Провадження № 1-кс/761/7958/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 про встановлення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002879 від 10.03.2017 р.,

встановив:
ОСОБА_3 вніс до суду клопотання, про встановлення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002879 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2017 року, за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 10.03.2017 року Шевченківським управлінням поліції Головного управління національної поліції у м. Києві, в особі слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 , були внесені відомості до ЄРДР, щодо кримінального провадження №0002879, за заявою ПАТ «Укргазбанк» про те, що з квітня 2015 року колишній співробітник гр. ОСОБА_3 намагається шляхом обману заволодіти грошовими коштами ПАТ «Укргазбанк» під приводом стягнення коштів з банку за його звільнення і використовуючи при цьому під час судових засідань неправдиві відомості. Вказані дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України.

Стороною обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні з березня 2017 року відносно ОСОБА_3 здійснюється кримінальне переслідування. В межах вказаного кримінального провадження Шевченківським районним судом м. Києва винесено ухвалу від 20 листопада 2018 року у справі №761/44260/18, про надання дозволу на тимчасовий доступ до документів з можливістю вилучення їх оригіналів. Тобто здійснюється досудове розслідування.

Проте заявник у поданому клопотанні стверджує про те, що відомості викладені у фабулі кримінального провадження №0002879 не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки:

10 жовтня 2016 року рішенням Апеляційного суду м. Києва було скасовано рішення Солом`янського районного суду м. Києва у справі №760/9748/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ПАТ АБ «Укргазбанк», про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Згідно рішення Апеляційного суду м. Києва, яке набрало законної сили з моменту проголошення, було визнано незаконним наказ №162-П від 20 квітня 2015 року про звільнення ОСОБА_3 з роботи та поновлення ОСОБА_3 на посаді заступника начальника юридичної служби ПАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк», стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 721 862 (сімсот двадцять одну тисячу вісімсот шістдесят дві) гривні 60 (шістдесят) копійок та моральну шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

22 грудня 2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і. кримінальних справ виніс ухвалу про відмову у задоволенні касаційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» та залишення в силі рішення Апеляційного суду м. Києва від 10.10.2016 року.

06 листопада 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі №760/9748/15-ц винесла постанову якою було відмовлено у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року та ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 грудня 2016 року.

28 листопада 2018 року ПАТ АБ «Укргазбанк» у добровільному порядку виконав рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року.

У зв`язку із цим заявник стверджує, що відкриття кримінального провадження №0002879 за заявою ПАТ АБ «Укргазбанк» за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України є намаганням банку переглянути рішення суду, що набрало законної сили, у будь який незаконний спосіб.

Заявник також звертає увагу на те, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, має виражатися в меті присвоїти суб`єктом злочину майна потерпілого.

В даному випадку взагалі відсутня подія кримінального правопорушення, оскільки йдеться не про майно банку, а стягнення з заявника середнього заробітку за час вимушеного прогулу, внаслідок незаконного звільнення ОСОБА_3 з займаної посади, що встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва та підтверджено ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а також постановою Великою Палати Верховного Суду.

20 травня 2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва була задоволена скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора та зобов`язано прокурора Київської місцевої прокуратури №10, що входять до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 100002879 від 10.03.2017 року, вчинити дії у порядку встановленому ст. 220 КПК України за клопотанням ОСОБА_3 від 04.04.2019 року про вчинення процесуальних дій.

Однак 06 червня 2019 року Київська місцева прокуратура №10 винесла постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 , щодо надання доручення слідчому про повідомлення останньому підозри або закриття кримінального провадження протягом тижня.

11.02.2020 року Київська місцева прокуратура №10 повідомила ОСОБА_3 , що з метою активізації досудового розслідування та прийняття рішення в порядку ст. ст. 276, 284 КПК України у вказаному кримінальному провадженні процесуальним керівником в порядку ст. 36 КПК України надані повторні письмові вказівки слідчому з урахуванням доводів заявника.

У вимогах даного клопотання заявник просить суд встановити слідчому СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 строк, з моменту отримання ухвали слідчого судді, на проведення процесуальних дій, необхідних та достатніх для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №100002879, який не може перевищувати 1 (один) місяць.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з наведених у ньому підстав.

Слідчий у судове засідання, яке призначено на 01 червня 2020 року, не з`являвся, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки не повідомив.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших док4азів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутності особи, яка не з`явилась, на підставі наданих доказів.

