Справа № 991/2833/20
Провадження № 1-кс/991/2917/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
заявника адвоката ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 13.03.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019,
ВСТАНОВИВ:
01.04.2020 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову старшого детектива Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 13.03.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019.

І. Доводи скарги.
У своїй скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що Національним антикорупційним бюро України (далі НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366-1 КК України.
19.12.2019 заявник звернувся до НАБУ із заявою про залучення ОСОБА_4 в якості потерпілого до кримінального провадження № 0001032 . 14.01.2020 детектив НАБУ ОСОБА_5 виніс постанову про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032.
05.02.2020 адвокат ОСОБА_3 повторно звернувся до НАБУ із заявою про залучення ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0001032 в якості потерпілого. Відповідь на цю заяву органом досудового розслідування надана не була. 06.03.2020 слідчий суддя Вищого антикорупційного суду свою ухвалою зобов`язав детектива НАБУ розглянути заяву від 05.02.2020, за результатами розгляду якої детектив НАБУ ОСОБА_5 виніс постанову від 13.03.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032.
Заявник вважає, що постанова від 13.03.2020 є невмотивованою зважаючи на те, що дослідження обставин заяви від 05.02.2020 здійснювалося вибірково, а неповно та всебічно, що дає підстави вважати постанову передчасною.
Адвокат ОСОБА_3 наполягає на тому, що постанова детектива не відповідає вимогам ст. ст. 110, 220 КПК України, а тому просить суд:
- скасувати постанову старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 13.03.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019;
- зобов`язати детектива НАБУ залучити ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0001032 від 20.11.2019 в якості потерпілого та вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого;
- зобов`язати детектива НАБУ направити Витяг з ЄРДР про внесення відомостей щодо процесуального статусу потерпілого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001032 на поштову адресу представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 .
Під час судового засідання адвокат ОСОБА_3 надав додаткові пояснення по суті скарги та просив задовольнити її.
Старший детектив НАБУ ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився та надав письмові заперечення щодо скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

ІІ. Обставини, встановлені слідчим суддею.
Національним антикорупційним бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366-1 КК України.
На виконання вимог ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 14.11.2019 детектив ОСОБА_5 20.11.2019 вніс до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_6 вх. №М-12434 від 01.10.2019 за фактами:
- вчинення закінченого замаху на розтрату чужого майна шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах колишніми працівниками ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спільно з детективом НАБУ ОСОБА_9 та громадянином Республіки Індія ОСОБА_10 (№ 0001032);
- вчинення службового підроблення колишніми працівниками ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спільно з детективом НАБУ ОСОБА_9 та громадянином Республіки Індія ОСОБА_10 (№ 0001033).
Постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_11 від 19.12.2019 матеріали кримінальних проваджень № 0001032 та № 0001033 були об`єднані в одне провадження № 0001032.
19.12.2019 адвокат ОСОБА_3 надіслав детективу НАБУ ОСОБА_5 заяву про залучення до кримінального провадження № 0001032 від 20.11.2019 ОСОБА_4 в якості потерпілого.
Постановою про відмову у визнанні потерпілим від 14.01.2020 детектив ОСОБА_5 відмовив у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019. Це процесуальне рішення заявником не оскаржувалось.
05.02.2020 адвокат ОСОБА_3 повторно надіслав детективу НАБУ ОСОБА_5 заяву про залучення до кримінального провадження № 0001032 від 20.11.2019 ОСОБА_4 в якості потерпілого. Ця заява обґрунтовувалась тим, що:
- у межах кримінального провадження № 0000889 від 20.12.2017 без наявності належних та допустимих доказів складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , що свідчить про його незаконне притягнення до кримінальної відповідальності;
- висвітлення у засобах масової інформації відомостей щодо ОСОБА_4 як особи, підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, дискредитують останнього в очах суспільства та його ділових партнерів, оскільки є підставою для підриву довіри до нього та руйнування оцінки його професійних якостей;
- у результаті незаконного кримінального переслідування ОСОБА_4 було завдано моральної шкоди.
Листом вих. № 131-252/5623 від 11.02.2020 старший детектив НАБУ ОСОБА_12 повідомив адвокату ОСОБА_3 , що підстави для розгляду його заяви від 05.02.2020 відсутні, зважаючи на те, що:
- 14.01.2020 у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019 прийнято рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим, про що було проінформовано заявника листом № 131-188/1573 від 15.01.2020;
- процесуальне рішення про відмову у визнанні потерпілим не було оскаржено;
- інших ознак, які вказують на заподіяння ОСОБА_4 моральної, фізичної або майнової шкоди на даний час в ході досудового розслідування не встановлено.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.03.2020 було зобов`язано уповноваженого детектива у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019 розглянути заяву від 05.02.2020 адвоката ОСОБА_3 про залучення до кримінального провадження у якості потерпілого в порядку ст. 220 КПК України.
На виконання вимог ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 06.03.2020 старшим детективом ОСОБА_4 було винесено постанову від 13.03.2020 про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032.
Постанова старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 13.03.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019 ґрунтується на тому, що:
- доводи адвоката ОСОБА_3 щодо належності та допустимості доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_4 , можливої необґрунтованості такої підозри, відсутність вини та причинно-наслідкового зв`язку є правовою позицією сторони захисту у кримінальному провадженні № 0000889 від 20.12.2017, оцінка якій буде надана судом у межах судового розгляду;
- до заяви від 05.02.2020 адвокатом ОСОБА_3 не було долучено та у матеріалах кримінального провадження № 0001032 відсутні докази, які об`єктивно підтверджують незаконність дій працівників правоохоронних органів чи свідчать про заподіяння ОСОБА_4 моральної шкоди.
У скарзі адвокат ОСОБА_3 звертає увагу на те, що:
- підставою для звернення із заявою про визнання потерпілим ОСОБА_4 стало не притягнення завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності, а факт вчинення злочину окремими особами, на реалізацію спільного умислу з метою заволодіння чужими грошовими коштами, що призвело до притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за злочини, які він не вчиняв;
- допит ОСОБА_4 детективом НАБУ не проводився і не перевірялись відомості, вказані ним у заяві від 05.02.2020;
- наявність моральної шкоди та її розмір визначається судом, а не органом досудового розслідування.
У надісланих до суду письмових запереченнях детектив НАБУ ОСОБА_5 наголосив, що положення КПК не містять вимоги проводити за участю особи, яка подала заяву, слідчі та процесуальні дії для оцінки такої заяви на предмет очевидності та достатності підстав вважати, що заява про залучення до кримінального провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди. Відсутність факту встановлення згідно з вимогами законодавства уповноваженим суб`єктом у кримінальному провадженні № 0000889 протиправного притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, так і встановлення у передбаченому законом порядку уповноваженим суб`єктом факту порушення права ОСОБА_4 на недоторканність ділової репутації та заподіяння останньому моральної шкоди, є очевидними та достатніми підставами вважати, що ОСОБА_4 не завдано шкоди.

