Справа № 522/637/20
Провадження по справі №1-кс/522/902/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075 від 11.01.2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000075 від 11.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.01.2020 року ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 , в денний час біля АЗС «Катрал» по вулиці Балківській, 54з в місті Одесі, побачили в салоні припаркованого автомобіля марки «Сitroёn», моделі: «Nemo», державний номер: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , чоловічу сумку останнього.
В цей час, у ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, виник спільний злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме чоловічої сумки з вищевказаного автомобіля.
Реалізуючі свій спільний злочинний намір та обравши метою свого злочинного посягання чоловічу сумку, яка знаходилась у зазначеному автомобілі, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких ОСОБА_7 мав викрасти сумку з автомобіля, а ОСОБА_8 перебувати неподалік в автомобілі марки «Peugeot 406», темно зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , та стежити за діями перехожих та потерпілого, попереджаючи ОСОБА_7 про можливість викриття кримінального правопорушення, а також забезпечити можливість останньому скритися з місця скоєння кримінального правопорушення.
Так, 11.01.2020 року приблизно о 15 годині 40 хвилин, більш точного часу не встановлено, реалізуючі спільний злочинний намір, ОСОБА_7 підійшов до припаркованого біля АЗС «Катрал» по вулиці Балківській, 54з в місті Одесі автомобіля марки «Сitroёn», моделі «Nemo», державний номер: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , та, через незачинені передні праві двері, проник в салон автомобіля.
Після чого, 11.01.2020 року о 15 годині 40 хвилин ОСОБА_7 , реалізуючі спільний злочинний намір, умисно, з корисливих мотивів, викрав з автомобіля належну ОСОБА_9 чоловічу сумку чорного кольору вартістю 1 000 гривень, в якій знаходилось належне останньому майно, а саме: грошові кошти в розмірі 2 000 гривень; паспорт громадянина України, виданий ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вартості не має; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Сitroёn», моделі: «Nemo», державний номер: НОМЕР_1 , який вартості не має; посвідчення водія, видане ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки «Samsung» модель «Note 4» IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 вартістю 4 000 гривень, а всього майна потерпілого на загальну суму 7 000 гривень.
Таємно заволодівши майном ОСОБА_9 в розмірі 7 000 гривень, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скрилися з місця вчинення кримінального правопорушення на автомобілі марки «Peugeot 406», темно зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , майном потерпілого розпорядилися на власний розсуд, тим самим спричинили останньому матеріальний збиток у вказаному розмірі.
11.01.2020 до чергової частини Портофранківського ВП надійшов рапорт співробітника Управління патрульної поліції, в якому вказано, що за адресою: м. Одеса, вул. Балківська, 211Б біля АЗС «Укрнафта» зупинено автомобіль марки «Peugeot 406», темно зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 за кермом якого знаходився ОСОБА_8 , на передньому пасажирському місці знаходився ОСОБА_7 , та на задньому місці знаходився ОСОБА_10 ході перевірки патрульними було встановлено, що на передньому пасажирському місці знаходиться мобільний телефон, походження якого водій та інші особи не повідомили. У зв`язку з цим була викликана СОГ Портофранківського ВП для проведення слідчих дій.
В зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 233 КПК України, з метою відшукування речей та предметів, що зберігають на собі сліди кримінального правопорушення та використовувались як засіб вчинення кримінального правопорушення, 11.01.2020 в період часу з 19 години 26 хвилин до 19 години 57 хвилин слідчим було проведено обшук в автомобілі марки «Peugeot 406», темно зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , де під відеозапис та в присутності понятих виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung» модель «Note 4» IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Nokia» модель «1202» IMEI: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Nokia» модель «101» IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 з сім-картою НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Samsung» модель «G9» IMEI: НОМЕР_10 з сім-картою НОМЕР_11 , автомобіль марки «Peugeot 406», темно зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , VIN кузова НОМЕР_12 , ключі від автомобіля та свідоцтво № НОМЕР_13 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot», моделі: «406», державний номер: НОМЕР_2 .
В ході розмови з потерпілим ОСОБА_9 , останній повідомив, що мобільний телефон марки «Samsung» модель «Note 4» IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 належить йому.
Згідно частини 5, ст. 171 КПК України тимчасово вилучене майно за клопотанням слідчого або прокурора має бути у короткий проміжок часу або арештовано судом або повернуто володільцю.
Так згідно статті 98 КК України. Речові докази:
Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, в даному кримінальному провадженні виявлені та вилучені в ході обшуку: мобільний телефон марки «Samsung» модель «Note 4» IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Nokia» модель «1202» IMEI: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Nokia» модель «101» IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 з сім-картою НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Samsung» модель «G9» IMEI: НОМЕР_10 з сім-картою НОМЕР_11 , автомобіль марки «Peugeot 406», темно зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , VIN кузова НОМЕР_12 , ключі від автомобіля та свідоцтво № НОМЕР_13 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot», моделі: «406», державний номер: НОМЕР_2 .
Враховуючи, що вилучені у ході обшуку товарно-матеріальні цінності мають доказове значення по даному кримінальному провадженню і можуть бути використані як докази, а також те, що є достатні підстави вважати, що вищезазначені речі у разі не накладення арешту можуть бути приховані, змінені або знищенні, що може перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Позиція учасників судового розгляду.
Слідчий в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання та просив задовольнити його в повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль марки «Peugeot 406», темно зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 .

