Провадження № 1-кп/522/210/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м.Одеса
Колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0007556 від 26.09.2016 року відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст.89 КК України,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

13 червня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.115 КК України, щодо якого міра запобіжного заходу обрана у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного і виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не буде завершене до його спливу.
В судовому засіданні при розгляді питання доцільності продовження міри запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою прокурор, що підтримував обвинувачення по даному провадженню, та представник потерпілого вважали за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 термін тримання під вартою, мотивуючи тим, що раніше встановлені йому при обранні міри запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились.
Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що обвинувачення та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.
Окрім цього, адвокатом ОСОБА_7 заявлене клопотання, в інтересах ОСОБА_9 , про скасування арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_3 , документів, які були вилучені 23.11.2016 року у приватного нотаріуса ОСОБА_10 , а саме: оригіналів заповіту, складеного 07.07.2016 року ОСОБА_11 на ім`я ОСОБА_9 ; оригіналів матеріалів спадкової справи № 15/2016 від 17.10.2016 року; завіреної копії одного листа з книги вчинення нотаріальних дій нотаріусом ОСОБА_10 , на якому є запис про вчинення нотаріальної дії під № 646 від 07.07.2016 року.
Прокурор та представник потерпілого адвокат ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту, оскільки клопотання є необґрунтованим, розгляд справи ще триває, підстав для скасування арешту немає.
Заслухавши сторони, колегія суддів з урахування вищенаведеного, а також тієї обставини, що термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого спливає, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, наявних ризиків, зазначених при обранні міри запобіжного заходу, які не відпали та дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вважає доцільним продовжити останньому міру запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою до двох місяців, а також про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , про скасування арешту, з наступних підстав.

При цьому, колегія суддів виходить з того, що за визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).
Також, колегія суддів враховує, що наразі, по кримінальному провадженню № 0007556 від 26.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України триває судовий розгляд, по справі досліджуються матеріали та письмові докази, свідки та потерпілі ще не допитані, а обвинувачений свою вину не визнає.
Метою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого є забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків і інших учасників кримінального провадження.
Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.
Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, суд також враховує положення ст. 9 Конституції України, та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», згідно яких тривале тримання під вартою обвинуваченого може бути виправданим у зазначеній справі, так як є специфічні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає правило поваги до свободи особи (рішення Європейського суду «W. v/ Switherlandjudgement» of 26 January 1993. SeriesAno.254-A, p.15, §30).
Обставин передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом не встановлено.

Щодо вирішення питання про скасування арешту майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

В ході судового розгляду встановлено, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 05.10.2016 року задоволено клопотання слідчого про накладення арешту квартири за адресою: АДРЕСА_3 .
Окрім цього, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 29.11.2016 року задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на документи, які були вилучені 23.11.2016 року у приватного нотаріуса ОСОБА_10 , а саме: оригіналів заповіту складеного 07.07.2016 року ОСОБА_11 на ім`я ОСОБА_9 ; оригіналів матеріалів спадкової справи № 15/2016 від 17.10.2016 року; завіреної копії одного листа з книги вчинення нотаріальних дій нотаріусом ОСОБА_10 на якому є запис про вчинення нотаріальної дії під № 646 від 07.07.2016 року.
Свідок ОСОБА_9 не може заявляти клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, так як вона не є власником або володільцем вказаного майна.
На даний час за фактом підроблення вказаного заповіту розслідується справі за ст.190 КК України, досудове розслідування по якій ще не закінчене.
Довіреності щодо розпорядження вказаним майно мав свідок ОСОБА_12
ОСОБА_9 звернулась до нотаріуса ОСОБА_10 вже через 3 тижні після вбивства ОСОБА_11 . Згідно пояснень представника потерпілого, після проведення почеркознавчої експертизи, експерт встановив, що в даному заповіті підпис зроблений від імені ОСОБА_11 , йому не належить.
На даний час судом проводиться судовий розгляд, докази у кримінальному провадженні судом ще не дослідженні. Тому колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаного клопотання, як поданого передчасно, так як в ухвалі слідчого судді про накладення арешту вказано, що майно, з якого обвинувачений просить скасувати арешт є доказами злочину у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 177, 178, 331, 332, 372, 376 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», продовжити на 60 днів, тобто до 16.03.2020 року включно.
Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 17.01.2020 року.
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах свідка ОСОБА_9 , про скасування арешту майна відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали колегії суддів.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3

17.01.2020