справа № 208/1075/20
№ провадження 1-кс/208/409/20
УХВАЛА
Іменем України

27 лютого 2020 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,-

встановив:

Слідчий звернулась до суду вищезазначеним клопотанням, пославшись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєні тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; може продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин; останнім вчинено злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що свідчить про те, що він не дотримується соціальних норм поведінки та збагачується за рахунок їх продажу.

В судовому засіданні слідчий підтримала своє клопотання, просила застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні.

Захисник заперечує щодо задоволення клопотання, застосувати більш м`який запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на те, що не має наміру переховуватись від органів слідства та суду, просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, вислухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що 23.01.2020 приблизно о 08 год. 15 хв. працівники поліції, відповідно до ст. 5 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», з метою документування злочинної діяльності ОСОБА_5 , пов`язаної з незаконним збутом наркотичних засобів, передали громадянину під вигаданими даними ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який здійснював оперативну закупку на підставі постанови прокурора Дніпродзержинської місцевої прокуратури № 39т від 16.01.2020, грошові кошти на загальну суму 150 (сто п`ятдесят) гривень трьома купюрами номіналом по 50 гривень з серіями та номерами: ТИ 3966009, СЙ 1443989, ТИ 4338829, які призначались для проведення оперативної закупки наркотичного засобу «опій ацетильований» у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.01.2020 приблизно о 09.00 год. год. ОСОБА_7 , перебуваючи в арці, розташованій в будинку АДРЕСА_3 , передав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 грошові кошти на загальну суму 150 (сто п`ятдесят) гривень трьома купюрами номіналом по 50 гривень з серіями та номерами: ТИ 3966009, СЙ 1443989, ТИ 4338829 та порожній пластиковий медичний шприц об`ємом 2 мл.

В свою чергу, діючи з умислом на збут особливо небезпечного наркотичного засобу - опій ацетильований, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відійшов та через декілька хвилин, повернувшись до ОСОБА_7 , 23.01.2020 приблизно о 09.04 год., перебуваючи в арці, розташованій в будинку АДРЕСА_3 , передав ОСОБА_7 пластиковий медичний шприц об`ємом 2 мл заповнений рідиною коричневого кольору масою 1,2834 г, що містила особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований масою 0,0468 г, тобто, здійснив незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу «опій ацетильований».

Цього ж дня, тобто 23.01.2020, приблизно о 09 год. 10 хв. ОСОБА_7 , повернувшись до автомобіля співробітників поліції, в присутності двох понятих, добровільно видав працівникам поліції медичний шприц об`ємом 2 мл., що містив рідину коричневого кольору масою 1,2834 г, яка містила особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,0468 г, яку йому незаконно збув ОСОБА_5 .

27 лютого 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

27.02.2020 р. слідчий СВ Кам`янського ВП звернулась до суду з погодженим з прокурором клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканність.

В силу ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи вимоги ч.1 та ч.2 ст.177 КПК України, на стадії досудового розслідування кримінального провадження слідчий суддя вважає, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно неї запобіжного заходу.

Як вбачається з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 13.01.2020; протоколами допитів свідка ОСОБА_7 від 15.01.2020 та від 23.01.2020; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від 15.01.2020; протоколом добровільно виданих предметів від 23.01.2020; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 23.01.2020; висновком експерта № 19/104-8/569 від 12.02.2020.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про наявність достатньої кількості доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий у своєму клопотанні та прокурор у судовому засіданні, як на наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, послались на те, що ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (так як підозрюваний не має постійного місця роботи або навчання, міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, таким чином, може в будь-який момент залишити або змінити місце мешкання, намагаючись переховуватись від органів досудового розслідування та уникнути покарання за вчинений злочин); незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні (так як підозрюваний особисто знайомий з деякими зі свідків у вказаному кримінальному провадженні та, таким чином, може намагатись вплинути на них з метою змусити змінити свої показання); може продовжити злочинну діяльність або вчинити новий злочин (так як підозрюваний не має постійного місця роботи, а збагачувався за рахунок продажу наркотичних засобів); останнім вчинено злочин у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, що свідчить про те, що він не дотримується соціальних норм поведінки та збагачується за рахунок їх продажу.

Слідчий суддя вважає реальними, обґрунтованими та доведеними ризики, перелічені в п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КК України

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, що забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Практика ЄСПЛ не вбачає тяжкість обвинувачення або підозри самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення або підозра у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Враховуючи, що санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, слідчий суддя не вбачає наразі іншої можливості запобігти ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування у інший спосіб, ніж тримання його під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає обґрунтованим клопотання слідчого про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті. Частиною 4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постанові ухвали про застосування запобіжного заходу має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо злочину, вчиненого із застосування насильства або погрозою його застосування; щодо особи, стосовно якої в цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, встановлюється у розмірі від двадцяти до вісімдесяти прожиткових мінімумів.

Слідчий суддя вважає, що з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, встановленими під час судового засідання ризиками, розмір застави повинен складати двадцять прожиткових мінімумів, що на дату розгляду клопотання становить 63 060,00 грн., що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись статтями 176-179, 184, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати у рамках кримінального провадження № 0000063 від 10.01.2020 р. до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.04.2020 року.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави 63 060,00 гривень. У разі внесення застави на депозитний рахунок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, вважати, що до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покласти на нього наступні зобов`язання, які він повинен буде виконувати строком до 23.04.2020 року:

- з`являтися за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

В іншій частині клопотання, відмовити.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1