Справа № 308/2124/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.05.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за участю секретарки ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/263/20 за апеляційною скаргою підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22. 04. 2020.
Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено цей строк до 19. 06. 2020, щодо:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України, не працюючої, одруженої, з повною середньою освітою, не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Клопотання подане до суду слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_5 , починаючи з кінця червня 2019 року, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, за попередньою домовленістю та разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , маючи на меті незаконне збагачення вступили у спільну змову з метою незаконного придбання, виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини обіг якої обмежено «метамфетамін» на території м. Ужгорода, Закарпатської області.
Учасники групи, за спільною узгодженістю, з метою недопущення викриття злочинних дій, застосовували заходи конспірації, яких повинні були дотримуватись всі члени групи, а саме у телефонних розмовах між учасниками групи не називали дійсної назви наркотичних засобів і психотропних речовин, пакунків у яких вони зберігалися та у подальшому збувалися, використовували при цьому різного роду «жаргонні» назви психотропних речовин, при цьому всі учасники групи за попередньою домовленістю знали про що йде мова.
Для досягнення злочинної мети відомої всім співучасникам, члени групи діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них вносив свій вклад у вчинення злочинів, згідно з покладеною на нього функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно із іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх членів групи.

-2-

ОСОБА_5 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15. 02. 1995 та Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15. 02. 1995, після отримання кристалічних речовин, діючи умисно, з корисливих мотивів незаконно, з метою збуту, зберігала кристалічні речовини коричневого кольору при собі та в приміщенні квартири за місцем свого проживання. В подальшому у порушення вимог законодавства ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 14. 08. 2019 близько 15 год. 50 хв., перебуваючи біля в ходу в під`їзд за адресою АДРЕСА_3 , в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збула за 1000 (одну тисячу) грн. кристалічну речовину своєму співмешканцю ОСОБА_12 , який в її присутності передав особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_13 , яка згідно висновку експерта №6/476 від 03. 09. 2019 у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Об`єкт №1 масою 0,1666 г в своєму складі містить 0,1145 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу); об`єкт №2 масою 0,1747 г в своєму складі містить 0,1218 г метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу).Загальна маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить:0,2363 г.
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_5 , після отримання кристалічних речовин, діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб незаконно, з метою збуту, зберігала кристалічні речовини, білого кольору, при собі та в приміщенні квартири за місцем свого проживання. В подальшому у порушення вимог законодавства ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 14. 12. 2019 близько 13 год. 20 хв., перебуваючи неподалік під`їзду №3 в м. Ужгороді по вул. Заньковецькій, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збула за 1000 (одну тисячу) грн. особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_14 кристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта №6/763 від 20. 12. 2019 в своєму складі містить психотропну речовин, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) в наданих на експертизу безбарвних напівпрозорих кристалічних речовинах становить: 0,1138 г та 0,1318 г. Загальна маса метамфетаміну, в наданих на експертизу безбарвних напівпрозорих кристалічних речовинах (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 0,2456 г.
Крім того ОСОБА_5 , після отримання кристалічних речовин, діючи умисно, з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб незаконно, з метою збуту, зберігала кристалічні речовини, білого кольору, при собі та в приміщенні квартири за місцем свого проживання. В подальшому у порушення вимог законодавства ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 28. 02. 2020 близько 16 год. 24 хв., перебуваючи на п`ятому поверсі будинку №3 біля квартири №83 по вул. Заньковецької в м. Ужгороді, неподалік під`їзду №3, в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, незаконно збула за 1000 (одну тисячу) грн. особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_15 , прозору кристалічну речовину, яка згідно висновку експерта №6/138 від 29. 02. 2020 у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін. Маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) в наданих на експертизу кристалічних речовинах, білого кольору становить: 0,0864 г та 0,1064 г. Загальна маса метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу) становить 0,1928 г.

