Справа № 683/727/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000087 від 03 березня 2020 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Росолівці Красилівського району Хмельницької області, українка, громадянка України, з середньо - спеціальною освітою, незаміжня, здійснює догляд за особою з інвалідністю 1 групи, не працює, депутатом не обиралась, зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

03.03.2020 біля 15 год. 15 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні приймального відділення КНП «Старокостянтинівська ЦРЛ», що знаходиться по вул. Пушкіна, 47 м. Старокостянтинів, діючи з корисливих мотивів та з метою власної наживи, скориставшись відсутністю потерпілого ОСОБА_4 та уваги з боку медичних працівників і переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, викрала планшет марки «NOMI» моделі «C101014 ULTRA4» вартістю 1656 грн. 67 коп., який знаходився в чохлі марки «NOMI» вартістю 175 грн. з встановленою сім-карткою оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» вартістю 60 грн., які вона попередньо отримала від ОСОБА_4 для тимчасового зберігання на час надання останньому медичної допомоги, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1891 грн. 67 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.

26 березня 2020 року між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 471 КПК України укладена угода про примирення.

Згідно угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченій та потерпілому.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 визнала себе винуватою у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, вказала, що в денну пору дня 03 березня 2020 року, знаходячись у приміщенні районної лікарні непомітно привласнила належний потерпілому планшет марки «NOMI» в чохлі, яким користувалась протягом наступного дня, проте на вимогу працівників поліції добровільно нею був виданий. У вчиненому розкаялась, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просила вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий вказав на відсутність будь-яких претензій до обвинуваченої за вчинений нею злочин, викрадене майно йому повернуто, просив затвердити угоду про примирення, зазначив, що укладення угоди з його сторони є цілком добровільним, наслідки її затвердження йому зрозумілі та прийнятні.

Прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення.

У відповідності п. 3 ч. 1 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченої ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , що виразились: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), що містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_5 винна у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судима, є людиною молодого віку, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченої суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченої, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченій суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про примирення між потерпілим та підозрюваною і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) в сумі 942 грн. 06 коп. у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Питання щодо долі речових доказів підлягає вирішенню згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 26 березня 2020 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000087 від 03 березня 2020 року.

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 942 грн. 06 коп.

Цивільний позов не пред`являвся.

Речові докази: планшет марки «NOMI» моделі «C101014 ULTRA4», чохол марки «NOMI», сім-картку оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» - залишити ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: