Справа № 740/6078/19
Провадження № 1-кс/740/219/20
УХВАЛА

05 березня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні у режимі відеоконференції заяву підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 при розгляді клопотання про продовження строку досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2020 року від підозрюваного ОСОБА_5 надійшла заява про відвід слідчого судді ОСОБА_7 при розгляді ним клопотання про продовження строку досудового слідства у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ч.4 ст.186 КК України.
Заява обґрунтована тим, що слідчим суддею штучно створюються перешкоди для своєчасного прибуття його захисника та його особисто до суду для розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування, порушуючи його конституційне право на доступ до правосуддя. Про надходження такого клопотання до суду він дізнався від свого захисника адвоката ОСОБА_6 , особисто його ніхто не повідомляв про дату та час розгляду клопотання.
Про розгляд заяви про відвід слідчого судді повідомлено учасників судового провадження.
Захисник підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав заяву підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчому судді ОСОБА_7 ..

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію адвоката ОСОБА_6 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловив думку про необхідність залишення заяви про відвід без розгляду відповідно до ч.4 ст.81 КПК України, оскільки ця заява про відвід ОСОБА_5 слідчому судді ОСОБА_7 є ідентичною заяві про відвід, яка була заявлена 03.03.2020 його захисником - адвокатом ОСОБА_6 , і має ознаки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Слідчий суддя ОСОБА_7 повідомлений про розгляд справи, будь-яких письмових пояснень не надав.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви про відвід повідомлені судом належним чином. Згідно відповіді на адвокатський запит №180 від 05.03.2020 ОСОБА_5 знаходиться на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні Любашівської ЦРЛ з 04.03.2020 з 18.30 год. Орієнтовний термін лікування не визначено, залишати медичний заклад не рекомендовано, наслідки у разі припинення лікування не передбачені.

Відповідно до ст.7 КПК України однією із засад кримінального провадження є розумність строків.

Згідно ст.28 КПК України розумними вважаються строки, що є об*єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Положення ч.3 ст.81 КПК України не містять імперативної вимоги про обов*язкову участь осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, при розгляді заяви про відвід судді.
Дотримуючись вказаних вимог закону, а також, враховуючи невизначений термін лікування ОСОБА_5 та те, що відвід ним заявлено під час виконання слідчим суддею окремої процесуальної дії вирішення клопотання про продовження строку досудового розслідування, який спливає 06.03.2020, суд вважає, що розгляд заяви ОСОБА_5 про відвід за його відсутності, з участю його захисника не є обмеженням його конституційного права на доступ до правосуддя, порушенням його права на захист та узгоджується з необхідністю дотримання прав та свобод іншого підозрюваного - ОСОБА_4 , який перебуває під вартою.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.126 Конституції України вплив на суддів у будь - який спосіб забороняється.

Статтею 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

При розгляді заяви про відвід суддя перевіряє лише наявність підстав, що виключають участь слідчого судді у кримінальному провадженні, з`ясовує наявність обставин, які б викликали сумніви в неупередженості та безсторонності слідчого судді.
Правове регулювання підстав відводу слідчого судді визначається статтею 75 КПК України, в якій наведено вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий суддя безумовно підлягає відводу.

З матеріалів поданої заяви вбачається, що заявлений відвід невмотивований, не обґрунтований на законі, безпідставний, оскільки в діях слідчого судді ОСОБА_7 відсутні обставини, які б викликали сумнів в його неупередженості чи унеможливлювали прийняття ним об`єктивного рішення.

Частиною 3 ст.295-1 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку досудового розслідування протягом трьох днів з дня його одержання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування, за участю слідчого або прокурора, а також підозрюваного та його захисника, у разі розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.
Клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 за ч.4 ст.186 КК України подано до суду 28 лютого 2020 року, його розгляд призначено слідчим суддею на 11-45 год 02 березня 2020 року із повідомленням про розгляд клопотання підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 .
З журналу судового засідання від 02 березня 2020 року вбачається, що розгляд вищевказаного клопотання 02 березня 2020 року не відбувся через відсутність в судовому засіданні учасників судового процесу, які належним чином були повідомлені.
Розгляд клопотання відкладено на 03 березня 2020 року із забезпеченням етапування підозрюваного ОСОБА_4 , повідомленням підозрюваного ОСОБА_5 шляхом направлення листа головному лікарю КУ «Одеська обласна клінічна лікарня» та із забезпеченням участі захисника адвоката ОСОБА_6 в судовому засіданні в дистанційному режимі відеоконференції через Любашівський районний суд Одеської області.
03 березня 2020 року розгляд клопотання не відбувся у зв*язку із надходженням заяви від захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_6 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 .
Ухвалою суду від 03.03.2020 у задоволенні вказаної заяви відмовлено та справу передано для подальшого розгляду слідчому судді ОСОБА_7 , який призначив розгляд клопотання на 04 березня 2020 року та належним чином повідомив всіх учасників процесу про час та дату розгляду клопотання.

За таких обстави, слідчим суддею ОСОБА_7 вжиті всі необхідні заходи щодо розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування у передбаченому ст.295-1 КПК Укрїни порядку, при цьому слідчим суддею створені необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Незважаючи на те, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 03.03.2020 у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_6 про відвід слідчого судді відмовлено, з тих самих підстав про відвід слідчому судді ОСОБА_8 наступного дня - 04.03.2020 заявлено відвід його підзахисним ОСОБА_5 .

При цьому, вбачається наявність тиску з боку ОСОБА_6 відносно головуючої судді ОСОБА_1 у поданому ним письмовому клопотанні від 03.03.2020, в якому він зазначає про наміри подальшого звернення на неправомірні дії судді з приводу розгляду заяви про відвід за його відсутності до Вищої Ради Правосуддя.

Посилання підозрюваного ОСОБА_5 на те, що його не повідомлили про дату та час розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідуванняне відповідають дійсності, оскільки в матеріалах справи наявні неодноразові повідомлення, які надсилалися на електронну адресу КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», яка особисто зазначена ОСОБА_5 як місце його перебування на лікуванні та додано довідку лікарні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).
Таким чином, під час розгляду цієї заяви судом не встановлені будь-які обставини, що свідчили б про обґрунтовані сумніви щодо безсторонності слідчого судді ОСОБА_7 під час розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування.
Суд вважає, що не встановлено передбачених законом підстав для відводу слідчому судді ОСОБА_7 , тому у задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_5 про відвід необхідно відмовити.
Керуючись ст.75, 76, 80, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви підозрюваного ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_7 при розгляді клопотання про продовження строку досудового розслідування, - відмовити.
Справу передати для подальшого розгляду слідчому судді ОСОБА_7 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуюча суддя ОСОБА_1