Адвокат ОСОБА_4 , яка представляє інтереси володільця майна ОСОБА_11 , в судовому засіданні заперечувала проти накладення арешту на автомобіль марки «Peugeot 406», темно зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , VIN кузова НОМЕР_12 , ключі від автомобіля, свідоцтво № НОМЕР_13 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot», моделі: «406», державний номер: НОМЕР_2 , оскільки вказаний автомобіль є власністю юридичної особи, а саме компанії ICSECURITY SP.ZOO, яка зареєстрована у м.Краків. Вказаний автомобіль був наданий підозрюваному ОСОБА_12 для вирішення сімейних питань, після вирішення яких автомобіль він мав повернути ОСОБА_11 .

Заслухавши думку учасників судового поцесу, вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.
Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В провадженні СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000075 від 11.01.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження був проведений у невідкладному порядку обшук автомобілю автомобіля марки «Peugeot», моделі: «406», державний номер: НОМЕР_2 .

Так як у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчо-оперативні дії, органом досудового розслідування були відібрані мобільні телефони, які належать осоабм підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, тому слідчий суддя вважає за необхідним накласти арешт на мобільні телефони, а саме: мобільний телефон марки «Samsung» модель «Note 4» IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Nokia» модель «1202» IMEI: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Nokia» модель «101» IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 з сім-картою НОМЕР_9 , мобільний телефон марки «Samsung» модель «G9» IMEI: НОМЕР_10 з сім-картою НОМЕР_11 , які були вилучені під час проведення обшуку автомобілю марки «Peugeot», моделі: «406», державний номер: НОМЕР_2 з метою збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні та з метою проведення експертиз.

Щодо накладення арешту на автомобіль, ключі та технічний паспорт.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч.2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Проте з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Отже, щодо накладення арешту на іншем майно, суд відмовляє в задоволені клопотання, так як воно не обгрунтовне. Адвокатом ОСОБА_4 , яка діє в інтересах володільця майна ОСОБА_11 , були надані підтверджуючі документи, що вказаний автомобіль є власністю юридичної особи, а саме компанії ICSECURITY SP.ZOO, яка зареєстрована у м.Краків, Польща.

З наданих письмових пояснень стало відомо, що ОСОБА_11 надав підозрюваному ОСОБА_12 вказаний автомобіль в тимчасове користування для вирішення сімейних проблем, який останній повинен був повернути автомобіль ОСОБА_13 , ключі до нього та технічний паспорт.

У клопотанні слідчого відсутні будь-які відомості, що вказане майно має якесь доказове значення у кримінальному провадженні, жодних критеріїв, передбачених ст.98 КПК України, в цій частині, слідчим не вказано.

На підставі викладеного суд вважає недоцільним накладення арешту на вказане майно.

За таких обставин, вимоги клопотань слідчого щодо накладення арешту на майно в цій частині, слід визнати необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в іншій частині, оскільки слідчий в своєму клопотанні не достатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника вказаного майна.

Керуючись ст. ст. 167-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучені під час обшуку проведенного 11.01.2020 року автомобілю марки «Peugeot 406», темно зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , VIN кузова НОМЕР_12 , а саме на:

- мобільний телефон марки «Samsung» модель «Note 4» IMEI: НОМЕР_3 з сім-картою НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки «Nokia» модель «1202» IMEI: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон марки «Nokia» модель «101» IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 з сім-картою НОМЕР_9 ;

- мобільний телефон марки «Samsung» модель «G9» IMEI: НОМЕР_10 з сім-картою НОМЕР_11 .

В частині накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки «Peugeot 406», темно зеленого кольору, номерний знак НОМЕР_2 , VIN кузова НОМЕР_12 , який зберігається на штраф-майданчику, ключі від автомобіля, свідоцтво № НОМЕР_13 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot», моделі: «406», державний номер: НОМЕР_2 - відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді та зобов`язати слідчого повернути вказане майно володільцю майна або його представнику - ОСОБА_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Копію ухвали слідчого судді надати сторонам по справі.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
18.02.2020