Справа № 710/154/20
Провадження № 1-кс/710/191/20
УХВАЛА

15.07.2020 м. Шпола

Слідчий суддя Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора - прокурора Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2020 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , в якому просить скасувати арешт майна, що був накладений на підставі ухвали Шполянського районного суду Черкаської області від 20.03.2020 у справі № 710/154/20 на автомобіль «ВАЗ», 1999 року випуску, фіолетового кольору, з номером кузова автомобіля НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 02.02.2001 на ім`я ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що на даний момент підстава накладення арешту на майно відпала, оскільки арештований автомобіль не може бути та не є предметом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, оскільки при збуті наркотичних засобів злочинець не може впливати на транспортний засіб. Автомобіль не може бути в цьому разі предметом з приводу чого чи у зв`язку з чим вчиняється злочин. Автомобіль може бути предметом злочину при викраденні цього автомобіля, чого в даному разі не було. В даному разі арештований автомобіль не був знаряддям вчинення злочину, не містить на собі жодних слідів злочину та не є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому помилково органами досудового розслідування його було визнано речовим доказом, оскільки він не відповідає вимогам ст. 98 КПК України. Автомобіль має відношення до кримінального правопорушення лише тим, що в момент затримання, підозрюваної остання перебувала у даному автомобілі та її речі випали на його сидіння. Сам автомобіль та його власник до цього не має жодного стосунку. Слідство триває понад три місяці, за які органи досудового розслідування мали достатньо часу провести всі необхідні слідчі дії з вказаним автомобілем, могли призначити відповідні експертизи, тощо. Натомість з арештованим автомобілем, окрім його огляду в день вилучення, органи досудового розслідування не проводили до цього часу жодних слідчих дій, що свідчить про відсутність в подальшому необхідності утримувати даний автомобіль на штраф майданчику. З моменту арешту майна по сьогодні слідчим відповідні слідчі дії не проводились, ОСОБА_6 підозри не пред`явлено, дана особа є свідком по справі, а отже подальший арешт вилученого у нього автомобіля «ВАЗ», 1999 року випуску, порушує його права користування даним майном чим завдає непоправної шкоди самому майну, який потребує постійного догляду та експлуатації, що через арешт не може бути забезпечено. Законний володілець майна в такий спосіб незаконно позбавляється можливості розпоряджатися своєю власністю, таке втручання в права власника автомобіля на даний час є не виправданим. ОСОБА_6 є добросовісним набувачем автомобіля та його законним володільцем та користувачем, а слідчі мали достатньо часу для призначення необхідних експертиз щодо цього майна, чого не зробили до цього часу, що свідчить про відсутність необхідності подальшого утримання даного майна на штраф майданчику.

У судовому засіданні представник володільця арештованого майна адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Слідчий СВ Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання з`явився, вказав, що проти клопотання не заперечує.

Прокурор підтримав позицію слідчого.

Слідчий суддя заслухавши учасників та дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження №0000039 прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до п.3 ч.1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Ухвалою слідчого судді Шполянського районного суду Черкаської області від 20.03.2020 задоволено клопотання слідчого Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, лейтенанта поліції ОСОБА_8 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль «ВАЗ», 1999 року випуску, фіолетового кольору, з номером кузова автомобіля НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 02.02.2001 на ім`я ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_1 , до прийняття судом остаточного рішення по кримінальному провадженню за №0000039 від 27.01.2020. Залишити вказаний автомобіль на майданчику тимчасово тримання Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області до прийняття рішення по вказаному кримінальному провадженню. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу залишити в матеріал ах кримінального провадження.

Так, в судовому засіданні встановлено, що в провадженні Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, знаходиться кримінальне провадження, відомості відносно якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 27.01.2020, за ознаками кримінального правпорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

У відповідності до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, а саме протоколу додаткового допиту свідка від 19.03.2020 ОСОБА_6 пояснив, що автомобіль «ВАЗ 11113» 1999 року випуску, фіолетового кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 придбав у жителя м. Шпола,, восени 2018 року. Жінка продавала автомобіль у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_7 . Вона передала свідку свідоцтво на автомобіль. Оскільки в ОСОБА_6 було свідоцтво на реєстрацію транспортного засобу, яке надано йому дружиною колишнього власника автомобіля, він є третьою особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт. ОСОБА_5 є представником даної особи.

Вимогами ч. 1 ст. 307 КК України передбачено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів - караються позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років.

Санкція ч. 1 ст. 307 КК України не передбачає конфіскації чи спеціальної конфіскації майна, що є предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого даною нормою. Предметом кримінального правопорушення за ст. 307 КК України є наркотичні засоби, психотропні речовини та їх аналоги. Отже арештований транспортний засіб не є предметом кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що скасування арешту на автомобіль не може якимось чином вплинути на подальше слідство, так як автомобіль належить іншій особі, не причетній до обігу наркотичних, психотропних засобів, або їх аналогів. Також автомобіль не є предметом кримінального правопорушення. Те ж саме стосується і свідоцтва про право власності на даний транспортний засіб. Автомобіль має відношення до кримінального правопорушення лише тим, що в момент затримання підозрюваної, остання перебувала у даному автомобілі та її речі випали на сидіння авто. ОСОБА_6 є законним користувачем транспортного засобу, тому накладений арешт на автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, позбавляє можливості користуватися даним транспортним засобом.

У зв`язку з цим, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-174, 303, 304, 307, 309, 371, 372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт майна, на автомобіль «ВАЗ », 1999 року випуску, фіолетового кольору, з номером кузова автомобіля НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 02.02.2001 на ім`я ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_1 .

Зобов`язати слідчих Шполянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 27.01.2020, повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_4 виданий Шполянським РС УДМС України в Черкаській області, 13.01.2017, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_5 , інші відомості про особу суду невідомі, автомобіль «ВАЗ», 1999 року випуску, фіолетового кольору, з номером кузова автомобіля НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видане 02.02.2001 на ім`я ОСОБА_7 , жителя АДРЕСА_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1