Провадження № 1-кп/947/582/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002964 від 20.08.2019 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, громадянки України, українки, з вищою освітою, не заміжня, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Так, 19.08.2019 приблизно о 10 годині 10 хвилин, ОСОБА_6 керуючи технічно справним автомобілем марки «KIA SOUL» р/н НОМЕР_1 , при достатній видимості, в умовах сухої проїзної частини, по горизонтальній прямій ділянці асфальтобетонного покриття проїзної частини, здійснювала рух по вул. Ак. Корольова в напрямку вул. Інглезі в Київському районі міста Одеси, зі швидкістю 27.7 км/год.
Наближаючись до будинку №9 по вулиці Ак. Корольова, ОСОБА_6 була неуважною, за дорожньою обстановкою постійно не слідкувала, відповідно не відреагувала на її зміну.
В цей час, з боку будинку №9 по вулиці Ак. Корольова, в повільному темпі кроку рухалась пішохід ОСОБА_5 , яка перетинала проїзну частину вулиці Ак. Корольова з права на ліво відносно руху, керованого ОСОБА_6 автомобіля.
При об`єктивній можливості спостерігати дорожню обстановку, ОСОБА_6 не зменшила швидкість керованого нею транспортного засобу, не зупинилася, не надала пішоходу похилого віку ОСОБА_5 перевагу в русі, та допустила на неї наїзд, тим самим порушила вимоги підпункту «б» п. 2.3, п. 1.5, п. 1.7, п. 12.3 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено:
п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
«б») бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати и небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
п. 1.7 Водії зобов`язані бути особливо уважними до таких категорій учасників дорожнього руху, як велосипедисти, особи, які рухаються в кріслах колісних, та пішоходи. Усі учасники дорожнього руху повинні бути особливо обережними до дітей, людей похилого віку та осіб з явними ознаками інвалідності;
п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричиненні тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді: закритий перелом великого бугорка правої плечової кістки, перелом головки другої п`ясної кістки лівої кісті, забійно рвана рана лівої кісті, перелом верхньої гілки лобкової кістки справа, перелом гілки синичої кістки справа, закритий перелом внутрішньої щиколотки правої гомілки, синці та садна голови.
Порушення вимог п.п. 1.7, 12.3 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідків.
Дії обвинуваченої ОСОБА_6 кваліфіковані за ст.286 ч.1 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачена ОСОБА_6 подала до суду клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно неї, посилаючись на те, що вона примирилася з потерпілою, відшкодувала завдані нею збитки у повному обсязі, визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні повністю, кається у скоєному.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 просив суд звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 на підставі ст. 46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , посилаючись на те, що вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, примирилася з потерпілою, відшкодувала завдані нею збитки у повному обсязі, визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні повністю, кається у скоєному.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 просила задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , так як вони примирилися і вона не має претензій до обвинуваченої ОСОБА_6 яка відшкодувала їй завдані збитки у повному обсязі, і вона не має до неї ніяких вимог матеріального та морального характеру.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з її примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , оскільки вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, після її вчинення щиро розкаялася у вчиненому, з потерпілою примирилася, відшкодувала спричиненні потерпілій збитки в повному обсязі.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_6 про її звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою, є законним та відповідає вимогам діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За наслідками вивчення матеріалів справи та пояснень сторін, судом встановлено, що 19.08.2019, приблизно о 10 годині 10 хвилин мав місця факт дорожньо - транспортної пригоди за участю обвинуваченої ОСОБА_6 .

Обвинувачена ОСОБА_6 визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження, фактичні обставини кримінального правопорушення обвинувачена ОСОБА_6 не оспорювала, щиро розкаялася у вчиненому, просила суд звільнити її від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою та відшкодуванням у повному обсязі завданої шкоди.

Положеннями ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Умовою звільнення особи (обвинуваченого) від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим, є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

У відповідності до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, віднесено до категорії невеликої тяжкості.

При цьому, звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття провадження, у зв`язку з примиренням із потерпілим, можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Обвинуваченій ОСОБА_6 судом було роз`яснено, що звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі, на підставі ст. 46 КК України, є нереабілітуючою підставою, між тим, обвинувачена ОСОБА_6 підтримала заявлене клопотання.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_6 вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, розкаявся у вчиненому, заподіяну шкоду відшкодував потерпілій ОСОБА_5 у повному обсязі, та з потерпілою примирилася, у потерпілої ОСОБА_5 відсутні претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченої, про що свідчить розписка про отримання грошових коштів в розмірі 20 000 гривень, тому згідно ст.46 КК України обвинувачену ОСОБА_6 можливо звільнити від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження за її обвинуваченням підлягає закриттю.

Враховуючи, що процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку (ст. 124 КПК України), а тому витрати на залучення експерта в загальній сумі 12 246 грн. віднести на рахунок держави.
Крім того, обвинувачена ОСОБА_6 в повному обсязі відшкодувала кошти витрачені на стаціонарне лікування ОСОБА_5 в КНП «Міської клінічної лікарні №11» в розмірі 7437 гривень, що підтверджується квитанцією № СВ02867765/1 від 16.01.2020 року.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284 ч. 2, 369, 372 КПК України, ст. 46 КК України, суд

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 286 ч. 1 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою на підставі викладеного у мотивувальній частині ухвали.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002964 від 20.08.2019 року, відносно ОСОБА_6 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України - закрити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.08.2019 року на автомобіль автомобілем марки «KIA SOUL» р/н НОМЕР_1 .
Речовий доказ - автомобіль марки «KIA SOUL» р/н НОМЕР_1 , вважати повернутим за належністю власнику.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 за даним кримінальним провадженням не обирався.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи діб з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1