Ухвала

26 березня 2020 року
м. Київ
Справа № 204/7020/19
провадження № 51-633зво20

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами ухвал Верховного Суду України від 27 травня 1997 року та 09 березня 1999 року стосовно нього,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами ухвал Верховного Суду України від 27 травня 1997 року та 09 березня 1999 року стосовно нього, в якій просить їх скасувати. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 18 лютого 2020 року Конституційним Судом України було прийнято рішення щодо неконституційності окремих положень розділу ХII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», та визнано положення п. 7 цього розділу про ліквідацію Верховного Суду України неконституційними. Вважає, що наведена обставина є підставою для звернення до Верховного Суду з заявою про перегляд постановлених стосовно нього судових рішень за виключними обставинами. При цьому посилається, зокрема, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також на те, що при розгляді справи стосовно нього Верховним Судом України 27 травня 1997 року та 09 березня 1999 року він та його захисник не були присутні в судових засіданнях, у зв`язку з чим було порушено його право на захист, а відтак, ці судові рішення є незаконними.

Відповідно до ч. 2 ст. 462 КПК у заяві про перегляд рішення за виключними обставинами, крім іншого, зазначаються: найменування суду, до якого подається заява про перегляд; обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

Вищезазначених норм закону засудженим не дотримано, оскільки у поданій заяві ОСОБА_4 вказав як суд касаційної інстанції Верховний Суд України, однак, відповідно до положень п. 21 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом касаційної інстанції є Верховний Суд.

Згідно зі ст. 459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

У ч. 3 ст. 459 КПК України визначено, що виключними обставинами визнаються:

1) встановлена Конституційним Судом України неконституційність, конституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні даної справи судом; 3) встановлення вини судді у вчиненні злочину або зловживання слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду під час кримінального провадження, внаслідок якого було ухвалено судове рішення.

Як вбачається зі змісту заяви засудженого, вона не містить посилань на обставини, що підтверджують наявність виключних обставин та відповідного їх обґрунтування, з огляду на положення ст. 459 та ч. 2 ст. 462 КПК України.

Крім того, до заяви не додано належним чином завірених копій судових рішень, про перегляд яких за виключними обставинами подається заява.

До того ж, ОСОБА_4 не зазначив у прохальній частині заяви, яке рішення повинен ухвалити суд касаційної інстанції, в межах своїх повноважень, за наслідками розгляду його заяви про перегляд рішення за виключними обставинами.

Відповідно до ч. 3 ст. 464 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами подано без додержання вимог, передбачених ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 та ч. 3 ст. 464 КПК, Суд

постановив:

Заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за виключними обставинами ухвал Верховного Суду України від 27 травня 1997 року та 09 березня 1999 року стосовно нього залишити без руху та надати йому строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Заява повертається, якщо особа не усунула недоліки поданої заяви, яку залишено без руху, в установлений строк.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3