Заслухавши заявника, вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що Шевченківським управлінням поліції Головного управління національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002879 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2017 року, за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право на звернення до прокурора, слідчого судді або суду з клопотанням, в якому викладаються обставини, що обумовлюють необхідність здійснення кримінального провадження (або окремих процесуальних дій) у більш короткі строки, ніж ті, що передбачені цим Кодексом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 року щодо розумності строків досудового слідства зазначив, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідності проведення експертиз та отримання висновків тощо. Але за будь-яких обставин строк досудового слідства не повинен перевищувати меж необхідності. Досудове слідство повинно бути закінчено у кожній справі без порушення права на справедливий судовий розгляді права на ефективний засіб захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Виходячи із норм чинного національного законодавства та прецедентної практики Європейського суду з прав людини, час, який враховується для визначення розумності строків, починається з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. З цього моменту згідно зі ст.219 КПК України (до редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року) починається і відлік строків досудового розслідування, персоніфікується кримінальне провадження з`являється підозрюваний (ст. 42 КПК України)

Обґрунтовуючи клопотання заявник посилається на положення ст. 114 КПК України, як на підставу звернення до слідчого судді з клопотанням про встановлення строку проведення досудового розслідування. Однак приписи вказаної статті не є тією нормою, яка регламентує порядок подання та розгляду даної категорії клопотань, оскільки вказана норма передбачає право, а не обов`язок слідчого судді, суду встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження розумного строку прийняття процесуального рішення чи вчинення процесуальної дії.

Також слідчий суддя позбавлений можливості застосувати приписи ст.219 КПК України, яка містить обмеження строків здійснення досудового розслідування до повідомлення про підозру, оскільки згідно з п.4 § 2 «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», підлягає застосуванню лише до тих кримінальних проваджень, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін. Датою набрання чинності відповідних змін до ст.219 КПК є 15.03.2018 року.

Оскільки відомості про вчинене кримінальне правопорушення № 0002879 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 березня 2017 року, то й обмеження у строках досудового розслідування до повідомлення про підозру щодо вказаного кримінального провадження не підлягають застосуванню.

Окрім того, як прямо передбачено ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя лише в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.

Відповідно до ч. 4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ч. 2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст.40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Крім того, відповідно до ч.5 ст.40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, та на свій розсуд визначає об`єм доказів, якій необхідно зібрати у кримінальному провадженні. Тому правових підстав для встановлення слідчим суддею, відповідно до вимог ст.114 КПК України, процесуального строку досудового розслідування не має.

Відповідно до ч. 2 ст.36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: зокрема, доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; повідомляти особі про підозру.

Як зазначає заявник, кримінальне провадження №0002879, у якому останній бажає вирішити питання розумності строків, перебуває на стадії досудового розслідування, яке здійснюється Шевченківським управлінням поліції Головного управління національної поліції у м. Києві.

Слідчий суддя не вправі у запропонований заявником спосіб зобов`язати орган досудового розслідування вчинити процесуальні дії необхідні та достатні для закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002879, зазначене питання орган досудового розслідування вирішує на власний розсуд шляхом оцінки фактичних обставин кримінального провадження, зібраних доказів і співставлення їх з положеннями Закону.

Діючим КПК України передбачена можливість оскарження недотримання розумних строків на стадії досудового розслідування прокурору вищого рівня у спосіб та порядок, що визначений ст.308 КПК України, відповідно до якого підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Слід звернути увагу на те, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Наведене вище узгоджується із висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, який знайшов відображення у постанові від 16.05.2019 за № 761/ 20985/18 (провадження № 51-8007 км 18), де зазначено, що жодною з норм кримінального процесуального закону, не передбачене повноваження слідчого судді про встановлення слідчому процесуального строку для закінчення досудового розслідування. Беззаперечно, ухвалюючи таке рішення слідчий суддя виходить за межі КПК України, адже таке рішення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Виходячи з вищезазначеного, слідчий суддя не наділений повноваженнями для встановлення відповідних граничних строків досудового розслідування, а відтак приходить до висновку, що в задоволенні клопотання заявника слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 9, 28, 36, 38, 40, 113, 114, 219, 308, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про встановлення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002879 від 10.03.2017 р. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1