Провадження № 1-кс/243/754/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_5
представника користувача майна адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко - та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 за кримінальним провадженням № 0000730 від 09 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду звернувся слідчий СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_5 з клопотанням, погодженим прокурором Слов`янської місцевої прокуратури про арешт майна.
З клопотання вбачається, що 09.04.2020 року під час огляду автомобіля марки "ВАЗ" модель "21099" д.н. НОМЕР_1 , синього кольору, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою м. Слов`янськ, вул. Шевченко, 40, виявлено та вилучено два предмети, ззовні схожі на вогнепальну зброю, а саме гвинтівки модифікації "Мосіна".
За даним фактом СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 від 09.04.2020 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

09.04.2020 року у період часу з 05 годин 50 хвилин до 06 години 20 хвилин на підставі ч. 1, 3 ст. 233, ст. 234, 237 КПК України, слідчим Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ст. лейтенантом поліції ОСОБА_8 , був проведений огляд автомобіля ВАЗ 21099 з д/н НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , який був розташований біля буд. АДРЕСА_1 .

Під час огляду вказаного транспортного засобу виявлено та вилучено: 2 предмета схожих на гвинтівку, на одній з них мається маркіровка НОМЕР_4 , на іншій відсутня, 6 фрагментів металу неправильної форми (осколки), 2 фрагмента металу неправильної форми (осколки).

Крім того в ході процесуальної дії також було вилучено ключі від вказаного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на ім`я ОСОБА_9 від вказаного автомобіля, а також автомобіль ВАЗ 21099 з д/н НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 .

Слідчий зазначає в клопотанні, що вищезазначені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та на них можуть бути залишені сліди злочину та ці предмети могли бути використані, як знаряддя та засоби вчинення злочину, у зв`язку з чим вони являються речовими доказами, що містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та крім того зазначені предмети будуть являтися об`єктами проведення судових експертиз.

У зв`язку з викладеним та з метою забезпечення повноти, всебічності та неупередженості слідства, на виконання вимог ст. 2 КПК України, а саме задля забезпечення збереження речових доказів виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене в клопотанні майно.
Слідчий ОСОБА_5 , повноваження якої визначені постановою про здійснення досудового розслідування групою слідчих від 13.04.2020 року та постановою про призначення слідчого для здійснення досудового розслідування від 09.04.2020 року та прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , повноваження яких визначені в постанові про призначення групи прокурорів від 09.04.2020 року в судовому засіданні підтримали клопотання про арешт майна, просили клопотання задовольнити та додатково зазначили, що необхідність в арешті вказаного в клопотанні майна, полягає в необхідності збереження речових доказів задля можливості проведення певної кількості експертиз з цим майном, зокрема судово - хімічної та трасологічної експертизи. Крім того зазначили, що арешт вказаного в клопотанні майна необхідний з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а також про те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може негативно вплинути на хід досудового розслідування.
Користувач майна ОСОБА_7 , належним чином повідомлявся про дату та час судового розгляду, однак до судового засідання не з`явився, надавши право представляти свої інтереси адвокату ОСОБА_6 .
Представник користувача автомобіля ВАЗ 21099 д/з НОМЕР_2 - адвокат ОСОБА_6 , який діє на підставі ордера серії ДН № 105071 та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю в судовому засіданні заперечував щодо клопотання слідчого, вказав, що воно подане необґрунтовано, не процесуально уповноваженою особою, оскільки з витягу ЄРДР вбачається, що слідчий, який здійснює досудове розслідування ОСОБА_10 , а не ОСОБА_5 . Також пояснив, що користувачу майна ОСОБА_7 не пред`явлено повідомлення про підозру в рамках даного кримінального провадження, у зв`язку з чим на його думку відсутні підстави для накладення арешту на вказане у клопотанні майно.
Власник автомобіля ВАЗ 21099 д/з НОМЕР_2 ОСОБА_9 належним чином повідомлявся про час та дату судового розгляду, до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Заслухавши думку та пояснення учасників судового розгляду, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ч.5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Положення п.1 ч.5 ст.171 КПК України передбачає, що клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів із метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладеним арешт у кримінальному провадженні, зокрема, шляхом витребування необхідної інформації в Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до положень ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя в ухвалі повинен зазначити заборону відчуження, розпорядження або користування та вказівку на таке майно. При цьому заборона використання майна чи заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у тих випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Окрім вказаного, відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Матеріалами клопотання встановлено, а саме згідно постанови слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області від 09.04.2020 року, що 2 предмета схожих на гвинтівку, на одній з них мається маркіровка НОМЕР_4 , на іншій відсутня, 6 фрагментів

