Справа № 461/4578/20
Провадження № 1-кс/461/3827/20
УХВАЛА

про накладення арешту на майно

11.06.2020 року місто Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 про арешт майна,

встановив:

слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000443 від 07.06.2020 року, за ознаками ч.2 ст.286 КК України.

Слідчий СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора прокуратури Львівської області, звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на мотоцикл «SUZUKI GSF600S», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною проведення обліково-реєстраційних операцій з мотоциклом.

Клопотання мотивує тим, що вказаний транспортний засіб, в подальшому, може бути використаний як доказ факту чи обставин кримінального правопорушення, з метою забезпечення його збереження, проведення з ним відповідних експертних досліджень, а також з метою запобігання можливих наявних ризиків щодо його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.

Слідчий, згідно матеріалів клопотання, просить розгляд справи проводити без його та прокурора участі. Клопотання підтримує та просить задовольнити.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 помер під час надання медичної допомоги в кареті швидкої допомоги.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст.170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно вимог ст.173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї ж статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може буди накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Кримінальне провадження за №0000443 від 07.06.2020 року, за ознаками ч.2 ст.286 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.06.2020 року, на підставі факту ДТП, яка мала місце 07.06.2020 року близько 13 год. 55 хв. на автодорозі Львів-Пустомити-Меденичі 8 км + 300 м в с. Сокільники, Пустомитівського району, Львівської області поблизу буд. № 62 на вул. Л.Українки, де відбулось зіткнення між автомобілем «TOYОТA YARIS», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та мотоцикла «SUZUKI GSF600S», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок вказаної події водій ОСОБА_4 помер під час надання медичної допомоги в кареті швидкої допомоги.

Постановою слідчого ОСОБА_3 від 07.06.2020 мотоцикл «SUZUKI GSF600S», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000443.
З матеріалів клопотання вбачаються достатні підстави вважати, що вилучений транспортний засіб міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, міг бути використаний під час вчинення злочину, потребує експертного дослідження, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

Таким чином, дослідження та збереження вилученого транспортного засобу має важливе значення для кримінального провадження, майно, на яке просить накласти арешт слідчий, відповідає критеріям, визначеним у ст.170 КПК України, оскільки прямо стосується предмету доказування у вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, які вказують на ймовірне вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, наслідки арешту майна, зважаючи на те, що таке обмеження права власності є розумним та виправданим, приходжу до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Однак, за межі повноважень слідчого судді виходить вирішення питання про визначення місця зберігання арештованого майна. Зберігання речових доказів здійснюється органом досудового розслідування відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 1911.2012 р. № 1104. Відтак, в цій частині клопотання не підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173, 222 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на мотоцикл «SUZUKI GSF600S», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони проведення обліково-реєстраційних операцій з мотоциклом.

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Зобов`язати слідчого невідкладно повідомити заінтересованих осіб (спадкоємців) про накладення арешту на майно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1