Справа № 438/480/20
Провадження № 1-кс/438/118/2020
У Х В А Л А

26 травня 2020 року слідчий суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бориславі клопотання володільця арештованого майна ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000147 від 08 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: володільця майна ОСОБА_3 , представника адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

На адресу суду надійшло клопотання володільця майна ОСОБА_3 від 15.05.2020 про часткове скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 16.04.2020 у справі №438/480/20 на автомобіль марки «КІА Sorento», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , в частині позбавлення права на користування вказаним транспортним засобом. Крім цього, заявник просить повернути (передати) йому, як законному та фактичному володільцю та користувачу майна, на зберігання вказаний автомобіль.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 посилається на те, що приблизно восени 2019 року придбав на ринку у м. Виноградів Закарпатської області в невідомого чоловіка автомобіль марки марки «КІА Sorento», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2003 року випуску, за покупку заплатив 7 тисяч доларів США. Купив автомобіль з документами та до моменту його незаконного вилучення 08 квітня 2020 працівниками поліції він не переоформив його на себе, так як після покупки перебував за кордоном. Також у процесі покупки він отримав свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу на ім`я ОСОБА_7 , який проживає у м.Хмельницькому. Жодної заміни кузова в автомобілі від часу покупки він не здійснював.

8 квітня 2020 року його незаконно було затримано поліцейським Бориславського відділу поліції під час керування ним даним транспортним засобом Під час затримання щодо нього незаконно було складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною п`ятою статті 121 Кодексу України про адмінправопорушення та винесено постанову про накладення на нього адмінстягнення у вигляді штрафу. Також під час затримання працівниками поліції у нього було незаконно вилученого вказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яким він керував як законний та фактичний володілець, оскільки в його розпорядженні були всі необхідні реєстраційні документи на автомобіль та ключі від нього. Під час незаконного вилучення 8 квітня 2020 року працівниками поліції вказаного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію йому як законному та фактичному володільцю автомобіля не було надано жодного документу про вилучення та не повідомлено підстави такого вилучення, чим порушено його права.

У подальшому, через деякий час йому стало відомо, що слідчим відділом здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.358, ст.290 КК України. 10 квітня слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді Бориславського міського суду, погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно, а саме: на вищевказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. При розгляді слідчим суддею вказаного клопотання про арешт майна заявник не був присутній. Ухвалою слідчого судді від 16 квітня 2020 клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на майно, а саме: на вказаний автомобіль та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, заборонивши користуватися розпоряджатися та відчужувати вказане майно. Необхідність накладення арешту на майно в ухвалі слідчого судді обґрунтовано наступним: «з метою попередження негативних наслідків, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого проведення щодо них судових експертиз, зокрема трасологічної експертизи автомобіля та техніко-криміналістичної експертизи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль, - необхідно накласти арешт на зазначене майно, і його незастосування може призвести до втрати доказів та слідів на них, неможливості проведення експертиз, перешкоджанню всебічного, повного досудового розслідування в кримінальному провадженні, з`ясуванню дійсних обставин події кримінального правопорушення».

Однак заявник вважає, що на цей час відпала потреба в подальшому застосуванні цього заходу, а саме арешту майна в частині тимчасового позбавлення права на користування майном (автомобілем) оскільки за усною інформацією слідчого відділу всі необхідні дії та дослідження відносно автомобіля вже проведено, зокрема проведено ряд судових експертиз, про які було зазначено в ухвалі слідчого судді, тобто на цей момент завдання кримінального провадження щодо огляду транспортного засобу, виявлення та фіксації слідів на транспортному засобі, проведення експертного дослідження фактично виконані. На сьогоднішній день досудове розслідування ще не закінчено, а відтак заявник зобов`язується не розпоряджатись та не відчужувати даний транспортний засіб до вирішення кримінального провадження по суті, а лише користуватися ним.

Крім цього, автомобіль визнано речовим доказом у кримінальному провадженні і передано на зберігання у відділення поліції, де він фактично стоїть під відкритим небом, піддається негативному впливу природних факторів, що призводять до погіршення стану автомобіля і спричиняє заявнику збитки, як законному та фактичному володільцю майна.

Також санкції статей 290, ч.4 ст.358 КК України не передбачають конфіскації майна.

Оскільки судові експертизи, предметом дослідження яких був вказаний автомобіль, виконані, тобто експертами автомобіль оглянуто, за період з 08.04.2020 орган досудового розслідування мав можливість та був зобов`язаний оглянути автомобіль, встановити достовірно чи дійсно в ньому збереглися сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, та при наявності вилучити такі сліди або інші відомості, тому подальше утримання автомобіля під арештом, в тому числі заборонивши ним користуватися, порушує баланс між втручанням у його права та потреби досудового розслідування. Повернення заявнику автомобіля на відповідальне зберігання не призведе до негативних наслідків, тобто до втрати або будь-якого пошкодження чи знищення цього майна

Відтак переконаний, що на цей час відпала потреба в арешті автомобіля в частині позбавлення права на користування даним транспортним засобом.

