У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/152/20

№ 1-кс/183/118/20

14 січня 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 07.11.2019 року до ЄРДР за № 0001972 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Василівка Запорізької області, громадянину України, не одруженому, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому:
- 14.06.1996 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 140 КК України до 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 43 КК України приєднано покарання вироку Василівського районного суду Запорізької області від 05.09.1995 до кінцевого покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 30.07.1997 року звільнений на підстави постанови Бережанського районного суду Тернопільської області від 28.07.1997 року на підставі ст.. 1 п «А» ЗУ «Про амністію» від 26.06.1997. Вибув за місцем мешкання;
- 08.09.1998 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 2296 КК України до 1 року позбавлення волі суворого режиму. Початок терміну 09.06.1998 року. Звільнений 09.06.1999 року з Каменської ВК Запорізької області за закінченням терміну відбування покарання;
- 05.04.2000 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 1961, ч. 2 ст. 2296, ст. 42 КК України до 2 років позбавленням волі з застосуванням ст. 14 КК України. 05.11.2001 року звільнений з Суходольської виправної колонії № 36 за закінченням відбуванням строку покарання;
- 09.09.2002 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 10.12.2003 року з Оріхівської ВК № 88 Запорізької області за закінченням терміну відбування покарання;
- 18.03.2005 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 263 КК України у виді накладення штрафу у розмірі 680 грн;
- 30.10.2007 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки;
- 27.02.2008 року Орджанікідським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 4 роки;
- 02.07.2008 року Коммунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі;
- 29.12.2008 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71, 72 КК України частково приєднати покарання Василівського районного суду Запорізької області від 02.07.2008 року та визначити 1 рік 3 місяці позбавлення волі. Початок терміну відбування 11.11.2008 року. Звільнений 11.02.2010 року з Львівської ВК № 48 за закінченням терміну відбування покарання;
- 01.06.2011 року Коммунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки;
- 31.07.2012 року Орджанікідським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 70, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі та конфіскації майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання згідно вироку Коммунарського районного суду від 01.06.2011 року та визначено 5 років 1 місяць позбавлення волі. 14.05.2015 року звільнений на підставі визначення Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.05.2015 року ст. 81 КК України, звільнений умовно-достроково, не відбутий термін 1 рік 6 місяців 13 днів. Вибув за місцем мешкання;
- 16.12.2016 року Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.ст. 71, 81 КК України приєднано не відбутий термін покарання згідно вироку Орджанікідського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2012 до 4 років позбавлення волі. Початок відбування терміну покарання 16.12.2016 року. Звільнений 04.10.2019 року на підставі постанови Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.09.2019 року за ст. 81 КК України умовно-достроково, не відбутий строк: 10 місяців 25 днів. Вибув за місцем мешкання,
підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участі:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вимог ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 07 листопада 2019 року приблизно о 09.00 годині ОСОБА_7 проходячи поблизу магазину «Мінімаркет», розташованого по вул. Плеханова, 2, м. Новомосковська Дніпропетровської області, біля сміттєвого бака побачив на землі медичну колбу об`ємом 2 мл, заповнену до відмітки 1 мл з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений опій ацетильований. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, ОСОБА_7 07.11.2019 року приблизно о 09.05 годині, підняв з землі 1 медичну колбу об`ємом 2 мл, заповнену до відмітки 1 мл з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений опій ацетильований, таким чином незаконно придбав наркотичний засіб - опій ацетильований, та поклав його до лівої кишені своєї куртки, в яку був одягнений, та почав незаконно зберігати його з метою особистого вживання, без мети збуту.
Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, 07 листопада 2019 року приблизно о 09.15 годині ОСОБА_7 прийшов на територію колишнього дитячого садка, розташованого по вул. Українській, 4, м. Новомосковська Дніпропетровської області.
07 листопада 2019 року о 10.48 годині до чергової частини Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від невстановленої особи, яка повідомила, що в будівлі колишнього дитячого садка, розташованого по вул. Українській, 4, м. Новомосковська Дніпропетровської області, знаходиться підозрілий невідомий, який, ймовірно, вживає там наркотичні речовини.
07 листопада 2019 року виїздом слідчо-оперативної групи на місце події встановлений ОСОБА_7 , який знаходився в будівлі колишнього дитячого садка, розташованого по АДРЕСА_3 , та співробітники поліції підійшли до останнього з метою перевірки у нього документів, запитавши, чи має ОСОБА_7 при собі речі, обіг яких обмежений або заборонений, на що останній відповів, що має, та в період часу з 12.36 години до 12.50 години надав для огляду слідчому з лівої кишені своєї куртки, після вжитку, 1 медичну колбу об`ємом 2 мл, заповнену до відмітки 0,1 мл, з особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений опій ацетильований, масою 0,0059 г, який останній незаконно придбав та зберігав для особистого вживання, без мети збуту, яка в подальшому вилучена слідчим.
Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, вчинене повторно.
26.12.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Відповідно до клопотання слідчого, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за скоєння тяжких злочинів, крім того, 16.12.2016 року був засуджений Василівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі та звільнений 04.10.2019 року умовно-достроково, не відбувши строк 10 місяців 25 днів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та повторно підозрюється у вчиненні злочину. Таким чином, вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , маючи можливість вільного пересування, продовжив вчиняти інші злочини, тобто продовжив свою злочинну діяльність. Вказані обставини свідчать про стійку кримінальну направленість поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , який, маючи можливість вільного пересування, надалі може вчинити інші кримінальні правопорушення.
На підставі викладеного, слідчий вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаного ризику забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеному ризику застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки він не може забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.
Підозрюваний ОСОБА_7 заперечував проти клопотання, просив застосувати до нього підписку про не виїзд.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати його підозрюваному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до таких висновків.
Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який віднесено законом до категорії середньої тяжкості, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальні правопорушення 07.11.2019 року до ЄРДР за № 0001972 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України; постанови призначення адвоката для здійснення захисту за призначенням від 11 січня 2020 року; доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 11 січня 2020 року; протоколу огляду місця події від 07 листопада 2019 року; протоколу огляду речі від 07 листопада 2019 року; висновку експерта № 1/8.6/5028 від 18 грудня 2019 року; постанови про визнання і залучення до кримінального провадження речових доказів від 19 грудня 2019 року; повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 26 грудня 2019 року; протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 26 грудня 2019 року; вимоги про судимості ОСОБА_7 від 16 грудня 2019 року; довідки-характеристики на ОСОБА_7 від 24 грудня 2019 року.
При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, обґрунтованою.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_7 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у скоєнні злочину, який віднесено законом до категорії середньої тяжкості, покарання за яке передбачене у виді позбавлення волі на строк від 2 до 5 років. Крім того, підозрюваний ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні, не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, тому не має міцних соціальних зв`язків. Тому слідчий суддя вважає, що підозрюваний може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 раніше судимий, підозрюється у скоєнні злочину, віднесеного законом до категорії середньої тяжкості, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.
Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.
Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.
Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні злочину середньої тяжкості, визначається в межах від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який було проаналізовано раніше, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_7 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Василівка Запорізької області, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13 березня 2020 року включно, взявши його під варту із залу суду негайно.

Визначити розмір застави у відношенні ОСОБА_8 у виді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 42.040 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_9 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися із населеного пункту, а саме з АДРЕСА_2 без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1