Справа № 604/454/19
провадження № 1-кп/598/59/2020
УХВАЛА

"14" травня 2020 р. Колегія суддів Збаразького районного суду

Тернопільської області

в складі:головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальне провадження за № 604/454/19 по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, мешканця АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.115 КК України,

встановила:
В Збаразькому районному суді Тернопільської області знаходиться на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 18 березня 2020 року обвинуваченому ОСОБА_6 було продовжено обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 18 травня 2020 року.
До суду звернувся прокурор ОСОБА_5 з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , на строк два місяці, мотивуючи тим, що продовжують мати місце ризики, що стали підставою для обрання та продовження в подальшому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 заперечила щодо задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки вважає його безпідставним, немотивованим і таким, що подане з порушенням вимог КПК України, ствердивши при цьому, що ризики, які передбачені ст.177 КПК України, і на які посилається прокурор, нічим не підтвердженні, та заявила із цих підстав клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби або на особисте зобов`язання з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника ОСОБА_7 та просить змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або на інший, більш м`який запобіжний захід. При цьому обвинувачений ОСОБА_6 запевнив суд про те, що в подальшому буде з`являтися в судові засідання, не буде спілкуватися із свідками та переховуватися від суду, тим самим не буде перешкоджати інтересам правосуддя.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив щодо клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, пославшись на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, і перебуваючи на волі може впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, переховуватися від суду, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам.

Ознайомившись із клопотаннями прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_7 , заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому з тримання під вартою на домашній арешт із наступних підстав.

Так, судом встановлено, що по даному кримінальному провадженню обвинувачений був затриманий та знаходиться під вартою з 09 серпня 2018 року, тобто понад один рік дев`ять місяців. При цьому вирок по відношенню до останнього, враховуючи ряд об`єктивних причин, не ухвалено.

Колегія суддів вважає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Відповідно до вимог пунктів 1,3,4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, а ризик переховування від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.
При вирішенні питання щодо зміни дії запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його вини у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, наявність у останнього постійного місця проживання та реєстрації, його стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність судимості.
На думку суду, прокурором не наведено переконливих мотивів, що обвинувачений може ухилятись від суду, чи іншим чином перешкоджати правосуддю, а ризик впливу на свідків, може бути мінімізований за рахунок інших запобіжних заходів.
При цьому, обираючи та продовжуючи в подальшому відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею та судом було враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та тяжкість кримінального правопорушення у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_6 ..

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема справи «Харченко проти України», «Комаров проти України», «Калашніков проти Росії», в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання осіб під вартою, а саме:
-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;
-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимог Конвенції, заарештована особа має право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов затримання, а рішення суду про продовження строку тримання під вартою не може базуватись на первісних підставах, що слугували для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання заявника під вартою; і суд має з`ясувати можливість застосування до заявника будь-яких альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Третьяков проти України").
Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, на іспитовому строці не перебуває, невідбутого покарання не має, в силу ст.84 КК України раніше не судимий, а прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували продовження обмеження права обвинуваченого на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що продовження дії запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого у виді тримання під вартою, є недоцільним з тих підстав, що на теперішній час заявлені ризики, що враховані при застосуванні запобіжного заходу - тримання під вартою, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, зменшилися та не виправдовує тримання особи під вартою.
Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.
Виходячи з положень ст.ст.176, 178, 331 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи матеріали кримінального провадження, особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та змінити раніше обраний у відношенні обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт на строк, що не перевищує двох місяців.
При цьому частиною 1 та 2 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а тому, обвинуваченому слід змінити запобіжний захід із тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатись із с.Новосілка Підволочиського району Тернопільської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 , без дозволу суду; утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 196, 202, 331, 369, 372 КПК України, колегія суддів, -
постановила:
Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, мешканцю АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт на строк до 14 липня 2020 року.
Заборонити ОСОБА_6 залишати своє фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
-прибувати до Збаразького районного суду Тернопільської області за першою вимогою в судові засідання у даному кримінальному провадженні;
-не відлучатись із с.Новосілка Підволочиського району Тернопільської області без дозволу суду;
-утримуватися від будь-якого спілкування із свідками по даному кримінальному провадженню;
-повідомляти Збаразький районний суд Тернопільської області про зміну місця свого проживання.
Обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.115 КК України, негайно доставити до місяця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та звільнити з-під варти негайно в залі суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники Національної поліції України з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під домашнім арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту направити для виконання Підволочиському відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, за місцем проживання обвинуваченого.
Підволочиському відділу поліції ГУНП в Тернопільській області негайно поставити на облік обвинуваченого ОСОБА_6 , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, і повідомити про це суд.
В клопотанні прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 відмовити.
Дана ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою протягом семи днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3