Справа № 463/2691/20 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/446/20 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Львів
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду
під головуванням судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2018 року,-
ВСТАНОВИЛА:
цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, від 10 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
На цю ухвалу ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначає, що строк на оскарження даної ухвали ним не пропущено, оскільки останнім днем подачі апеляційної скарги є 13.05.2020 року. Разом з тим, зазначає, що якщо апеляційний суд прийде до висновку, що ним пропущено строк на подачу апеляційної скарги, то просить такий поновити.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.04.2020 року та ухвалити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого ДБР у м. Львові ОСОБА_7 від 10.03. 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2018 року та поновити досудове розслідування. Свої апеляційні вимоги ОСОБА_6 мотивує тим, що оскаржувана ухвала слідчого судді та постанова слідчого про закриття кримінального провадження є незаконними та необґрунтованими, суперечать нормам кримінального процесуального законодавства, а висновки суду та слідчого є невірними. Вказує, що слідчим суддею проігноровано доводи його скарги, належним чином не спростовано такі, а також у порушення вимог ст. 94 КПК України не надано наладженої оцінки доказам, не з`ясовано усіх обставин, які мають істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Крім цього, судом грубо порушено розумні строки розгляду скарги, передбачені ч. 2 ст. 306 КПК України. Вважає, що сам факт звернення із заявою про вчинення кримінального правопорушення надає особі статусу потерпілого відповідно до норм КПК України. Однак, слідчий у порушення норм КПК України відмовив визнати ОСОБА_6 потерпілим, а слідчий суддя відмовив скасувати незаконну постанову. Апелянт зазначає, що слідчий ОСОБА_7 не вручив йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не допитав його в якості потерпілого, не провів його перехресний допит із головним підозрюваним, жодній особі не оголошено про підозру, не проведено інших необхідних слідчих дій. Вказує, що не отримував жодної повістки про виклик від слідчого у якості потерпілого. Отже, вважає, що має місце неповнота досудового розслідування. Покликається, що оскаржувана ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ст.ст. 370, 372 КПК України.
Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24.04. 2020 року у межах строку на апеляційне оскарження, а тому підстави для вирішення питання про поновлення цього строку відсутні.
Згідно п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
На виконання ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11.12.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.01.2018 року за № 0000001 внесено відомості за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, слідчою СВ Залізничного ВП ОСОБА_8 при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001409 від 22.04.2016 року.
10.03.2020 року постановою слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 дане кримінальне провадження закрито за відсутністю у діях слідчої СВ Залізничного ВП ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Таким чином, ОСОБА_6 , будучи заявником у даному кримінальному провадженні, у законний спосіб оскаржив до слідчого судді постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2018 року.
Слідчим суддею у відповідності до вимог закону здійснено належну перевірку доводів скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та вірно встановлено обставини, наявність яких обумовила прийняття рішення про відмову у задоволенні поданої ОСОБА_6 скарги.
Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було розпочато слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 30.10.2019 року відповідно до повідомлення про початок досудового розслідування (арк.. 72 м.к.п).
Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000001, у ході такого здійснювалась перевірка обставин, викладених в заяві ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, слідчою СВ Залізничного ВП ОСОБА_8 при проведенні досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001409 від 22.04.2016 року. У своїй заяві про вчинення злочину ОСОБА_6 покликався на те, що слідча СВ Залізничного ВП ОСОБА_8 допускала зловживання службовим становищем, а саме не повідомила про підозру ОСОБА_9 , який відповідно до показань ОСОБА_6 18.04.2016 року заподіяв йому тілесні ушкодження.
Як вбачається із матеріалів цього кримінального провадження, у ході досудового розслідування ОСОБА_6 викликався до слідчого для допиту у якості свідка, проте на виклик слідчого для допиту ОСОБА_6 не з`явився.
У ході досудового розслідування було допитано як свідка слідчу ОСОБА_8 , яка проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001409 від 22.04.2016 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за фактом нанесення в ході конфлікту ОСОБА_9 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Слідча ОСОБА_8 повідомила, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001409 від 22.04.2016 року триває.
Слідчим було оглянуто матеріали кримінального провадження № 0001409 від 22.04.2016 року, та встановлено ним, що у цьому кримінальному провадженні проведено допити потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 . Це кримінальне провадження було закрито постановою слідчого 16.11.2017 року. Ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 26.12.2017р. постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасована, зокрема за необхідністю проведення слідчого експерименту за участю потерпілого та свідків, і на даний час досудове розслідування у цьому кримінальному проваджені триває.
У кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2018 року постановами слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 12.11.2019 року та від 28.02.2020 року було відмовлено у визнанні ОСОБА_6 потерпілим, з огляду на те, що у ході досудового розслідування не було встановлено, що ОСОБА_6 завдано моральної, фізичної чи майнової шкоди.
Крім цього, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.02.2020р. було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 про скасування постанови слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 12.11.2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим.
Оскільки, у цьому кримінальному провадженні було прийнято рішення про відмову у визнанні ОСОБА_6 потерпілим та закрито кримінальне провадження за відсутності у діях слідчої ознак злочину, то апеляційні доводи ОСОБА_6 про наявність порушень та неповноти кримінального провадження, які обумовлені тим, що слідчий ОСОБА_7 не вручив йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, не допитав його в якості потерпілого, не провів його перехресних допит із головним підозрюваним, жодній особі не оголошено про підозру, а також те, що він не отримував жодної повістки про виклик від слідчого у якості потерпілого, є безпідставними.
Щодо доводів апелянта про те, що у ході кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2018 року не проведено інших необхідних слідчих дій, апеляційний суд враховує те, що сам ОСОБА_6 у своїй апеляційній скарзі не наводить які саме інші необхідні слідчі дії слід провести у даному кримінальному провадженні, і яким чином проведення таких дій впливає чи спростовує висновки досудового розслідування.
Дана обставина була обґрунтовано врахована і слідчим суддею при розгляді скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.
Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 364 КК України наступає у випадках зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.
Ураховуючи те, що у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2018 року не здобуто доказів того, що у діях слідчої ОСОБА_8 , яка проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001409 від 22.04.2016 року за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є ознаки зловживання владою або службовим становищем, і що її діями спричинено істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам ОСОБА_6 , що є обов`язковими ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, рішення про закриття цього кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України відповідає вимогам закону.
Колегія суддів вважає, що слідчим суддею з належною повнотою досліджено доводи скарги ОСОБА_6 та з`ясовано усі обставин, які мають істотне значення для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.
За наведених обставин, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2018 року у повній мірі відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді, що постанова слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 10 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, відповідає вимогам ст. 110 КПК України, є вмотивованою.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 не наведено правових підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді та постанови слідчого про закриття кримінального провадження.
При перевірці справи в апеляційному порядку не виявлено допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді.
Відтак, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_6 . Оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування не вбачається.
Керуючись ст. 309, 310, 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 від 10 березня 2020 року про закриття кримінального провадження № 0000001 від 03.01.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4