-3-

Також у клопотанні слідчого зазначено, що строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, застосований ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02. 03. 2020, закінчується 27. 04. 2020. Завершити досудове розслідування у зазначений строк, прийнявши одне з рішень передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України, враховуючи його особливу складність, не можливо, оскільки у ході досудового розслідування з метою всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, необхідно провести ряд слідчий (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21. 04. 2020 строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до шести місяців, тобто до 28. 08. 2020. На думку слідчого необхідність у продовженні щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обумовлена метою запобігти ризикам вчинення нею спроб переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших фігурантів кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому просив продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 на 60 днів.
Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину за який відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років із конфіскацією майна, зможе вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знаючи та намагаючись уникнути відповідальності за вчинене нею діяння, усвідомлюючи наслідки в разі доведення останній вини у вчинені вище вказаного злочину, незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків у даному кримінальному правопорушенні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у перевезенні, зберіганні та збуті наркотичних засобів та психотропних речовин, збагачувалася від вказаної злочинної діяльності та інших джерел доходу не має, даний факт дає підстави вважати, що підозрювана, перебуваючи на волі, може і в подальшому продовжити злочинну діяльність, а також перешкоджати повному та всебічному досудовому розслідуванню даного кримінального провадження іншим чином, або вчинити інше кримінального правопорушення, а також враховуючи те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть не достатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В апеляційній скарзі підозрювана ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді від 22. 04. 2020 скасувати та обрати відносно неї запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою. В обгрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, оскільки вважає підозру необґрунтованою, зазначені у клопотання ризики не підтвердженими. На її думку, клопотання слідчого всупереч ч. 3 ст. 199 КПК України не містило доказів того, що заявлені ризики не зменшилися та не зазначено жодного нового ризику, які б виправдовували її подальше тримання під вартою, навпаки, вона бажає співпрацювати зі слідством та погоджується надавати на вимогу слідства всю необхідну інформацію. Вважає, що слідчим суддею проігноровані характеризуючи дані про її особу, що має постійне місце проживання, раніше не судима, також має стійкі соціальні зв`язки, неповнолітню доньку на утриманні, що на її думку давало підстави слідчому судді для обрання щодо неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який зможе забезпечити належне виконання нею процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

-4-

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, неявка якого з урахуванням положень частини 4 статті 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вищевказана особа належним чином повідомлена про час та місце його розгляду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити в повному обсязі, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст. ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого управління ГУ НП в Закарпатській області за процесуального керівництва прокуратури Закарпатської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000171 від 07. 06. 2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.
28. 02. 2020 ОСОБА_5 затримана в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
29. 02. 2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.
02. 03 2020 відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27. 04. 2020, з можливістю внесення застави - 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 168 160 грн.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21. 04. 2020 строк досудового розслідування кримінального провадження, розпочатого за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000171 від 07. 06. 2019, продовжено до шести місяців, тобто до 28. 08. 2020.

-5-

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.
Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25. 04. 2003 №4 "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства", запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.
Крім того, слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02. 03. 2020, якою щодо ОСОБА_5 обраний запобіжний захід - тримання під вартою до 27. 04. 2020, та з урахуванням необхідності виконання ряду слідчих та процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 до 19. 06. 2020, оскільки таке продовження, на думку колегії

-6-

суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і учасників кримінального провадження, що не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги підозрюваної ОСОБА_5 стосовно відсутності передбачених законом підстав для продовження строків її тримання під вартою.
Доводи підозрюваної про те, що суд не в повній мірі врахував дані про її особу, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки слідчим суддею, у відповідності до положень ст. 178 КПК України здійснено оцінку вказаних даних, в тому числі наявність неповнолітньої дитини, проте з огляду на суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_5 злочину, вказані факти не зменшують встановлені ризики та не є визначальними аргументами для обрання підозрюваній ОСОБА_5 більш м`якого виду запобіжного заходу, оскільки не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваної.
З огляду на вищевикладене, доводи підозрюваної ОСОБА_5 про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо неї та можливість застосування до останньої більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_5 , оскільки слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останньої на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13. 11. 07 - Європейський суд з прав людини зазначив, "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".
Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_5 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.
З урахуванням конкретних обставин та обсягу слідчих дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, та виходячи з того, що продовження строку тримання під вартою здійснено в межах досудового розслідування і не перевищує розумних меж,

-7-

зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.
Враховуючи викладене, зазначені в апеляційній скарзі підозрюваної ОСОБА_5 доводи про відсутність у матеріалах кримінального провадження доказів, які б підтверджували заявлені слідчим у клопотанні ризики та обґрунтованість пред`явленої підозри, є безпідставними .
Колегія суддів вважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваної раніше обраного запобіжного заходу.
Всупереч викладеним в апеляційній скарзі підозрюваної доводам, задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірив та надав оцінку тим обставинам, з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Викладені підозрюваною в апеляційній скарзі доводи про бажання співпрацювати зі слідством, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того обставини, на які посилається в апеляційній скарзі підозрювана щодо позитивних даних про її особу, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваній строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга підозрюваної ОСОБА_5 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404,405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22. 04. 2020 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19. 06. 2020 щодо ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді