ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 659/92/20 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження: 11-кп/819/760/20 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія:ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участі прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальні провадження,внесені до ЄРДР за №0000040 та №0000332 за апеляційними скаргами прокурора у провадженні ОСОБА_8 та першого заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_9 на вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 05 травня 2020 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Запоріжжя, Великолепетиського району, Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 05 травня 2020 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 1256, 08 грн. та 471,03 грн.
Вирішено питання про речові докази.
Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він:
13.10.2019 приблизно о 20:00 год. пройшов на неогороджену територію подвір`я АДРЕСА_2 , за відсутності власника, таємно, умисно, з корисливого мотиву шляхом пошкодження вікна, яке розташоване у кімнаті веранди нежилого будинку за вищевказаною адресою, проник до приміщення веранди, звідки вчинив крадіжку меблів , належних потерпілій ОСОБА_10 на загальну суму 1719, 67 грн.
02.02.2020 р. приблизно о 18.20 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на огородженій території господарчого подвір`я АДРЕСА_2 , повторно, умисно, з метою незаконного викрадення чужого майна, з корисливої зацікавленості, шляхом відчинення незамкнених дверей підпертих металевою трубою, проник в середину господарчої споруди, звідки таємно вчинив крадіжку 2 індокачок породи « Мускусна біла» та 5 курей породи «Сріблястий леггорн», які належали ОСОБА_11 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 643,33грн. Шкода відшкодована.
03.02.2020 р. приблизно о 20.00 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на огородженій території господарчого подвір`я АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, умисно, з метою незаконного викрадення чужого майна, з корисливої зацікавленості, шляхом відчинення незамкнених дверей підпертих металевою трубою, проник в середину господарчої споруди, звідки таємно вчинив крадіжку 2 індокачок породи « Мускусна біла» та 2 курей породи «Сріблястий леггорн», які належали ОСОБА_11 , чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 453.34грн. Шкода відшкодована.
Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена повторно.
Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.
В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Херсонської області ОСОБА_9 просить вирок суду стосовно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Ухвалити новий вирок, за яким кваліфікувати дії ОСОБА_7 за епізодом злочинної діяльності від 13.10.2019 за ч.3 ст. 185 КК України як - «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище» та за епізодами злочинної діяльності від 02.02.2020 та 03.02.2020 за ч.3 ст. 185 КК України як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення».

Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України такі як періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Посилається на те, що органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 за епізодом крадіжки майна, яке належить ОСОБА_10 , кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище» та за епізодами крадіжок майна, яке належить потерпілій ОСОБА_11 , кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення».

На думку прокурора, суд безпідставно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.3 ст. 185 КК України як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, чим порушив вимоги ст. 337 КПК України та відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України, допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, яке є підставою для скасування вироку суду в апеляційному порядку з ухваленням нового вироку.

В апеляційній скарзі прокурор у провадженні ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Ухвалити відносно ОСОБА_7 новий вирок, яким кваліфікувати його дії за ч.3 ст. 185 КК України як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище», та за ч.3 ст. 185 КК України як «таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно» та призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки з покладенням на нього відповідно до п.п. 1,2 ст. 76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення експертиз та вирішити питання про речові докази.

Наводить доводи, які аналогічні доводам апеляційної скарги першого заступника прокурора області.

Позиції учасників судового провадження, висловлені в ході апеляційного розгляду.
Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційних скарг.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти задоволення заявлених апеляційних вимог.

Потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду кримінального провадження, заяв про відкладення судового засідання на адресу суду не подавали.
Їх неприбуття не перешкоджає апеляційному розгляду відповідно до приписів ч.4 ст. 405 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви суду.
В апеляційних скаргах не оспорюються висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень за встановлених і викладених у вироку обставин.
Судом встановлено, що 13.10.2019 року ОСОБА_7 приблизно о 20:00 год. шляхом пошкодження вікна, проник до приміщення веранди нежилого будинку АДРЕСА_3 , звідки викрав майно, належне ОСОБА_10 .
Зважаючи на те, що на час вчинення цього злочину ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України визнаний таким, що не має судимості, кваліфікація судом його дій за ознакою повторності є помилковою, на чому слушно наголошують апелянти.
Дії обвинуваченого за фактом скоєння крадіжки майна належного ОСОБА_11 , органом досудового розслідування були кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.
Суд вірно встановив обставини вчинення ОСОБА_7 кримінальних правопорушень 02.02.2020 року та 03.02.2020 року, проте дав їм іншу кваліфікацію, ніж зазначено в обвинувальному акті і жодним чином таке рішення не мотивував.
Кваліфікація дій ОСОБА_7 судом за ч.3 ст. 185 КК України як крадіжка поєднана з проникненням у сховище не відповідає встановленим судом обставинам події і виходить за межі пред`явленого обвинувачення.
Зважаючи на те, що ОСОБА_7 у різний час вчинив декілька епізодів крадіжок, його дії підлягають відповідній правовій кваліфікації за кожним епізодом злочинної діяльності.
Враховуючи викладене, вирок суду першої інстанції в частині кваліфікації дій обвинуваченого підлягає зміні через неправильне застосування судом Закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог КПК.
За вірно встановлених та викладених у вироку обставин дії ОСОБА_7 за фактом 13.10.2019 року крадіжки майна ОСОБА_10 , мали бути кваліфіковані за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, а за фактами скоєння ОСОБА_7 02.02.2020 року та 03.02.2020 року крадіжки майна ОСОБА_11 , дії обвинуваченого підлягали кваліфікації за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.
Вимога апелянтів про необхідність ухвалення у даному випадку нового вироку не ґрунтується на положеннях ст. 420 та ст. 421 КПК України, зважаючи на те, що зміна кваліфікації не впливає на призначене судом покарання і іншим чином не погіршує становище обвинуваченого.
Апеляційні скарги не містять доводів про незаконність вироку в частині призначеного покарання.
Зважаючи на те, що після скасування апеляційним судом вироку суду першої інстанції від 11.12.2019 року, яким ОСОБА_7 було засуджено за скоєння 13.10.2019 року крадіжки меблів належних ОСОБА_10 , а за результатами нового розгляду було ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_7 засуджено за скоєння крадіжки майна ОСОБА_10 , а також за скоєння ще двох нових епізодів крадіжок майна ОСОБА_11 , то слід зазначити, що призначене судом покарання не суперечить вимогам ст. 416 КПК.
Істотних порушень вимог КПК, які б стали безумовної підставою для скасування вироку апеляційним судом не встановлено.
За наведених вище обставин апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст. 404, 405, 408, 409, 419 ст. 376 ч.2 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги прокурора у провадженні ОСОБА_8 та першого заступника прокурора Херсонської області ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Нижньосірогозького районного суду Херсонської області від 05 травня 2020 року відносно ОСОБА_7 в частині кваліфікації дій обвинуваченого змінити.
У мотивувальній частині вироку зазначити, що дії ОСОБА_7 за фактом крадіжки майна 13.10.2019 року у потерпілої ОСОБА_10 підлягають кваліфікації за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, а за фактом крадіжок майна 02.02.2020 року та 03.02.2020 року у потерпілої ОСОБА_11 підлягають кваліфікації за ч.3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно.
В іншій частині вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом 3-х місяців може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного суду.
Судді: ( три підписи)

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4