справа № 173/576/19
провадження № 1-кп/208/223/20
ВИРОК
Іменем України

18 травня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі колегії суддів, головуючого, судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , законного представника ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,

малолітнього потерпілого ОСОБА_9 законного представника потерпілого ОСОБА_9 , представника служби у справах дітей Верхньодніпровської райдержадміністрації ОСОБА_10 ,

у закритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження 0000010 відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, учня 9-класу Комунального закладу «Верхівцевський НВК» «СЗШ № 1 - ДНЗ», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 04.01.2019 року, близько 15.30 годині, знаходячись у м. Верхівцеве Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, у лісопосадці поблизу вул. Гоголя, де він за допомогою сокири заготовлював дрова для опалення, зустрів малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходив повз. Під час розмови між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , останній, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на вчинення дій сексуального характеру, а саме пов`язаних із оральним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_14 з використанням геніталій, використовуючи безпорадний стан малолітнього потерпілого ОСОБА_14 , який внаслідок малолітства не міг усвідомлювати сутність та значення вчинюваних щодо нього дій, вказав йому стати перед ним навколішки, приспустив свої штани та почав вчиняти дії сексуального характеру, пов`язані із оральним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_14 , що виразилося в орогенітальному контакту.

Далі, ОСОБА_13 , продовжуючи свої протиправні дії, направлені на вчинення дій сексуального характеру, а саме пов`язаних із анальним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_14 з використанням геніталій, користуючись перевагою у фізичній силі та віці, із застосуванням сили, що виразилось у фізичному утриманні ОСОБА_14 руками, зняв штани та нижню білизну останнього, після чого з використанням презервативу, почав вчиняти відносно потерпілого дії сексуального характеру, пов`язані із анальним проникненням в тіло малолітнього ОСОБА_14 з використанням геніталій, а саме шляхом аногенітального контакту.

У результаті злочинних дій ОСОБА_13 , малолітньому ОСОБА_9 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді саден на шкірі в ділянках обох кутів рота та в ділянці анального отвору, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_13 вину визнав повністю та пояснив, що з потерпілим раніше не знайомий. 04.01.2019 року, він знаходився в лісопосадці, що розташована неподалік від міста його мешкання у м. Верхівцеве. В цій посадці він збирав дрова, при собі мав сокиру. Неподалік в посадці також були інші діти. До нього підійшов ОСОБА_15 та попросив дати грошей на морозиво. Він відповів, що грошей в нього не має, але той наполягав. Через деякий час інші діти пішли з лісопосадки, а ОСОБА_15 залишився поряд з ним. Казав, що буде дивитись. Через деякий час, в нього несподівано виникло бажання на здійснення дій сексуального характеру відносно ОСОБА_15 . Він не заставляв ОСОБА_15 нічого робити, а тільки запропонував сексуальні дії. Кирил погодився, та вони відійшли у кущі. Кирил сам зняв с себе штани та труси. З ОСОБА_15 він вступив спочатку в орогенітальний контакт, а потім одяг презерватив, який випадково був у нього в кармані, та вступив з ОСОБА_15 в аногенітальний контакт. Після закінчення статевого акту, презерватив він викинув.

Йому дуже соромно за вчинене. Він більше ніколи такого не скоїть. Просить повірити йому, не позбавляти його волі. Щиро кається у скоєному.

Окрім повного визнання своєї вини ОСОБА_13 , вона повністю підтверджується наступними доказами, які були предметом дослідження у судовому засіданні.

- поясненнями малолітнього потерпілого ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що раніше з обвинуваченим ОСОБА_13 знайомий не був. 04.01.2019 року він прийшов в лісопосадку у м. Верхівцеве з друзями. В лісопосадці ОСОБА_13 рубав дрова. Коли друзі пішли, ОСОБА_13 спіймав його в посадці та не пускав, хотів його зарубати. Мельник бив його палкою, надер йому вуха. Бігав за ним з сокирою, і він не знає чого той хотів. Коли він догнав його, то дав йому дрібні гроші, поставив на коліна та ввів свій статевий орган в його порожнину рота. Потім зняв собі штани та йому. Наклонив задом та ввів в анальний отвір свій статевий орган. Він верещав, йому було боляче. Як повернувся додому все розповів мамі.

