В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 лютого 2020 року
Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,потерпілої ОСОБА_4 ,обвинуваченого ОСОБА_5 ,захисника ОСОБА_6 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Запоріжжя,громадянина України,з неповною середньою освітою,не працюючого,зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 ,раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

07.11.2019 року приблизно о 19.00 год. ОСОБА_5 ,маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів,знаходячись у приміщенні кафе «Закусочная» на зупинці громадського транспорту «Гортоп» по вул.Червоній в м.Запоріжжі,під приводом здійснення телефонного дзвінка,заздалегідь не маючи наміру повертати майно власнику, отримав від знайомої ОСОБА_4 належний останній мобільний телефон «Samsung Galaxy A10» 32 Gb в корпусі тесно-синього кольору імей: НОМЕР_1 вартістю 3222 гр.,після чого зник з місця скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд,чим завдав потерпілій матеріальну шкоду у вказаному вище розмірі.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення винуватим себе визнав повністю.
Пояснив,що 07.11.2019 р.приблизно о 18.00 год. він знаходився у кафе «Закусочная» на зупинці громадського транспорту «Гортоп» по вул.Червоній в м.Запоріжжі,де працює його знайома ОСОБА_4 ,з якою обвинуваченого пов`язують особисті відносини.В розмові ОСОБА_5 попросив у потерпілої мобільний телефон під вигаданим приводом,що йому необхідно подзвонити, отримав від ОСОБА_4 мобільний телефон «Samsung Galaxy A10»,який не мав наміру повертати потерпілій,пішов з ним з місця події,а в подальшому за допомогою приятеля заклав у ломбард за грошові кошти 1765 гр.,які витратив на власні потреби.У скоєному розкаявся,фактичних обставин справи та доказів,що їх підтверджують,не оспорював.
Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України суд,з урахуванням повного визнання винуватості обвинуваченим,за згодою учасників судового провадження,визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин,що підтверджують винуватість обвинуваченого,які ніким не оспорюються.При цьому суд роз*яснив наслідки,передбачені ч.3 ст.349 КПК України,переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів,що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд встановив, що винуватість обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України»,та кваліфікує його дії по ч.1 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою(шахрайство).
Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.
При призначенні обвинуваченому покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_5 раніше не судимий,має постійне місце проживання,тяжких наслідків від його дій не настало.
Обставиною,яка пом*якшує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у скоєному.
Такі висновки суду ґрунтуються на тому,що обвинувачений дає критичну оцінку своїм діям,послідовно визнає винуватість у скоєнні злочину,своїми активними діями сприяв органам слідства з`ясувати обставини вчинення злочину та повернути викрадене майно.
Обставин,що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України ,судом не встановлено.
Всі ці відомості про особу обвинуваченого у сукупності із пом`якшуючими обставинами суттєво знижують ступінь суспільної небезпеки скоєного та дають підстави при призначенні покарання для застосування ст.75 КК України ,оскільки забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання,але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами з питань пробації протягом іспитового строку,який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.
Призначення обвинуваченому запропонованого прокурором покарання у виді штрафу не відповідає обставинам справи та особі обвинуваченого,який має синдром залежності від опіоідів та каннабіноідів,перебуває під спостереженням нарколога,за відсутності у обвинуваченого офіційного місця роботи та доходів,призначене покарання у виді штрафу примусово виконати неможливо,що зводить нанівець сам принцип невідворотності покарання та його виховного впливу на поведінку винного з метою захисту суспільства.
Речовими доказами по даному провадженню,виходячи із змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування,до справи долучені предмети,які передані на зберігання потерпілій особі та підлягають залишенню за належністю.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.
Керуючись ст.ст.368,374,392 КПК України,суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину,передбаченого ч.1 ст.190 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.
Відповідно до ст.75,76 КК України, ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі звільнити,якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:
-мобільний телефон «Samsung Galaxy A10» 32 Gb в корпусі тесно-синього кольору імей: НОМЕР_1 ,переданий на відповідальне зберігання потерпілої ОСОБА_4 ,залишити їй за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1