032204, № СХОІІ 2215159 та № ЕСМИ 9869857, а також товару, що в них знаходиться.

Тимчасовим доступом до речей і документів встановлено, що у вантажних контейнерах № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 знаходились дитячі іграшки.

У вантажному контейнері № НОМЕР_4 знаходились двоколісні гіроскутери.

У вантажному контейнері № ЕСМХІ 9869857 виявлено валізи та рюкзаки.

Частиною 2 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Інструкцію про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, яка затверджена спільним наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України, визначено, що речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації.

Всі вилучені у порядку тимчасового доступу товари та речі у кримінальному провадженні № 0000164 розвантажено на складських приміщеннях ТОВ «Укрбудхліб1», які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 55, та передано згідно актів приймання-передачі на відповідальне зберігання директору вказаного підприємства ОСОБА_4 .

Частиною 2 статті 100 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Інструкцію про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, яка затверджена спільним наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 Генеральної прокуратури України, МВС України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України, визначено, що речові докази зберігаються при справі, за винятком громіздких предметів, які зберігаються в органах дізнання, досудового слідства і в суді або передаються для зберігання відповідному підприємству, установі чи організації.

Всі вилучені у порядку тимчасового доступу товари та речі у кримінальному провадженні № 0000164 розвантажено на складських приміщеннях ТОВ «Укрбудхліб1», які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 55, та передано згідно актів приймання-передачі на відповідальне зберігання директору вказаного підприємства ОСОБА_4 .

Так, 23.03.2019 згідно акту приймання-передачі ОСОБА_4 передано на відповідальне зберігання іграшки, особисті речі, металеві вироби та вироби зі скловолокна.

27 березня 2019 ОСОБА_4 передано на відповідальне зберігання валізи у кількості 2830 штук та рюкзаки марок Vans - 750шт, Converse - 750шт, Adidas - 650 шт. та Nike - 400 шт.

29 березня 2019 ОСОБА_4 передано на відповідальне зберігання гіроскутери у кількості 326 штук з маркувальними даними на коробці «L4 8 inch» та з маркувальними даними на коробці «А3 6.5 inch» у кількості 1458 штук.

03 квітня 2019 ОСОБА_4 передано на відповідальне зберігання іграшки, а саме:

Розмальовки 70 ящ. по 120 шт., дитячі набори лікарів 2 ящ. по 288 шт., машинки на радіо керуванні 62 ящ. по 72 шт., дитячий набір перукарський 2 ящ. по 864 шт., пластикові машинки 5 ящ. по 240 шт., пластикові машинки 5 ящ. по 360 шт., пластикові машинки 4 ящ. по 288 шт., набори лікарів 2 ящ. по 384 шт., ручні дитячі вентилятори 25 ящ. по192 шт., набір дитячих овочів 1 ящ. по 216 шт., машинки на радіокеруванні 17 ящ. по 36 шт., машинки на радіокеруванні 14 ящ. по 48 шт., машинки на радіокеруванні 5 ящ. по 96 шт., машинки на радіокеруванні «Dragster» - 12 ящ. по 24 шт., машинки на радіокеруванні 5 ящ. по 24 шт., машинки на радіокеруванні «Batmobile» - 5 ящ. по 30 шт., машинки на радіокеруванні - 5 ящ. по 16 шт., самокати дитячі 120 ящ. по 6 шт.

Надалі, 04 квітня 2019 ОСОБА_4 передано на відповідальне зберігання іграшки, а саме:

Маркери 17 ящ. по 960 шт., Машинки «Hot wheels» - 4 ящ. по 36 шт., Надувний басейн 1 ящ. по 10 шт., Надувні круги 2 ящ. по 250 шт., Лялька «Sasa and fashion» - 4 ящ. по 384 шт., Ляльки герої «Марвел» - 4 ящ. по 96 шт., Набір пістолет «Спайдермена» - 3 ящ. по 96 шт., Ляльки L.O.L. 2 ящ. по 48 шт., Великі ляльки герої «Марвел» 1 ящ. по 48 шт., Пістолет «Залізна людина» - 1 ящ. по 48 шт., Лялька «Людина павук» - 2 ящ. по 216 шт., Ляльки дівочі 3 ящ. по 60 шт., Ляльки L.O.L. з яйцем 7 ящ. по 60 шт., Надувні круги 2 ящ. 160 шт., Машинки пластикові 3 ящ. по 204 шт., Машинки пластикові 3 ящ. по 480 шт., Ляльки L.O.L. 5 ящ. по 480 шт., Дитячі мікрофони - 23 ящ. по 40шт., Ляльки L.O.L. 6 ящ. по 240 шт., Бейблейди 45 ящ. по 240 шт., Машинки пластикові - 1 ящ. по 240 шт., Ляльки «Miraculous» - 2 ящ. по 144 шт., Бейблейди 24 ящ. по 144 шт., Бейблейди 12 ящ. по 384 шт., Ляльки пластикові 20 шт. 120 шт., Набори дитячі «Spiderman» - 1 ящ., Ляльки пластикові 7 ящ. по 144 шт., Надувні жилети 3 ящ. по 240 шт., Ляльки пластикові 5 ящ. по 360 шт., Надувні круги 16 ящ. по 200 шт., Бейблейди 12 ящ. по 192 шт., Ляльки «Залізна людина» - 2 ящ. по 12 шт., Бейблейди 19 ящ. по 288 шт., Медведики Leba» - 5 ящ. по 576 шт., Бейблейди 11 ящ. по 2376 шт., Бейблейди 9 ящ. по 72 шт., Ляльки пластикові 9 ящ. по 72 шт.