- поясненнями законного представника малолітнього ОСОБА_9 , яка пояснила, що ці події сталися взимку. Син прийшов додому та зразу нічого не казав, а потім розповів, що він гуляв в балці з друзями. Зустрів ОСОБА_13 , який його зґвалтував. Раніше ОСОБА_13 вона не знала. Вона спілкувалася з друзями, які розповіли, що ОСОБА_15 залишився в балці, а вони пішли. Видимих тілесних пошкоджень не було, ОСОБА_15 вів себе спокійно. Матеріальних та моральних претензій не має, їм все відшкодовано.

- поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_16 , який пояснив, що раніше ОСОБА_13 не знав, з потерпілим був знайомий. 04.01.2019 року після обіду вони пішли до лісопосадки: він, ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 рубати дрова. Прийшов ОСОБА_13 та спитав чи є гроші. Потім ОСОБА_13 та ОСОБА_15 кудись пішли, а вони залишилися рубати дрова. Кирил пішов добровільно. Вони з друзями пішли додому. Потім він пішов до ОСОБА_17 там був ОСОБА_15 , який розповів, що ОСОБА_13 зняв з нього штани та робив з ним статеві стосунки. Він про це спокійно розповідав. Він розповідав, що не усвідомлював, що з ним робили. ОСОБА_19 розповів про це батькам ОСОБА_15 .

- поясненнями неповнолітнього свідка ОСОБА_20 , який пояснив, що ОСОБА_13 раніше не знав, бачив візуально. ОСОБА_21 знає, оскільки він його сусід, стосунки дружні. 04.01.2019 року вони друзями: він, ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , сусідка ОСОБА_23 рубали в балці дрова. Коли закінчували, проходив мимо ОСОБА_13 та зупинившись, підійшов до ОСОБА_15 . Вони вже зібрались йти додому, а ОСОБА_13 попросив ОСОБА_15 допомогти йому з дровами. Вони казали ОСОБА_15 не йти, але він пішов. Вони пішли додому, а ввечері приїжджала поліція та він розповідав, що ОСОБА_15 пішов з ОСОБА_13 . Йому ОСОБА_15 нічого не розповідав, він узнав від батька, що ОСОБА_15 зґвалтували.

- витягом з ЄРДР від 05.01.2019 року, з правовою кваліфікацією за ст. 153 ч.3 КК України, з фабулою що 04.01.2019 року, у період часу з 15.00 до 16.00 години, у лісопосадці, розташованій поблизу вулиці Гоголя в м. Верхівцево, відносно малолітнього ОСОБА_9 , здійснив насильницьке задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом ОСОБА_6 (т.2 а.с. 1);

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_9 , яка просила прийняти міри до невідомого чоловіка, який знаходячись біля лісопосадки поблизу вулиці Гоголя в м. Верхівцево, задовольнив статеву пристрасть неприродним способом з її малолітнім сином ОСОБА_24 (т.2 а.с.12-13);

- протоколом огляду місця події від 05.01.2019 року, згідно якого зафіксована обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення - ділянці лісосмуги, яка розташована на відстані 200-х метрів від вулиці Гоголя в м. Верхівцево, де на вказаній ділянці на поверхні снігового покриву виявлено розірваний презерватив зі зразками біологічних виділень (т.2 а.с.18-20);

- протоколом огляду місця події від 05.01.2019 року, згідно якого ОСОБА_7 добровільно видала сокиру з дерев`яною ручкою за межами свого подвір`я (т.2 а.с.23);

- протоколом огляду від 05.01.2019 року, згідно якого ОСОБА_6 видав добровільно куртку рожевого кольору з чорними карманами, в якій в правій кишені знаходиться розірвана упаковка з презервативу з фото таблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с 25-26), зазначеними речовими доказами по справі (т.2 а.с. 27-28);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.01.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_16 впізнає ОСОБА_6 як особу, яка 04.01.2019 року зґвалтувала малолітнього ОСОБА_9 не природним способом (т.2 а.с. 34-37);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.01.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_25 впізнає ОСОБА_6 як особу, яка 04.01.2019 року зґвалтувала малолітнього ОСОБА_9 не природним способом (т.2 а.с. 40-43);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 05.01.2019 року, згідно якого свідок ОСОБА_7 впізнає ОСОБА_6 на фотознімку як свого сина ОСОБА_6 з фото таблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с. 63-66);

- висновком судово-медичної експертизи № 3-С-Е від 17.01.2019 року, згідно якого у малолітнього ОСОБА_9 виявлені легкі тілесні ушкодження, а на тампоні з вмістом ротової порожнини ОСОБА_12 виявлені сперматозоїди (т.2 а.с 99-103);