ІІІ. Оцінка та висновки слідчого судді.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні, зокрема, може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
У ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
Таким чином КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст.55 КПК України. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.
Вимоги до структури та змісту постанови слідчого, прокурора визначені у ч. 5 ст. 110 КПК України.
Так, у ч. 5 ст. 110 КПК України визначається, що постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
У п. 4 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017, зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.
З наданих до скарги матеріалів, заперечень, та пояснень сторін, вбачається, що основним аргументом детектива НАБУ ОСОБА_5 при прийнятті рішення про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019 є наявність у нього обов`язку самостійно довести факт завдання йому шкоди у результаті вчинення можливого кримінального правопорушення. На думку детектива, цей обов`язок особи, яка заявляє клопотання про визнання потерпілим, випливає з принципу змагальності, і не створює ніяких зобов`язань для органу досудового розслідування щодо встановлення фактів наявності такого процесуального статусу у конкретної особи.
На думку слідчого судді вимога щодо вмотивованості постанови про відмову у визнанні потерпілим передбачає не лише аналіз змісту заяви про визнання потерпілим, а дослідження всіх доказів, наданих на її підтвердження, та їх подальшу перевірку. Отже, детектив у межах кримінального провадження, у якому заявляється відповідне клопотання, має процесуальну можливість вчинити слідчі (розшукові) дії та інші процесуальні дії, спрямовані не перевірку викладених фактів. Таким чином, у детектива НАБУ ОСОБА_5 на момент прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 було достатньо процесуальних можливостей перевірити надані ним докази, що ним не було вчинено. Так, детектив не провів допит ОСОБА_4 , який міг надати інформацію, необхідну для вирішення питання про наявність завданої йому шкоди у межах кримінального провадження № 0001032 від 20.11.2019, та вчинити інші дії, спрямовані на встановлення обставин справи, які б вказували на наявність чи відсутність у ОСОБА_4 статусу потерпілої особи.
Слідчий суддя вважає, що детективом НАБУ ОСОБА_5 було лише проаналізовано зміст заяви про визнання потерпілим від 05.02.2020, однак не вжито заходів для належної перевірки викладених у ній фактів, що вплинуло на прийняття рішення про відмову без належної мотивації. Як наслідок вимоги скарги щодо скасування постанови від 13.03.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019 підлягають задоволенню.
Вимоги щодо зобов`язання залучити ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0001032 у якості потерпілого, надати пам`ятки про процесуальні права та обов`язки та внести відповідні зміни до ЄРДР не можуть бути задоволені слідчим суддею. Такі процесуальні рішення приймаються виключно слідчим чи прокурором у кримінальному провадженні, а тому не перебувають в межах компетенції слідчого судді. Слідчий суддя не може встановити на підставі матеріалів скарги наявність чи відсутність у ОСОБА_4 процесуального статусу потерпілої особи, саме тому таке рішення має прийматись органом досудового розслідування чи процесуального керівництва на підставі матеріалів кримінального провадження.
Керуючись ст. 55, 110, 303, 305, 306, 307, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.
Скасувати постанову старшого детектива відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 від 13.03.2020 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001032 від 20.11.2019.
В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1