Після отримання зазначеного товару на відповідальне зберігання, та оцінивши його велику вартість, у ОСОБА_4 виник умисел на заволодіння вказаним майном шляхом його вивезення з території складу та подальшої розтрати.

З метою реалізації вказаного умислу, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з невстановленими на даний час особами, які діючи умисно в ніч з 11.04.2019 приблизно о 23:16 годин на 12.04.2019 попередньо надавши вказівку зняти охорону та відключити камери відеоспостереження у складських приміщеннях, тим самим забезпечивши безперешкодний доступ до складу де зберігався товар, за допомогою вантажної техніки автомобіль «SCANIA R144 L», колір синій, VIN: НОМЕР_5 ), державний знак НОМЕР_6 ; автомобіль «MERSEDES BENZ 2540», колір білий, VIN: НОМЕР_7 , д/з НОМЕР_8 ; автомобіль «МАN», кольор - білий, VIN: НОМЕР_9 , д/з НОМЕР_10 вивезли зі складу більшу частину переданого ОСОБА_4 на відповідальне зберігання товару: дитячі іграшки, гіроскутери, валізи та рюкзаки.

Вказане майно за попередньою змовою з невстановленими на даний час особами для подальшої реалізації переміщено на територію складських приміщень розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 8, що перебувають у фактичному користуванні ОСОБА_6 .

За результатами санкціонованого обшуку у складських приміщеннях за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 8, слідчими прокуратури Одеської області частково відшукано та вилучено предмет вчинення злочину - раніше вивезений зі складу ТОВ «Укрбудхлібі» (м. Одеса, вул. Балтська дорога, 55) вантаж, а саме: гіроскутери, рюкзаки, валізи та іграшки.

Ринкова вартість гіроскутерів вилучених у кількості 1458 одиниць з маркувальними даними на коробці «АЗ 6.5 inch» становить З 354 858 (три мільйони триста п`ятдесят чотири тисячі вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.

Ринкова вартість гіроскутерів вилучених у кількості 326 одиниць з маркувальними даними на коробці «L4 8 inch» становить 991 040 (дев`ятсот дев`яносто одна тисяча сорок) гривень.

Загальна сума нанесених матеріальних збитків складає 4 345 898 (чотири мільйони триста сорок п`ять тисяч вісімсот дев`яносто вісім) гривень, що відповідно до примітки до ст. 185 КК України, в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.

ОСОБА_4 06.06.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Надалі, 01.08.2019 ОСОБА_4 оголошено у розшук у зв`язку із переховуванням від органів досудового розслідування.

10.10.2019 матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України виділено в окреме провадження, якому присвоєно № 0000536.

15.11.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000536 від 10.10.2019 відновлено, та підслідність у ньому визначена за слідчим відділом Слідчого управління ТУ ДБР у м. Миколаєві, а одразу після цього досудове розслідування кримінального провадження знову зупинено у зв`язку з переховуванням підозрюваного.

29.12.2019 ОСОБА_4 затримано співробітниками УПП в Одеській області ДПП НП України з метою доставлення до суду задля подальшого обрання йому запобіжного заходу.

Згідно частини 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В своєму клопотанні та в судовому засіданні прокурор посилався нате, що санкцією ч. 5 ст. 191 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а також передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, а тому є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити дії, спрямовані на приховуванні речей та відчуження майна, яке може бути конфісковане у разі ухвалення стосовно нього обвинувального вироку. У зв`язку з чим, просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, суд доходить висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри. Також слідчим суддею враховано обставини вчинення інкримінованого діяння та його суспільну небезпечність.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних в наданих суду матеріалах клопотання, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

В той же час, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Вирішуючи питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Як встановлено слідчим суддею, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень прокурора про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст.177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами, долученими до матеріалів клопотання, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Разом з тим, в клопотанні прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід від такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту.

Посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, виходячи з сукупності заявлених ризиків.

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

На підставі наведеного, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, загальних засад кримінального провадження, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням початкової стадії досудового розслідування, доходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_4 відповідних обов`язків, а саме: прибувати до слідчого, прокурора та суду за вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

За таких обставин слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу підлягає до задоволення частково.

Роз`яснити учасникам кримінального провадження, що відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного,обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 КПК України. В разі невиконання вищезазначених обов`язків до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Керуючись ст. ст.177-179, 193,196,205,309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного - до 27 лютого 2020 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 або іншого прокурора, визначеного в постанові про призначення групи прокурорів в даному провадженні.

Копію ухвали передати для виконання до Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Повний текст ухвали оголошено 02.01.2020 року о 09.00 годин.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_8