ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1027/20 Справа № 208/365/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
засудженої ОСОБА_7 ,
представника ДУ КВК № 34 ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду, в режимі відеоконференції, матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 , -
В с т а н о в и л а:
цією ухвалою задоволено подання адміністрації Державної установи «Кам`янська виправна колонія № 34» про умовно-дострокове звільнення
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харків, громадянки України, засудженої:
- 11.01.2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 115 КК України на строк 10 років позбавлення волі. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.05.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.03.2011 року по 02.04.2012 року включно у строк покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,
та постановлено звільнити її умовно-достроково з місць позбавлення волі на невідбутий строк 29 днів.
Приймаючи таке рішення суд послався на те, що засуджена ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення. При цьому суд зазначив, що за попереднім місцем відбуття покарання у Павлоградський ВК-142, ОСОБА_7 має три заохочення за зразкову поведінку, сумлінне ставлення до праці, участь в соціальному житті колонії. Засуджена позитивно характеризується, має заохочення за зразкову поведінку, активну участь в житті відділення. Є взірцем для інших засуджених. Подає позитивний приклад іншим засудженим. З працівниками адміністрації установи тактовна, дотримується правомірних взаємовідносин.
В апеляційній скарзі:
- прокурор просить дану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання установи про умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання засудженої ОСОБА_7 .
Вважає, що рішення про задоволення клопотання установи в інтересах засудженої ОСОБА_7 судом першої інстанції прийнято без достатнього обґрунтування та за відсутності будь-яких даних, які б доводили те, що засуджена сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.
На думку прокурора, будь-які документи, які свідчать про сумлінну працю засудженої, за період відбування покарання та взірцеву поведінку, в матеріалах особової справи - відсутні. Так, при середній заробітній платі по установі 1 600 грн., середньомісячна заробітна плата засудженої становить 611 грн., що вважає свідчить про неналежне ставлення останньої до роботи.
Зазначає, що засуджена має позов про стягнення з останньої матеріальної та моральної шкоди у розмірі 16 000 грн. за вироком суду, за яким відбуває покарання, але його не погашено.
На його думку, висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_7 довела своє виправлення, є передчасним.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення, просила їх задовольнити, засуджену, яка просила апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу суду, - без змін, перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до змісту п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
У відповідності до роз`яснень п. п. 2, 17 постанови № 2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх прокладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.
Колегія суддів, перевіряючи доводи апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції, всебічно, повно і об`єктивно врахував дані щодо особи засудженої ОСОБА_7 , її поведінку і відношення до праці та заходів, які проводяться адміністрацією з метою виховного впливу на засуджених за час відбуття покарання, та дійшов до законного і обґрунтованого висновку, що остання своєю поведінкою та вставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує умовно-дострокове звільнення.
Згідно наданих матеріалів, ОСОБА_7 засуджена вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 11.01.2012 року за ч. 1 ст. 115 КК України на строк 10 років позбавлення волі. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 13.05.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 17.03.2011 року по 02.04.2012 року включно у строк покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання 17.03.2011 року. Кінець строку відбуття покарання 02.03.2020 року.
Згідно характеристики на ОСОБА_7 , остання, за попереднім місцем відбуття покарання у Павлоградський ВК-142, має 3 заохочення за зразкову поведінку, сумлінне ставлення до праці, участь в соціальному житті колонії. За період відбуття покарання в Кам`янській ВК-34 з лютого 2016 року, засуджена позитивно характеризується, має заохочення за зразкову поведінку, активну участь в житті відділення. Стягнень не має. Є взірцем для інших засуджених. Подає позитивний приклад іншим засудженим. З працівниками адміністрації установи тактовна, дотримується правомірних взаємовідносин. Вину у скоєному злочині визнає, щиро кається у скоєному.
Враховуючи викладене, а також незначний залишок невідбутого покарання засудженою, апеляційний суд, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_7 довела своє виправлення.
Істотних порушень, кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, в ході апеляційного розгляду не встановлено.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Таким чином у задоволенні апеляційної скарги прокурора слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції, як законну, слід залишити без змін.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4