ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3844/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/91/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року, в кримінальному провадженні №0000556,-

ВСТАНОВИЛА:

Даною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ ТВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з одночасним визначенням застави в розмірі 84080 грн. У випадку внесення застави, вирішено покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки. Датою закінчення ухвали вирішено вважати 23 год. 59 хв. 25 квітня 2020 року.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, досудовим розслідуванням встановлено, що 25 лютого 2020 року, в період часу з 14:00 год. по 19:00 год. у ОСОБА_7 , який раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності і перебував по АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна поєднаного з проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , який раніше вчиняв умисні корисливі злочини проти власності, проник у приміщення кімнати АДРЕСА_2 через незачинені на ключ двері у якій проживають ОСОБА_10 та ОСОБА_11 . Де діючи умисно, переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно- небезпечних наслідків, викрав два ноутбуки торгової марки «DELL» із серійним номером 5L3L1W2, чорного кольору, який належить ОСОБА_10 та ноутбук торгової марки «ACER» із серійним номером NXMJ3EU0024010A5C53400, чорного кольору, що належить ОСОБА_11 .

Надалі, ОСОБА_7 із вищевказаними ноутбуками покинув приміщення кімнати АДРЕСА_2 , чим спричинив гр. ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 8000 грн. та гр. ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 4500 грн.

26 лютого 2020 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України.

ОСОБА_7 26 лютого 2020 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - крадіжка поєднана з проникненням у житло.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, а також зменшити розмір застави до мінімального, а саме до двадцяти розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Свої вимоги мотивує тим, що обгрунтовуючи вказані в клопотанні ризики ні в ухвалі ні в цьому клопотанні не вказано, яким чином підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового слідства, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вважає, що вказані в клопотанні слідчого і в оскаржуваній ухвалі ризики є загальними, абстрактними та не підтверджені доказами. Зазначає, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів того, що підозрюваний готується будь-яким чином вчиняти інші злочини, а посилання на непогашену судимість та направлення обвинувального акту до суду, не може обгрунтовувати жоден ризик. Та обставина, що підозрюваний має постійне місце реєстрації, а на даний час проживає разом із близькими родичами у м.Тернопіль, вказує на відсутність його підвищеної суспільної небезпечності. Крім того, ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, на меті немає ухилятись від органів досудового розслідування, а навпаки в цілому в межах своїх можливостей бажає сприяти у встановленні об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні, а тому обрання, щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є надто суворим. Вважає, що до клопотання слідчого не долучено доказів обгрунтованої підозри в тому, що ОСОБА_7 вчинив дане кримінальне правопорушення, оскільки відсутні будь-які докази його причетності, а докази, які долучені до клопотання жодним чином не вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого злочину. Наголошує, що перебування особи на місці де вчинялось кримінальне правопорушення не може бути доказом причетності даної особи до вчинення злочину, а враховуючи те, що підозрюваний добровільно з`явився до працівників поліції та видав ноутбуки, вказують на те, що він активно сприяє у розкритті інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зазначає, що раніше його підзахисному застосовувався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту і в матеріалах провадження відсутні будь-які докази, що він порушував обраний запобіжний захід.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

Зі змісту оскаржуваної ухвали та наданих суду матеріалів провадження вбачається, що при обранні виду запобіжного заходу слідчий суддя встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, яке є тяжким злочином, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Слідчий суддя вважав, що враховуючи відомості про особу підозрюваного, його поведінку, у тому числі порушення обов`язків покладених на нього ухвалою слідчого судді від 14.02.2020 року, а також характер і обставини вчинення інкримінованого йому правопорушення та тяжкість покарання за нього, у випадку незастосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, існують ризики, що він, знову зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду, порушити покладені на нього обов`язки, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри є правильними, оскільки вони підтверджуються: -заявою потерпілої ОСОБА_10 про вчинення злочину від 25.02.2020; -заявою потерпілої ОСОБА_11 про вчинення злочину від 25.02.2020; -протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 26.02.2020; -протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 від 26.02.2020; -протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_10 від 26.02.2020; -протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_11 від 26.02.2020; -протоколом огляду предмету із потерпілою ОСОБА_10 від 27.02.2020; -протоколом огляду предмету із потерпілою ОСОБА_11 від 27.02.2020; -протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 28.02.2020; -протоколом пред`явлення для впізнання особи за фотознімками із свідком ОСОБА_12 від 27.02.2020; -актами (протоколами) добровільної видачі ноутбуків торгової марки «DELL» та «ACER» від 26.02.2020.

При вирішенні питання щодо вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, слідчий суддя прийшов до висновку, з яким погоджується і колегія суддів, що надані стороною обвинувачення докази на даному етапі розслідування дають достатні підстави вважати, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Твердження захисника про відсутність доказів причетності підозрюваного до вчинення крадіжки суперечать наявним у справі матеріалам, згідно яких ОСОБА_7 після його затримання видав працівнику поліції майно, яке було викрадене у потерпілих. Наведені обставини в сукупності з іншими встановленими в ході досудового розслідування обставинами дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може бути причетний до викрадення цього майна, а тому пред`явлена йому підозра є обґрунтованою.

Наведені захисником ОСОБА_7 в ході апеляційного розгляду доводи про недостатність наявних в матеріалах провадження доказів для встановлення факту, що саме підозрюваний вчинив інкриміноване йому правопорушення, стосуються оцінки сукупності доказів з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою у вчиненні злочину, тобто тих питань які має вирішувати не слідчий суддя, а суд при розгляді кримінального провадження по суті обвинувачення.

Доводи захисника про відсутність у суду підстав вважати, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового слідства та суду і відсутність доказів таких намірів, спростовуються матеріалами провадження, а саме даними про порушення ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 14.02.2020 року.

Також, зі змісту ухвали слідчого судді Козівського районного суду від 29 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_7 ухиляється від органів досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000100 за ч.2 ст.185 КК України, у зв`язку з чим було оголошено його розшук і дано дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доводи підозрюваного і його захисника про те, що за результатами розгляду вказаного клопотання в іншому кримінальному провадженні було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не спростовують того, що ОСОБА_7 з`являвся на виклики органу досудового розслідування і не повідомляв про зміну місця свого перебування, тобто ухилявся від досудового розслідування.

Оцінюючи доводи захисту про неправомірність застосування слідчим суддею найбільш суворого запобіжного заходу, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки слідчий суддя крім даних про особу підозрюваного обґрунтовано врахував доводи клопотання слідчого про конкретні обставини і характер інкримінованого злочину, який є тяжким.

За вказаних обставин слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що застосування до ОСОБА_7 тримання під вартою відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі підозрюваного, який має непогашені судимості за вчинення аналогічних злочинів і на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

Наведені в ході апеляційного розгляду твердження підозрюваного про наявність у нього певних захворювань та потребу в лікуванні не спростовують наявності в даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також не є безумовною підставою для його звільнення з під варти, оскільки відповідно до ст.ст.7,11 Закону України Про попереднє ув`язнення в місцях попереднього ув`язнення відповідно до законодавства про охорону здоров`я організуються і проводяться медичний огляд осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, їх медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота.

Також, з матеріалів провадження вбачається, що розмір застави ОСОБА_7 слідчий суддя визначив з урахуванням відомостей про особу підозрюваного та характеру вчиненого правопорушення у межах, встановлених ст.182 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, ґрунтується на всебічному дослідженні наданих суду матеріалів провадження, а тому не вбачає підстав для її скасування і задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183,184,194,404,407,422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді