Справа № 357/1197/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 0006643 від 26.12.2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з середньою світою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за наступних обставин.
Так, 25 грудня 2017 року близько 12 год. 00 хв. у дворі будинку АДРЕСА_3 між ОСОБА_6 та його сусідом ОСОБА_4 на ґрунті тривалих неприязних відносин виникла сварка.

Під час даної сварки у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді фізичного болю та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , умисно наніс один удар правою ногою у ліктьовий суглоб лівої руки та удар правою рукою в ліву вискову область голови ОСОБА_7 .

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді садна на лівій руці, набряку м`яких тканин на голові, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в вчиненні інкримінованого йому злочині визнав, однак подав клопотання, яке підтримав і його захисник ОСОБА_5 , та в якому просить звільнити його від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження відносно нього закрити.
Прокурор не заперечує проти звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у хв`язку із закінченням строків давності.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.
Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за необхідне задовільнити клопотання виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.
Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.
Таким чином згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила злочин від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.
Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Частиною 2 п. 1 ст. 284 КПК України зазначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 кримінальне правопорушення вчинив 25.12.2017 року, від явки до органів слідства, прокурора та суду не ухилявся та не переховувався, а строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.
Тобто, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності закінчився.
Судом встановдено, що обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав. Сам ОСОБА_4 не заперечував свою вину в скоєнні інкримінованого їй злочину, а тому звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності, тобто з нереабілітуючих підстав, не призведе до порушення Конституційних прав обвинуваченої, а саме ст. 62 Конституції України.
В зв`язку з цим суд вважає клопотання обвинуваченого обґрунтоване та таке, що підлягає до задоволення, суд приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Стосовно заявленого потерпілим ОСОБА_8 цивільного позову суд зазначає наступне.
Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.
Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.
Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.
Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді.
В той же час, у випадку закриття кримінального провадження на встановлених КПК підставах, суд зобов`язаний роз`яснити цивільному позивачеві його право пред`явити аналогічний позов у порядку цивільного судочинства.
Тому, в зв`язку зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду, що за змістом ч. 7 ст. 128 КПК України не перешкоджає пред`явленню позову в порядку цивільного судочинства.
Судові витрати відсутні.

У даному кримінальному провадженні відсутні речові докази, питання щодо яких суд має вирішувати.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого на стадії досудового розслідування не обирався, арешт на майно не накладався.
На підставі ст.49 КК України, керуючись ст. ст. 284, 285-286, 288, 314, 372, 395 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження і звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 125 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України на підставі ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.
Кримінальне провадження № 0006643 від 26.12.2017 року відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
Ухвала суду може бути оскаржена в Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її оголошення через Білоцерківський міськрайонний суду Київської області.

СуддяОСОБА_1