ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4588/18
провадження № 1-кп/753/513/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0013103 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Київської обл., українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, неофіційно працюючого вантажником, з 12.06.2009 року перебуваючого на обліку у лікаря-нарколога, діагноз F 10.30, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого: 1) 17.03.2010 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки, ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 13.12.2011 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано та направлено для відбування покарання, 06.06.2014 року ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області невідбутий термін покарання скорочено на на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію», та 05.06.2015 року звільнено із Бориспільської ВК № 119; 2) 25.02.2019 року Таращанським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , 14.12.2017 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Фудком», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Вишняківська, 10, де здійснює свою господарську діяльність ТОВ «Фудком», керуючись раптово виниклим умислом, направленим на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто з відвідувачів магазину та обслуговуючого персоналу не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв з торгових полиць товар, а саме: 1 пляшку горілки «Первак Домашня», об`ємом 1 літр з пошкодженою акцизною маркою на горловині, вартістю 119 грн. 32 коп. (без ПДВ), 1 пляшку горілки «Статус класичний» у формі пістолета, об`ємом 0,1 літра з пошкодженим акцизом, вартістю 118 грн. 06 коп. (без ПДВ); 2 свічки господарські, вартістю 2 грн. 73 коп. (без ПДВ) кожна; 3 багети з шинкою, вартістю 17 грн. 17 коп. (без ПДВ) кожен; 2 гамбургери з куркою, вартістю 12 грн. 67 коп. (без ПДВ) кожен; цукор ванільний в кількості 1 шт., вартістю 0 грн. 60 коп. (без ПДВ), а всього товару на загальну суму 345 грн. 96 коп. (без ПДВ), який заховав під одяг, в який був одягнений та, не розрахувавшись за нього, направився на вихід з торгівельного залу, проте поза межами касової зони був затриманий працівниками охорони даного закладу.
Своїми злочинними діями ОСОБА_5 міг завдати ТОВ «Фудком» матеріальної шкоди на загальну суму 345 грн. 96 коп. (без ПДВ).
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав повністю та суду показав, що справді, за обставин, викладених в мотивувальній частині вироку, він, 14.12.2017 року, приблизно о 18 годині 50 хвилин, знаходячись в приміщенні торгівельного залу магазину «Фудком», що по вул. Вишняківській, 10 у м. Києві взяв дві пляшки горілки, пару свічок та дещо із продуктів харчування та, сховавши їх під одяг, намагався вийти з магазину, однак був затриманий охороною вказаного магазину.
Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, оскільки він виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння - а саме те, що все майно залишилось у власності ТОВ «Фудком», відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який характеризується негативно, на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, разом з тим знаходиться на обліку у лікаря-нарколога, діагноз F 10.30, офіційно не працює, неодружений, на утриманні нікого немає, раніше судимий, веде бродяжницький спосіб життя.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на викладене, суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами є призначення покарання у виді арешту, в межах, встановлених для даного виду покарання санкцією частини статті, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або призначення іншого розміру чи виду покарання.
Також, оскільки обвинувачений вчинив злочин, за який він засуджується, до винесення попереднього вироку Таращанського районного суду Київської області від 25.02.2019 року, яким ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, при цьому покарання за даним вироком належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. Таким чином кожний вирок підлягає самостійному виконанню.
Питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді шести місяців арешту.
Вирок Таращанського районного суду Київської області від 25.02.2019 року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 2 роки виконувати самостійно.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
Речові докази, а саме:
- майно, вилучене згідно протоколу огляду місця події від 14.12.2017 року та передане на відповідальне зберігання представнику потерпілого ТОВ «Фудком» - залишити у власності ТОВ «Фудком»;
- диск з відеозаписом події від 14.12.2017 року - зберігати при матеріалах кримінального провадження Київської місцевої прокуратури № 2.
Вирок суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Дарницький районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя