Справа № 487/6751/19
Провадження № 1-кс/487/48/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року місто Миколаїв
Слідчий суддя Заводського районного суду місто Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000632 від 12.07.2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий Першого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суму міста Миколаєва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 терміном на два місяці в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_5 23.07.2019 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, отже, метою та підставами застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, може здійснити вищезазначені дії.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримав, наполягав на його задоволенні, посилаючись на наявність ризиків, передбачених пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, прокурор вважав, що наявні усі підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не досягне своєї мети по забезпеченню виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризикам.
Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволені заявленого клопотання, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, а також необґрунтованість підозри, штучну кваліфікацію дій обвинуваченого за особливо тяжкою статтею та не відповідність клопотання вимогам КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив про необґрунтованість клопотання та висунутої проти нього підозри, просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою або з можливістю внесення застави; зобов`язався виконувати свої процесуальні обов`язки.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Судом встановлено, що Першим слідчим відділом Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000632 від 12.07.2017 року за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 190, ст. 356, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.07.2019 року, близько 11:15 годині, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , які перебуваючи разом з іншими неустановленими слідством особами, біля будівлі з надписом «Шиномонтаж», що розташована по вул. І. Франка, с. Вікторівка, Березівського району, Одеської області, на ґрунті неприязних відносин виникла суперечка із ОСОБА_8 , який приїхав до вказаного місця на автомобілі «Volkswagen», моделі «Jetta» з реєстраційними номерами НОМЕР_1 .
Під час суперечки, у ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, виник спільний злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_8 , з метою заволодіння його майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я.
Реалізуючи злочинний намір, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, наздогнав ОСОБА_8 , який намагався залишити місце події, після чого декілька разів кинув у ОСОБА_8 складний ніж, наніс удар в обличчя та повалили останнього на землю.
Продовжуючи вчинення злочинних дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спільно з невстановленими досудовими розслідуванням особами, почали завдавати ОСОБА_8 ударів руками та ногами по різним часинам тіла.
Під час побиття потерпілого, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 використовуючи ножі, які вони зберігали при собі, завдали ОСОБА_8 шість ударів в сідниці та стегна.
В результаті отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_8 втратив свідомість.
Надалі, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 умисно, з корисливих мотивів, заволоділи мобільним телефоном марки «IPhone 8» вартістю 7200 гривень та мобільним телефоном «IPhone 10» вартістю 19 500 гривень, що належали ОСОБА_8 .
Продовжуючи, реалізацію спільного злочинного умислу керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, проникли до автомобіля «Volkswagen», моделі «Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому приїхав ОСОБА_8 та незаконно заволоділи належними останньому грошовими коштами у сумі 213 000 гривень та 30 000 доларів США (що за курсом НБУ станом на 14.07.2019 становить 774 000 гривень), які знаходились у сумці.
Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , спільно з неустановленими особами, зникли з місця вчинення злочину.
23.07.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, спрямованому на заволодіння майном у особливо великих розмірах.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, свідчать про обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 , це, зокрема, дані: заяви ОСОБА_8 , яка надійшла до Березівського ВП та була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» за №2229 від 14.07.2019 року; довідки про госпіталізацію ОСОБА_8 ; допитів потерпілого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 ; протоколу огляду місця події від 14.07.2019 року з планом-схемою до нього; протоколу огляду місця події від 15.07.2019 року; постанови від 15.07.2019 року про приєднання речових доказів, вилучених в ході оглядів 14.07.2019 року та 15.07.2019 року; допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; рапорту старшого оперуповноваженого СКП Березівського ВП Лиманського відділу поліції ГУ НП в Одеській області ОСОБА_14 від 14.07.2019 року; повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 17.07.2019 року та про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру від 21.01.2020 року; рапорту старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Одеській області ОСОБА_15 ; рапорту старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_16 ; протоколу огляду речей від 31.07.2019 року; повідомлення про підозру ОСОБА_17 від 13.11.2019 року; постанови про обєднання матеріалів кримінальних проваджень від 0108.2019 року; а також дані, зафіксовані на відео з камер спостереження, які були переглянуті у судовому засіданні.
Щодо ризиків, зазначених у клопотанні.
Постановою старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП в Одеській області від 23.07.2019 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва від 11.09.2019 року було надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З пояснень, наданих ОСОБА_5 у судовому засіданні під час розгляду даного клопотання вбачається, що останній був обізнаний про оголошення його розшуку, перебував у орендованих квартирах, добровільно з`явився до суду 23.01.2020 року з метою участі у судовому засіданні під розгляду клопотання про продовження строків триманні під вартою ОСОБА_7 .

Отже з урахуванням наведених обставин, а також враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, слідчий суддя вважає, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. При цьому суд враховує, що добровільне з`явлення ОСОБА_5 до суду 23.01.2020 року хоча і зменшує даний ризик, проте не усуває його повністю.
Також суд вважає, що існують ризики, передбачені п. 2, п. 3 та п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість підозрюваного ОСОБА_5 незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні з метою відмови від дачі показань або їх зміни. Також, оскільки на цей час не встановлено місцезнаходження всіх речових доказів, ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення,що матиме негативний вплив на хід досудового слідства та судового розгляду справи, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того встановлений ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_5 може продовжити вчиняти неправомірні дії щодо потерпілого з урахуванням обставин кримінального провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до обвинуваченого бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України суддя враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення; в разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні йому загрожує покарання до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місті його постійного проживання; вік та стан здоров`я підозрюваного; наявність у підозрюваного на утриманні неповнолітньої дитини; наявність батьків похилого віку та стан їх здоров`я.

Таким чином, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового слідства, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу. Судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки. Доводи, наведені стороною захисту, зазначених висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Згідно з п.1 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства до потерпілого, дані про особу підозрюваного, слідчий суддя не вбачає правових підстав для призначення альтернативного запобіжного заходу та визначення розміру застави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 186, 193, 194, 376 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, до 22 березня 2020 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.
Повний текст ухвали оголошено 24.01.2020 року о 16:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1