Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/4714/20
Провадження № 1-кс/644/731/20
У Х В А Л А
Іменем України

03 липня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

Прокурора ОСОБА_4 ,

Слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання власника арештованого майна ОСОБА_6 , подане представником адвокатом ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
На адресу суду подано відповідне клопотання про скасування арешту майна. Заявник власник майна ОСОБА_6 просить скасувати арешт належного йому майна, яке було вилучено в ході проведення обшуку 27.04.2020 року та арештоване ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.05.2020 року, а саме: оригінал довідки про взяття на облік платників податків ФОП ОСОБА_6 на 1 арк., оригінал та копія повідомлення про взяття на облік ФОП ОСОБА_6 , лист ПФУ в Червонозаводському районі м.Харкова адресований ФОП ОСОБА_6 на 3-х аркушах, лист ОСОБА_6 від 28.03.2018 року до Антимонопольного комітету, вимога антимонопольного комітету від 15.03.2018 року адресована ФОП ОСОБА_6 , запит та інформаційна довідка з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення відносно ОСОБА_6 на 5 арк., договір та додаткова угода №1 до договору транспортного сервісу №29 від 02.09.2019 року між ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 та акти про надання транспортних послуг згідно з вищевказаним договором на 13 арк., договір банківського рахунку ФОП ОСОБА_6 на 16 арк., 3 чекові книжки ФОП ОСОБА_6 , договір банківського рахунку від 04.03ц.2019 року ФОП ОСОБА_6 та додаткові угоди до нього на 20 арк., 3 чекові книжки для отримання готівки ФОП ОСОБА_6 , податкові декларації ОСОБА_6 з 2009 по 2019 рік на 47 арк., квитанції про сплату податкового внеску отримані ОСОБА_6 на 16 арк., заяви ОСОБА_6 про застосування спрощеної системи оподаткування на 18 арк., квитанції отримані ОСОБА_6 , на 17 аркушах, квитанції та звіти про нарахування та сплату єдиного внеску ФОП ОСОБА_6 на 31 арк., квитанції від імені ОСОБА_6 на 15 арк., договір транспортного сервісу та додаткові угоди до договору укладеного між ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 , та акти про надання транспортних послуг 68 арк., договір транспортного сервісу укладений між ФОП ОСОБА_7 , та ФОП ОСОБА_6 і акти до нього на 14 арк., договір та додаткова угода до договору зберігання укладений між ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 ..

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що ФОП ОСОБА_6 не є особою, щодо якої ведеться розслідування та ніяк не стосується фабули зареєстрованого кримінального провадження, не є зрозумілим чому саме арештовані документи, що належать заявнику, мають значення для досудового розслідування, що саме вони допоможуть встановити, щодо нього чи його господарської діяльності розслідування не ведеться. Ця обставина є порушенням норми ч.1 ст.170 КПК України щодо існування сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, оскільки відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 скоєно злочин, або встановленого факту скоєння злочину взагалі. Існування арешту порушує мету визначену в ч.2 ст.170 КПК України, слідство не має уявлення про механізм вчинення злочину, де могли бути використані документи ОСОБА_6 , не надає пояснень, які дії ОСОБА_6 є злочинним та, відповідно, як вилучені документи це доводять. Окрім того, протягом 2 місяців володіння документів, слідство не змогло їх використати, тому, на думку заявника, потреба в їх арешті відпала, в рамках кримінального провадження за два роки не було проведено жодної слідчої дії, окрім обшуку, в рамках якого і було вилучено майно. Вважав, що така пасивність слідства є доказом того, що слідство не розуміє в чому полягає злочин, як його довести та ким він вчинений. Відсутні будь-які слідчі дії де є потреба в вилучених документах.

В судовому засіданні представник заявника подане клопотання підтримав в повному обсязі, письмові пояснення долучені до матеріалів за справою. В обґрунтування доводів клопотання додатково посилався на те, що арешт майна може бути скасований у двох випадках, у разі, якщо в його застосуванні відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. В даному випадку, на їх думку, арешт накладений безпідставно, ОСОБА_6 не має жодного відношення до провадження, цього не вбачається із змісту витягу з ЄРДР, що був наданий органом досудового розслідування до клопотання про арешт, належне йому майно, а саме перелічені документи в клопотанні, було вилучені в ході проведення обшуку.

