Справа № 496/5010/19
Провадження № 1-кс/496/3099/19
У Х В А Л А

24 грудня 2019 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Великий Митник Хмільницького району Вінницької області, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

за матеріалами кримінального провадження № 0000856 від 22.12.2019, за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

При цьому вказує на те, що 22.12.2019 року близько 18.00 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 знаходячись у саморобній будівлі, прилаштованій для проживання, яка розташована на території ЦТС «Ліски» по вул. Залізничників в селищі Усатове Біляївського району Одеської області, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення останньому тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, діючи навмисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, спричинив один удар кухонним ножем в площину тулуба потерпілого ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді відкритої рани грудної клітини, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя. За даним фактом СВ Усатівського ВП Біляївського ВП внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000856 за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України. 23.12.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Посилаючись на обґрунтованість підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також на існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним клопотанням.

23.12.2019 року о 00.30 год. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затриманий та доставлений до СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУ НП в Одеській області.

Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме: особисте зобов`язання. При цьому посилаються на те, що підозра є необґрунтованою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника.

Вислухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішенні ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не одружений, утриманців не має, за місцем реєстрації не мешкає, постійного місця мешкання немає, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а тому наявний ризик того, що він може переховуватися від органу досудового розслідування.

Крім того, він неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, що свідчить про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення. Вказані обставини підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним тяжкого кримінального правопорушення дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор в судовому засіданні не довів.

Згідно п.2 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 183 КПК України, вважаю за доцільне не визначати підозрюваному розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, вважаю, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не сприятиме запобіганню ризикам, передбаченим п.п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тому клопотання слід задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Одеському слідчому ізоляторі.

Встановити строк дії ухвали - 60 днів з дня затримання, тобто з 23 грудня 2019 року по 20 лютого 2020 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1