Кримінальне провадження № 194/260/20
Номер провадження № 1-кп/194/80/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2020 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 лютого 2020 року за № 0000082 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 15 лютого 2020 року приблизно о 17-30 год., перебуваючи біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння та спить на лавочці біля вищевказаного під`їзду, по раптово виниклому злочинному наміру, спрямованому на незаконне збагачення, шляхом таємного викрадення чужого майна, що належить останній, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, таємно, а саме знявши з лівого вуха, викрав жіночу сережку, виготовлену із золота 585 проби за типом застібки «Булавка» загальною вагою 0,71 грам, вартість якої становить 661,36 грн. Своїми злочинними діями ОСОБА_3 заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 661,36 грн. Після чого з місця пригоди зник та викраденим майном розпорядився на свій розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні винним себе визнав повністю, та пояснив, що 15 лютого 2020 року біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 у ОСОБА_5 , яка була в стані алкогольного сп`яніння та спала, на лавочці біля під`їзду, він зняв з її лівого вуха золоту сережку, яку вподальшому здав до ломбарду. В скоєнні злочину розкаюється, з вартістю викраденого згоден. Зрозумів свою поведінку та наданий час має бажання виправитися та відшкодувати шкоду потерпілій.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого, договором закладу (позики), довідкою про вартість експертизи, висновком експертизи, речовими доказами, та даних, які характеризують його особу.
Винність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого ним діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:
Як вбачається з договору залогу № 044.02.ЦЖУИЫ0 від 15 лютого 2020 року, предмет закладу є золоті сережки 585 проби, вагою 0,71 г., позичальник ОСОБА_3 .
Із висновку судово-товарознавчої експертизи № 766/20 від 27 лютого 2020 року вбачається, що ринкова вартість жіночої сережки за типом застібки «Булавка» виготовленої із золота 585 проби, загальною вагою 0,71 г, станом на 15 лютого 2020 року, з урахуванням зносу становила 661,36 грн., за умови, що станом на вказану дату об`єкт мав якісні споживчі характеристики.
Речовими доказами по справі, якими визнані: договір позики від 15 лютого 2020 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження; жіноча сережка за типом застібки «Булавка» виготовлена із золота 585 проби, загальною вагою 0,71 г, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 .
Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази, суд визнає їх достатніми та допустимими, та приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєному злочині.
Даючи юридичну оцінку його діям, суд вважає, що він винний в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), та його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України.
При призначенні покарання суд враховує, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості, а також особи обвинуваченого, який за місцем мешкання неохарактеризований, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має бажання виправитися та відшкодувати шкоду потерпілій.
Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.
Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, який за місцем мешкання неохарактеризований, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, має бажання виправитися та відшкодувати шкоду потерпілій, та відсутності обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, думки потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру не має, та просила суд призначити покарання на розсуд суду, суд вважає, що для його виправлення та попередження нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, але не в максимальній межі.

Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до ст.ст. 118, 122 КПК України.
Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка Дніпропетровської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Тернівським МВ УМВС України в Дніпропетровській області 10 лютого 2000 року, на користь судового експерта ОСОБА_6 (розрахунковий рахунок КБ «Приватбанк» НОМЕР_2 , номер облікової карти платника податків НОМЕР_3 ), витрати, пов`язані із залученням експерта на проведення судово-товарознавчої експертизи № 766/20 від 27 лютого 2020 року у розмірі 300 (триста) грн.
Речові докази по справі: договір позики від 15 лютого 2020 року, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, залишити зберігати протягом усього часу в матеріалах кримінального провадження; жіночу сережку за типом застібки «Булавка» виготовлену із золота 585 проби, загальною вагою 0,71 г, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити за належністюпотерпілій ОСОБА_5 .
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1