Прокурор, слідчий в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що 27.04.2020 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , було вилучено майно ПП «Гермес», в тому числі під час проведення обшуку було виявлено та вилучено документи ФОП ОСОБА_8 , подано клопотання про накладання арешту на майно, слідчим суддею відповідною ухвалою клопотання задоволено частково, накладено арешт на частину майна, в апеляційному порядку ухвала слідчого судді в частині відмови в задоволенні клопотання про арешт майна скасована та арешт накладений на все майно, що було вилучено. Окрім того, ОСОБА_6 має статус свідка в провадженні, викликався для допиту, але відповідно до вимог ст.63 Конституції України відмовився від надання показів. Наразі тривають слідчі дії, документи, що були вилучені в ході обшуку, визнані речовими доказами по провадженню, арештовані на підставі судових рішень, є необхідність призначення у справі судово-економічних, судово-почеркознавчих експертиз, проводиться перевірка аудиторською службою. Вважали, що саме власником майна не доведено обставин визначених ст.174 КПК України щодо необґрунтованості накладання арешту чи відсутності потреби застосування такого заходу в подальшому.

Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали за клопотанням, матеріали провадження, встановлено наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вирішуючи питання щодо необґрунтованості накладання арешту на майно слідчий суддя зазначає наступне.

В провадженні СВ Індустріального ВП ГУ Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження №0000072 від 07.03.2018, внесеного до ЄРДР за ч.3 ст.191, ч. 2 ст. 191 КК України.

Згідно з дослідженого Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань СВ Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області здійснюється досудове розслідування по об`єднаному кримінальному провадженню №0000072 від 07.03.2018, за фабулою, у період з 2017-2018 роки посадовими особами комунальних установ та відповідних структурних підрозділів Харківської міської ради шляхом зловживання владою службовим становищем , за попередньою змовою з від повідними посадовими особами юридичних осіб публічного права заволоділи бюджетними коштами, чим спричинили державі збитки, правова кваліфікація ч.3 ст191 КК України.

Також, 01.08.2019 року , витяг доповнено, за фабулою, службові особи Управління освіти адміністрації Індустріального району Харківської міської ради за попередньою змовою групою осіб у період з 2018 - 2020 року, оголошуючи та проводячи тендерні закупівлі, розтратили державні кошти, використовуючи своє службове становище, шляхом укладання з різними ФОП договори про закупівлю товарів за державні кошти на загальну суму близько 1 000 000 грн., правова кваліфікація ч.3 ст.191 КК України.

Також, 15.10.2019 року, витяг доповнено, за фабулою, до Слобідського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла заява від голови правління ГО «Харківський антикорупційний центр» ОСОБА_9 , стосовно вчинення невстановленими особами на території Слобідського району м. Харків, кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, правова кваліфікація ч.2 ст.191 КК України.

Під час проведення обшуку 27.04.2020 року, дозвіл на проведення якого був наданий на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, в рамках даного провадження, у нежитловому приміщенні підвальної частини №21, 22 загальною площею 50,4 кв.м., першого поверху №25-:-31, 25-1, ХХІ, ХХІІ загальною площею, 151,0 кв.м., розташованих у житловому будинку літ. «А-4» за адресою: АДРЕСА_1 , що відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно належать на праві власності ПП «Гермес», було виявлено та вилучено предмети та документи, на які надано дозвіл на відшукання та вилучення, в тому числі дозвіл надавався з метою відшукання та вилучення документів щодо діяльності ОСОБА_6 .

