Справа № 712/2286/19
Провадження № 1-кп/712/203/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року колегія суддів Соснівського районного суду м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою терміном на 60 днів відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_10 терміном на 60 днів.

Захисник та обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_11 заперечували проти заявленого клопотання та просили суд змінити запобіжний захід ОСОБА_8 та ОСОБА_11 на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 просив змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 з домашнього арешту на особисте зобов`язання.

ОСОБА_10 підтримав дане клопотання.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановленою, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.04.2020 обвинуваченим продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб та у вигляді домашнього арешту, який спливає, 12.06.2020.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно з рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою колегія суддів виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідка та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.
Обраний відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Під час розгляду судового засідання не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою.
Отже, вирішуючи питання щодо доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , суд у складі колегії суддів приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не в змозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень суду. Отже суд вважає,що останні можуть переховуватись від суду, впливати на учасників процесу, та продовжувати вчиняти злочини. Крім того відсутні будь-які відомості щодо неможливості подальшого перебування обвинувачених під вартою та судовий розгляд даного кримінального провадження не завершений з об`єктивних причин, тому ризики, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу тримання під вартою обвинуваченим не відпали, а можливість застосування альтернативних запобіжних заходів не в змозі гарантувати їх належну поведінку, оскільки останні обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у ч. 1 ст. 177 КПК України, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу із визначенням строку.

Щодо доцільності продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час, то суд вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не змінилися та продовжують існувати, оскільки обвинувачений раніше судимий, на даний час не допитані свідки та потерпілі, останній може перешкодити встановленню істини у справі та продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому не знаходить підстав для його зміни. Крім того суду не надано доказів його працевлаштування, про які зазначав захисник.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.331, 369-372 КПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 08.08.2020, включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 08.08.2020,включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого в АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 10.08.2020, включно, в період часу з 22-00 год. по 06-00 год.
Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 7 днів.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3