Провадження № 282/1460/19
ВИРОК Провадження № 1-кп/0274/400/20

І м е н е м У к р а ї н и
29.01.2020 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання . . . . ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 282/1460/19 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Любар Любарського району Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, працює неофіційно, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України,

за участі прокурора . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4

захисника . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_5

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Прокурор Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 уклали угоду про визнання винуватості, відповідно до якої у середині червня 2019 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 на присадибній земельній ділянці за місцем свого проживання, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та яка на праві власності належить його матері ОСОБА_7 , виявив самосів рослин, які залишив вирощувати. Упродовж червня - липня 2019 року ОСОБА_3 обробляв рослини конопель, знищував бур`яни, просапував та вносив добрива, тобто вирощував рослини конопель для власних потреб з метою власного споживання.

16 липня 2019 року на підставі добровільної згоди власника господарства на вказаній вище земельній ділянці працівниками Любарського відділення поліції Бердичівського відділу поліції Головного управління Національної поліції було виявлено та вилучено 35 рослин конопель з самостійним коренем, які ОСОБА_3 незаконно вирощував на своїй присадибній земельні ділянці, та які згідно з висновком експерта є рослинами роду коноплі /Cannabis/.

Крім того, приблизно у червні 2019 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 виявив рослини коноплі, достовірно знаючи, що дані рослини коноплі є наркотичним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно та протиправно, зірвав їх таким чином придбавши наркотичний засіб для власного споживання, без мети збуту. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне зберігання наркотичних засобів, ОСОБА_3 незаконно зберігав за місцем свого проживання поліетиленовий пакет із сухими рослинами, які за зовнішніми ознаками схожі на рослини коноплі.

16 липня 2019 року ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , на вимогу працівників поліції видав поліетиленовий пакет із сухими рослинами зеленого кольору,які були оглянуті та вилучені.

Відповідно до висновку судового експерта Житомирського НДЕКЦ МВС України вилучені у ОСОБА_3 рослини являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом вагою в перерахунку на висушену речовину 33,791 г.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , передбачена ч. 2 ст. 310 КК України, та кваліфікована органом досудового слідства, як незаконне вирощування конопель в кількості тридцять п`ять рослин, та за ч. 2 ст. 309 КК України - незаконні виготовлення, придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 310 КК України.

25 вересня 2019 року між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України та з врахуванням положень ст. 79 КК України узгоджують покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням. ОСОБА_3 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, виконувати всі обов`язки, покладені на нього судом.

Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України є злочином невеликої тяжкості, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України є злочином середньої тяжкості, провадження не здійснюється щодо юридичної особи та у провадженні не бере участь потерпілий, тобто сторони при укладенні угоди дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено і порушень вимог ч. 5 ст. 469 КПК України, оскільки угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_3 про підозру (25.09.19) і до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Сторонами дотримано вимоги положень ст. 472 КПК України і в угоді у відповідності до цих вимог зазначено сторони, сформульовано підозру та її правову кваліфікацію із зазначенням частин статей закону України про кримінальну відповідальність (ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України), істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним винуватості у вчиненні злочинів, зазначено узгоджене покарання та згоду підозрюваного на призначення покарання зі звільненням від його відбування, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначено дату її укладення і вона скріплена підписами сторін.

Укладення угоди між прокурором та підозрюваним є добровільним, на чому наголосили сторони в судовому засіданні.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, в тому числі правова кваліфікація злочинів, скоєних ОСОБА_3 , не є більш тяжкою, ніж це передбачено у ч. 4 ст. 469 КПК України.

Не встановлено невідповідності інтересам суспільства умов угоди та ці умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін та інших осіб.

Підстав вважати, що укладення угоди про визнання винуватості не було добровільним у суду немає.

ОСОБА_3 заявив, що він цілком розуміє наслідки угоди.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань - не вбачається.

Для визнання винуватості ОСОБА_3 наявні фактичні підстави.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Прокурор, захисник, обвинувачений ОСОБА_3 висловили одностайну думку про затвердження угоди про визнання винуватості. Обвинувачений вказав, що фактичні обставини, як вони зазначені у підозрі, відповідають дійсності.

Цивільний позов у провадженні не подано.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_3 при проведенні досудового слідства, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу, не вбачається.

Керуючись статтями 369-371, 373-374, 469, 472, 474-475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 вересня 2019 року між прокурором Бердичівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , прийнявши рішення про винуватість ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

*за ч. 1 ст. 310 КК України - у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік;

*за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суровим обвинуваченому ОСОБА_3 визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 02 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням протягом 01 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання і роботи.

Речові докази після набрання вироком законної сили: поліетиленовий пакет чорно-синьо-білого кольорів, всередині якого знаходилися рослини, зовні схожі на рослини коноплі, 35 рослин корінців конопель, що передано на зберігання відповідальному за камеру зберігання наркотичних засобів Головного управління Національної поліції в Житомирській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1884 грн. 12 коп. процесуальних витрат на залучення експертів при проведенні Житомирським НДЕКЦ МВС України двох судових експертиз матеріалів, речовин та виробів (отримувач: УДКСУ у м. Житомирі (м. Житомир); банк отримувача: Казначейство України; МФО 899998; код ЗКПО: 38035726; рахунок № 311 111 150 060 02; код класифікації доходів: 24060300).

До набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд. При цьому вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, а прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Головуючий - суддя ОСОБА_1