- висновком судово-медичної експертизи № 04-С-Е від 15.02.2019 року, згідно якого у у ОСОБА_6 тілесних ушкоджень не виявлено, в мазках-відбитках та в змивах зі статевого органу встановлена наявність слини (т.2 а.с 129-130);

- протоколом слідчого експерименту, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 на місці вчинення злочину пояснив обставини та механізм його вчинення, фото таблицею до даної слідчої дії (т.2 а.с 147-154)

Аналізуючи викладене за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному та всебічному досліджені у судовому засіданні доказів вчинення злочину, між якими не має ніяких суперечностей та які в свою чергу підтверджують та доповнюють одне одного, суд вважає, що вина обвинуваченого у судовому засіданні встановлена та підтверджена, а його умисні дії у скоєнні кримінального правопорушення вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 152 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із анальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди (зґвалтування)

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи» є недопустимої натуралізації опису в обвинувальному висновку обставин вчиненого злочину проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, так як це принижує гідність потерпілої особи.

Колегія суддів вважає за доцільне виключити з обвинувачення пред`явленого ОСОБА_13 натуралізацію вчинення ним статевого злочину, так як поняття «орогенітальний та аногенітальний контакт» самі по собі є зрозумілими, не потребують додаткового опису.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що під час судового розгляду, за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів встановлена сукупність обставин справи, що по пред`явленому обвинуваченні утворює об`єктивну сторону діяння, визначають його суб`єктивну сторони у вигляді прямого умислу. Будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом цього розгляду, крім того, що інкримінований злочин вчинений, і ОСОБА_13 поза розумним сумнівом є винним у його вчиненні, колегією суддів виключається.

У відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд підстав не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання своєї вини та щире каяття як осуд своєї поведінки, добровільне відшкодування матеріальної та моральної шкоди, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.

Відповідно до досудової доповіді органу з питань пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_13 , визнано як низький. Вважає за можливе виправлення обвинуваченого без застосування покарання у вигляді позбавлення волі можливим, з посиленням матір`ю контролю за поведінкою ОСОБА_13 , виховного впливу на неповнолітнього. Організувати змістовне проведення неповнолітнім дозвілля, його зайнятість. Навчальному закладу постійно мотивувати ОСОБА_13 щодо отримання ним освіти та подальшого навчання.

Згідно звіту щодо неповнолітнього обвинуваченого у кримінальному провадженні, ОСОБА_13 фізично розвинутий, був учасником спортивних змагань. Обвинувачений комунікабельний, ввічливий до дорослих, переважають позитивні емоції, потребує контролю зі сторони старших. Даних про розумову відсталість не має, ознак розладу психіки не спостерігалось. Мельник виховується в багатодітній родині, яка не перебувала під соціальним супроводом соціальних служб. Взаємовідносини в сім`ї доброзичливі. Мати постійно цікавиться шкільним життям сина.

Згідно педагогічної характеристики, ОСОБА_13 має початковий рівень навчальних досягнень,

відсутнє прагнення вчитись, активний, комунікабельний. Словниковий запас обмежений побутовими темами, середній рівень мислення. Брав активну участь у суспільно-корисній праці, користується повагою серед однокласників. Неповнолітній виховується матір`ю, чоловічий вплив на його поведінку має співмешканець матері, який є його біологічним батьком.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, наслідки що настали, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем мешкання, вину визнав повністю, враховує обставини що пом`якшують та обтяжують покарання, принцип індивідуалізації покарання. Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо тільки шляхом призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що з урахуванням декілька обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи ОСОБА_13 , вважає, що призначення покарання у межах санкції ст. 152 ч.4 КК України не доцільним. Призначення обвинуваченому покарання нижче від найнижчої межі, визначеної наведеною нормою КК України, є виправданим та доцільним для досягнення мети покарання, як вона визначена кримінальним законодавством.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та цілком достатнім для подальшого виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати по проведенню експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого. Доля речових доказів вирішується судом згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні пред`явленого обвинувачення за ч.4 ст. 152 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_6 покарання, рахувати з моменту його затримання, з 09.01.2019 року.

Речові докази по справі - сокиру з дерев`яною ручкою, розірвану упаковку презерватива, які знаходяться в камері схову Верхньодніпровського ВП - знищити; куртку рожевого кольору з чорними карманами, яка знаходиться в камері схову Верхньодніпровського ВП - повернути законному представнику ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироку законної чинності, залишити тримання під вартою.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду підлягає негайному врученні обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3