Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2019 м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання заступника начальника відділення - начальника СВ ВП Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0004995 від 20.11.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -
УС Т А Н О В И В:
Начальник СВ ВП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0004995 від 20.11.2017 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, керуючись метою отримання значних прибутків на постійній основі шляхом вчинення злочинів, вирішила створити організовану злочину групу з метою заволодіння грошима громадян шляхом обману. Для досягнення кінцевої мети злочинної діяльності - особистого збагачення, ОСОБА_8 розуміючи, що самотужки, без залучення інших осіб, не зможе досягти бажаного злочинного результату, маючи умисел на заволодіння чужим майном на свою користь, на користь співучасників та третіх осіб, на постійній основі, володіючи організаторськими здібностями, розробила план готування і вчинення злочинів.
Загальний план злочинної діяльності полягав у заволодінні чужими грошовими коштами, отриманими в якості попередньої оплати за неіснуючі автомобілі та сільськогосподарську техніку, під виглядом цивільно-правових відносин, без намірів на виконання відповідних угод, шляхом обману із використанням підконтрольних ОСОБА_8 підприємств.
Розроблений ОСОБА_8 механізм злочинів передбачав використання створених нею суб`єктів господарювання для отримання протиправного прибутку, шляхом використання цивільно-правових суспільних відносин для введення в оману потерпілих, під час укладання фіктивних договорів, щодо наявності необхідних їм неіснуючих автомобілів та сільськогосподарської техніки, їх привабливої вартості з урахуванням доставки автомобільним транспортом, створення у потенційного потерпілого впевненості, щодо вигідності укладення цивільно-правової угоди та необхідності термінового перерахування грошових коштів задля доставки придбаного транспорту.
Розуміючи, що самотужки не зможе забезпечити досягнення мети розробленого плану, ОСОБА_8 , з метою його реалізації, запропонувала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та невстановленим слідством особам, спільно вчиняти злочини, згідно із розробленим планом злочинної діяльності, на що останні добровільно погодились.
Таким чином, в березні 2017 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена), ОСОБА_8 , маючи риси лідера, будучи обізнаною із особливостями законодавчого регулювання господарських відносин, спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 зорганізувалися у стійке об`єднання - організовану групу, метою діяльності якого було шахрайське заволодіння грошовими коштами громадян, під приводом продажу неіснуючої сільськогосподарської техніки та автомобілів, відповідно до розробленого єдиного плану, з розподілом функцій та ролей учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи, згідно якого визначена тактика поведінки кожного учасника при вчиненні кримінальних правопорушень і підтримання зв`язку між учасниками, відомий всім її членам, направлений на реалізацію злочинного плану, ведення відповідної документації, підкоряючись під час злочинної діяльності організатору злочинної групи ОСОБА_8 , що виразилось у свідомому виконанні усіх її вказівок.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 є учасником організованої групи, згідно заздалегідь розробленого ОСОБА_8 плану злочинної діяльності та відведеної кожному функції у організованій групі за допомогою персонального компютеру з функцією підключення до мережі Інтернет, на сайтах «Авторіа», «Автобазар», «OLX», «agro.com», «autos.ua», розміщував рекламні оголошення про продаж неіснуючої сільськогосподарської техніки, автомобілів та заволодівав чужим майном, а саме коштами обманутих клієнтів, шляхом отримання їх на банківські рахунки Товариств, заздалегіть розуміючи, що договір виконано не буде та інше.
Внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинив матеріальну шкоду на суму 6 159 030,00 грн.
Органом досудового розслідування 22.04.2029 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 190 КК України.
Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , слідчий і прокурор вважають наступні ризики: переховування від органу досудового розслідування та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, на які вказують, що останній усвідомивши невідворотність покарання, оскільки за вчинення даного кримінального правопорушення передбачено позбавлення волі може зникнути від органу досудового розслідування та переховуватись, що, в свою чергу, призведе до неможливості закінчення розслідування та постановлення судового рішення в розумні строки. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та/або потерпілого шляхом вмовляння, підкупу може схиляти свідків та/або потерпілого до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.
Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду.
З урахуванням наведених підстав, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти зазначеним ризикам, у зв`язку з чим, слідчий звернувся з вищезазначеним клопотанням до суду.
У судовому засіданні прокурор внесене до суду клопотання підтримав, просив його задовольнити.
Захисник просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так щоб підозрюваний міг забезпечити сім`ю. Підозрюваний підтримав свого захисника..
Заслухавши слідчого, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.
Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України», останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.
Слідчий суддя встановив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допита свідка; протоколами допиту потерпілих, протоколами обшуку від 18.05.2018 року та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.
При цьому, посилання слідчого на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду так як він зареєстрований в іншій області та підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років позбавлення волі, не є саме по собі підставою для обрання запобіжного заходу відносно особи виключно у вигляді тримання під вартою.
У той же час, слідчий суддя вважає недоведеним матеріалами клопотання припущення слідчого, що підозрюваний може вчинювати незаконний вплив на потерпілого або перешкоджати проведенню досудового розслідування, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а відтак, такі твердження є лише припущеннями.
На переконання слідчого судді, слідчим в суді не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання існуючих ризиків і існує необхідність застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Об`єктивні дані про наявність таких обставин в матеріалах клопотання відсутні.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що відсутні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому існує обставина, передбачена п.1,2 ч.1 ст.194 КПК України, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків, існують підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки особи, та покладення на підозрюваного певних обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого СВ Подільського УП ГУ НП ОСОБА_7 , прокурора та до суду, для проведення процесуальних дій. Про такий висновок слідчий суддя приходить виходячи з підозри та даних про особу ОСОБА_5 .
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,-,
У Х В А Л И В
У задоволенні клопотання заступника начальника відділення - начальника слідчого відділення відділення поліції Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_12 , в рамках кримінального провадження № 0004995 від 20.11.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити;
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21 години 00 хвилин по 08 години 00 хвилин наступної доби;
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
-прибувати до слідчих слідчої групи слідчого відділу Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві у вказаному кримінальному провадженні за першою вимогою;
-не відлучатися за межі м. Києва, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи/навчання;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
-повністю утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими, анкетні дані яких, зазначені в поданому до суду клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з додатками, окрім сторони захисту та обвинувачення;
Строк виконання покладених обов`язків рахувати до 19.09.2019 р. включно;
Обов`язки покладаються на ОСОБА_5 на строк дії ухвали;
Контроль за виконанням ухвали покласти на заступника начальника відділення - начальника слідчого відділення відділення поліції Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 ;
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1