КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження № 0003282 стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Молдова, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_7 , 05.05.2019 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, через вікно проник до приміщення, яке огороджене парканом території за адресою: АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна, що належить ДП «Київський державний завод «Буревісник».
Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення, ОСОБА_7 вибрав майно, ________________________________________________________________
Справа №11-кп/824/1862/2020 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1
яке належить ДП «Київський державний завод «Буревісник», а саме: провід ТПП ЕП, довжиною 8,35 м, 7,20 м, 10,73 м, 10,50 м, загальною довжиною 36,78 м, вартість за 1 м якого становить 54 гривні 20 копійок, загальною вартістю 1993 гривень 50 копійок без ПДВ.
Після цього, ОСОБА_7 взяв вищевказані речі та мав намір залишити місце вчинення злочину, однак його злочинні дії були викриті та припинені охороною ДП «Київський державний завод «Буревісник», тобто ОСОБА_7 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , вважаючи вирок надто суворим і таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного, просить вирок суду першої інстанції змінити та пом`якшити призначене ОСОБА_7 покарання, застосувавши до нього положення ст. 75 КК України.
В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що суд при ухваленні вироку зобов`язаний виходити із необхідності відповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особистості засудженого, можливості виправлення особи без відбуття покарання у місцях обмеження та позбавлення волі, але вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24.02.2020 року цьому не відповідає та є надто суворим.
Як зазначає апелянт наявні обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , а саме: визнання вини у повному обсязі, щиросердне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину, а обставини, що його обтяжують, відсутні. При цьому, що стосується характеризуючих особистість ОСОБА_7 обставин, то він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.
З урахуванням цих характеристик, даних щодо особи обвинуваченого, наявності пом`якшуючих покарання обставин і відсутності обтяжуючих, на підставі принципів індивідуалізації, гуманізації та справедливості покарання, наявні законні підстави для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для досягнення мети покарання.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Обвинувачений ОСОБА_7 направив до апеляційного суду заяву, в який висловив прохання про розгляд апеляційної скарги без його присутності, а тому колегія суддів, враховуючи, що його участь в апеляційному розгляді не є обов`язковою, з урахуванням думки учасників судового провадження, вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, перевірці колегією суддів не підлягають, оскільки фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового провадження в суді першої інстанції не оспорювалися і докази щодо них, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувались, як не заперечуються вони захисником і в апеляційній скарзі.
За встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням в інше у приміщення, що такожапелянтом не оспорюється.
При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.

Всупереч доводам апелянта, міра покарання, призначена ОСОБА_7 відповідно до вимог ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є справедливою, відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, і є необхідною для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином, дані про особу винного, який раніше не судимий, характеризується посередньо, не перебуває на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра. Належним чином враховано судом і пом`якшуючі покарання ОСОБА_7 обставини, такі як: щире каяття, а також - відсутність обтяжуючих його покарання обставин.

З урахуванням всіх цих даних, колегія суддів вважає, що суд прийшов до правильного висновку про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання саме у виді позбавлення волі, так як його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без ізоляції від суспільства, та обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, що передбачає покарання за вчинений злочин та є мінімальною межею, передбаченою санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Вимоги захисника щодо пом`якшення призначеного ОСОБА_7 покарання шляхом застосування до нього положень ст. 75 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням, не можуть бути задоволені, оскільки всі ті обставини, на які посилається захисник ОСОБА_6 , як то наявність пом`якшуючих покарання обставин - визнання вини та щире каяття і відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також дані про особу винного, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не лише були враховані судом при призначенні покарання, але й вони не є тими обставинами, які в даному випадку істотно знижували б ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 злочину та давали б підстави для висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства, зважаючи на те, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, який не довів до кінця виключно з причин, які не залежали від його волі, а саме - внаслідок його затримання з викраденим майном охороною ДП «Київський державний завод «Буревісник», і те, в чому полягає активне сприяння ОСОБА_7 розкриттю злочину, захисником не зазначено, а також з огляду на те, що ОСОБА_7 не займається суспільно-корисною працею та не має постійного джерела доходів, тому вчинив замах на таємне викрадення чужого майна, тобто корисливий злочин, з метою власного збагачення, ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків та проживає на території України без реєстрації і тривалий час перебував в розшуку по даному провадженню, що в своїй сукупності свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та можливість його виправлення лише в умовах ізоляції від суспільства.
З огляду на вищевикладене та те, що нових даних, в тому числі, про особу ОСОБА_7 , що не були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, апелянтом не було надано, то апеляційні доводи захисника ОСОБА_6 про необхідність звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, колегія суддів вважає безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають.

За викладеним вище, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_________________ ______________________ ___________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3