металу неправильної форми (осколки), 2 фрагмента металу неправильної форми (осколки), ключі від автомобіля ВАЗ 21099 з д/н НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні та передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів Слов`янського ВП та на майданчик тимчасового тримання. (а.с.12-13).
Слідчий та прокурори під час судового засідання зазначили, що визнання зазначених вище речей та предметів речовими доказами свідчить про те, що ці речі зберегли на собі сліди злочину та можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час досудового розслідування кримінального провадження.
Слідчий суддя вказує, що з матеріалів кримінального провадження дійсно вбачається, що майно, яке було вилучене слідчим під час огляду місця події 09.04.2020 року - могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, у зв`язку з чим згідно позиції слідчого та прокурора - існує можливість його використання як доказів у кримінальному провадженні, що підтверджується протоколом огляду місця події від 09.04.2020 року та ілюстративною таблицею до протокола. (а.с.9-11).
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий та прокурор довели слідчому судді необхідність арешту вказаного в клопотанні майна, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України, зокрема вказавши, що вилучені предмети мають значення речових доказів, і що вони підлягають арешту з метою забезпечення збереження речових доказів задля проведення судових експертиз необхідних по вказаному кримінальному провадженню та виключення можливості зокрема здійснення ремонту автомобіля.
З приводу доводів та заперечень представника користувача майна, адвоката ОСОБА_6 , щодо подання клопотання про арешт майна не процесуально уповноваженою особою та необґрунтованості самого клопотання, яке полягає в тому, що ОСОБА_7 не повідомлено про підозру по вказаному кримінальному провадженню, слідчий суддя зазначає, що згідно ч.2 ст. 38 КПК України досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою. Відповідно до п.1 ч2 ст. 39 КПК України керівник органу досудового розслідування уповноважений - визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою - визначати старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих.
Під час судового засідання достовірно було встановлено, що постановою в.о. Начальника СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_11 від 09.04.2020 року слідчого ОСОБА_5 було призначено для проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Крім того постановою в.о. Начальника СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_11 від 13.04.2020 року саме слідчого ОСОБА_5 було визначено старшим групи слідчих.
У зв`язку з чим доводи адвоката ОСОБА_6 щодо подання клопотання про арешт майна не процесуально уповноваженою особою не знайшли свого підтвердження та були спростовані письмовими доказами дослідженими в судовому засіданні.
Слідчий суддя також зазначає, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а згідно ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Таким чином доводи адвоката ОСОБА_6 з приводу необґрунтованості клопотання слідчого про арешт майна, оскільки ОСОБА_7 не повідомлено про підозру по вказаному кримінальному провадженню, слідчий суддя також вважає необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам ч.3. ст. 170 КПК України.

Зважаючи на викладене, враховуючи обставини вчинення злочину, так як вони викладені в клопотанні слідчого, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.98, 167, 170, 171 КПК України, приходжу до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, яке зазначено в клопотанні слідчого, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що вилучене майно може містити відомості про обставини вчинення злочину, тобто відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167, ст.98 КПК України, а незастосування арешту може призвести до втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженні, зокрема проведенню експертиз.
Слідчий суддя зазначає, що з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Слідчий суддя також звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Враховуючи викладене у своїй сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування у даному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як арешт вказаного в клопотанні майна, яке було вилучене під час огляду місця події 09.04.2020 року - із забороною відчуження, розпорядження, користування та ремонтування. Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя також враховує розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для володільця та користувача майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та що арешт майна в частині арешту автомобіля ВАЗ 21099, д/н НОМЕР_2 , є допустимим до моменту фактичного проведення всіх необхідних експертиз відносно цього автомобіля.
При цьому слідчий суддя зазначає, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна мають право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України. Тобто арешт майна є тимчасовим заходом та не позбавляє права власності на вказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173,174, 175,376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Слов`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 за кримінальним провадженням № 0000730 від 09 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України про арешт майна задовольнити.

З метою збереження слідів та доказів у кримінальному провадженні № 0000730 від 09 квітня 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - накласти арешт на майно, а саме на 2 предмета схожих на гвинтівку, на одній з них мається маркіровка ТА 9395, на іншій відсутня, 6 фрагментів металу неправильної форми (осколки), 2 фрагмента металу неправильної форми (осколки), автомобіль марки ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 , ключі від автомобіля ВАЗ 21099 д/н НОМЕР_2 та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 - шляхом заборони права відчуження, користування та розпорядження.

Роз`яснити, що згідно ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена сторонами безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя
Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1