Майно, що було вилучено під час обшуку, відповідно до постанови слідчого від 28 квітня 2020 року, визнано в кримінальному провадженні речовими доказами, з посиланням на те, що воно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.05.2020 року було частково задоволено клопотання про арешт майна, в тому числі, накладено арешт на наступні документи: оригінал довідки про взяття на облік платників податків ФОП ОСОБА_6 на 1 арк.; оригінал та копія повідомлення про взяття на облік ФОП ОСОБА_6 , лист ПФУ в Червонозаводському районі м. Харкова адресований ФОП ОСОБА_6 на 3 арк.; Лист ОСОБА_6 від 28.03.2018 до антимонопольного комітету; Вимога антимонопольного комітету від 15.03.2018 адресована ФОП ОСОБА_6 , запит та інформаційна довідка з єдиного державного реєстру осіб які вчинили корупційні правопорушення відносно ОСОБА_6 на 5 арк.; Договір та додаткова угода №1 до договору транспортного сервісу №29 від 02.09.2019 між ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 та акти про надання транспортних послуг згідно з вищевказаним договором на 13 арк.; Договір банківського рахунку ФОП ОСОБА_6 на 16 арк., 3 чекові книжки ФОП ОСОБА_6 ; Договір банківського рахунку від 04.03.2019 ФОП ОСОБА_6 та додаткові угоди до нього на 20 арк., 3 чекові книжки для отримання готівки ФОП ОСОБА_6 ; Податкові декларації ОСОБА_6 з 2009 по 2019 рік на 47 арк.; Квитанції про сплату податкового внеску отримані ОСОБА_6 на 16 арк.; Заяви ОСОБА_6 про застосування спрощеної системи оподаткування на 18 арк., квитанції отримані ОСОБА_6 на 17 арк.; Квитанції та звіти про нарахування та сплати єдиного внеску ФОП ОСОБА_6 на 31 арк., квитанції від імені ОСОБА_6 на 15 арк.; Договір транспортного сервісу та додаткові угоди до договору укладеного між ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 та акти про надання транспортних послуг 68 арк.; Договір транспортного сервісу укладений між ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 і акти до нього на 14 арк.; Договір та додаткова угода до договору зберігання укладений між ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 , в обґрунтування зазначено, що документи мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вказаного майна, в подальшому, може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, прокурор та слідчий в цій частині довели слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаній частині відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Оскільки клопотання про накладання арешту майна було задоволено частково, прокурором було подано апеляційну скаргу на відповідну ухвалу слідчого судді та як вбачається із змісту ухвали Харківського апеляційного суду від 18.06.2020 року, апеляційна скарга прокурора задоволена частково, ухвала слідчого судді в частині відмови в задоволенні клопотання скасована та клопотання про арешт майна задоволено. При цьому, судом апеляційної інстанції в ухвалі зазначено, що вилучене майно має значення для кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000072 від 07.03.2018, та може бути використане для доказування, оскільки воно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можливо використати як доказ фактів та обставин, що досліджуються у ході досудового розслідування, а також необхідно для проведення відповідних експертних досліджень, оскільки зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, передбаченого частинами 2, 3 статті 191 КК України, та має бути використано для проведення подальших слідчих (розшукових) дій, має значення для подальшого встановлення кола осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Також, в ухвалі апеляційної інстанції зазначено, що з висновком слідчого судді щодо накладення арешту на майно колегія суддів погоджується та вважає його таким, що ґрунтується на наявних у матеріалах клопотання доказах, та відповідає вимогам КПК України. Зазначено, що вилучені документи, які належать різним суб`єктам господарської діяльності, але пов`язані безпосередньо з діяльністю ПП «Гермес», та знаходилися в одному приміщенні, яке належить засновнику ПП «Гермес» ОСОБА_10 , та були надруковані, за версією органу досудового розслідування, на одному друкарському пристрої, що потребує детальної перевірки під час проведення досудового розслідування, а тому доведена необхідність у накладенні арешту на відповідне майно, з метою повного, об`єктивного та всебічного встановлення всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення, забезпечення в якості речових доказів вказаного майна. При цьому зазначено, що арешт вказаного майна на даному етапі досудового розслідування, виправдовує втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження та його не застосування може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Тобто, вказане майно було визнано речовими доказами в рамках провадження, обґрунтованість накладання арешту на майно була предметом оцінки під час вирішення клопотання слідчого, як під час розгляду справи в першій, так і в апеляційній інстанції.

Що стосується доводів клопотання володільця майна, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба Суд враховує, що заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи. В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права. Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність. Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. В ході судового розгляду було встановлено, що з моменту проведення обшуку, вилучення майна, було вирішено питання про визнання вилученого майна речовими доказами, накладено арешт відповідно до ухвал суду першої та апеляційної інстанції, проведено допити 5 свідків, отримано інформацію з сайту «Прозорро», проводиться перевірка Державною аудиторською службою. Слідчий та прокурор в судовому засіданні пояснили, що мають намір призначити експертизи, для цього є необхідним отримати всі документи, які були повернуті ПП «Гермес», після вирішення клопотання слідчим суддею першою інстанцією та за результатами розгляду скарги, оскільки ці документи не повертаються, не є можливим призначити експертизу, але перевірка аудиторською службою триває, відповідний лист було спрямовано слідчим ще 15.06.2020 року, а процесуальним керівником повторно 03.07.2020 року. Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаних документів. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 174, 303-308, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання власника арештованого майна ОСОБА_6 , подане представником адвокатом ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, вилученого в ході проведення обшуку 27.04.2020 року та арештованого ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 12.05.2020 року - залишити без задоволення. Повний текст ухвали виготовлений та проголошений о 10.00 годині 03.07.2020 року. Ухвала в апеляційному порядку відповідно до вимог ст.309 КПК України оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Головуючий: слідчий суддя ОСОБА_1