У судовому засіданні володілець майна ОСОБА_3 та його представник - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримали, дали пояснення, аналогічні змісту клопотання.

Слідчий СВ Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні заперечили щодо задоволення заявленого клопотання.

Вислухавши учасників кримінального провадження, оглянувши та перевіривши клопотання ОСОБА_3 та додані до нього матеріали, матеріали кримінального провадження № 0000147, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 квітня 2020 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ст.290 КК України, матеріали справи № 438/480/20, провадження № 1-кс/438/92/2020 за клопотанням слідчого про накладення арешту на майно, - вважаю, що клопотання про скасування арешту на майно підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Порядок скасування арешту майна визначено ст. 174 КПК України, за змістом абз.2 ч.1 якої передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У провадженні СВ Бориславського ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 08.04.2020 до ЄРДР за №0000147 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358, ст.290 КК України (об`єднано з кримінальним провадженням №0000148 від 08.04.2020).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.04.2020 в м.Бориславі на вул. Міцкевича працівниками патрульної поліції було зупинено автомобіль марки «КІА Sorento», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2003 року випуску під керуванням ОСОБА_3 . Під час огляду номерних агрегатів автомобіля виявлено розбіжності, що свідчить про можливу заміну вузлів та агрегатів транспортного засобу. Також під час перевірки документів на вказаний транспортний засіб, які надав водій, було виявлено, що свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу не відповідає вимогам встановленого зразка та має ознаки підробки.

08.04.2020 під час проведення огляду місця події неподалік будинку №2-1 на вул.Весняній у м.Бориславі за участю ОСОБА_3 працівниками поліції було вилучено вищевказаний автомобіль марки та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Ухвалою слідчого судді від 16 квітня 2020 року у справі № 438/480/20, провадження № 1-кс/438/92/2020 було задоволено клопотання слідчого Бориславського ВП ДВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором, про накладення арешту на майно, подане у межах даного кримінального провадження. Зокрема, було накладено арешт на вищевказаний автомобіль марки «КІА Sorento», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , фактичним користувачем якого на момент виявлення був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «КІА Sorento», р.н. НОМЕР_1 , 2003 року випуску, серії НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 та НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - заборонивши користуватися, розпоряджатися та відчужувати вказане майно до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

З ухвали слідчого судді від 16 квітня 2020 року вбачається, що задовольняючи клопотання, слідчий суддя врахував, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, є тимчасово вилученим майном, на вищевказаному транспортному засобі та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя також виходив з того, що з наданих матеріалів кримінального провадження вбачалися достатні підстави вважати, що вилучені речі можуть бути речовими доказами в кримінальному провадженні №0000147, оскільки мають ознаки, визначені ч.1 ст.98 КПК України (є предметами кримінального правопорушення). З метою попередження негативних наслідків, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого проведення щодо них судових експертиз, зокрема трасологічної експертизи автомобіля та техніко-криміналістичної експертизи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль, - необхідно накласти арешт на зазначене майно.

Сукупність отриманих судом даних, відповідно до ст.170 КПК України, була достатньою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

Разом з тим, в силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Під час розгляду клопотання встановлено, що необхідні слідчі дії щодо огляду транспортного засобу - автомобіля марки «КІА Sorento», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 - проведені. Згідно висновку експерта за № 15/1-108 від 25 квітня 2020 року встановлено, що ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_2 автомобіля «КІА Sorento», р.н. НОМЕР_1 змінам не піддавався, є первинним і нанесений заводом-виробником. Проте у висновку експерта за №10/7/262 від 23 квітня 2020 року зазначено, що бланк свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 виготовлений не поліграфічним підприємством ПК «Україна», яка здійснює їх виготовлення. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Враховуючи викладене вище, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для заявника, вважаю можливим змінити місце зберігання автомобіля марки «КІА Sorento», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 та передати вищевказане майно на відповідальне зберігання володільцю майна ОСОБА_3 , - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Щодо заявлених вимог заявником в частині про часткове скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Бориславського міського суду Львівської області від 16.04.2020 у справі №438/480/20 на автомобіль марки «КІА Sorento», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , в частині позбавлення права на користування вказаним транспортним засобом, слід зазначити наступне.

Як зазначено вище, вказаний автомобіль є речовим доказом, а відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166,170-174цього Кодексу, а відповідно до ч. 2 вказаної статті, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Проте Законом України «Про дорожній рух», а саме ст. 37 забороняється експлуатація транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені чи підроблені.

Таким чином, за обставин, встановлених на час розгляду скарги, вимоги в цій частині клопотання є безпідставними.

Вищенаведене дає слідчому судді підстави для висновку, що у кримінальному провадженні № 0000147 необхідність накладення арешту на зазначений в клопотанні автомобіль на теперішній час відпала. Таким чином, клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 174, 309, 372, 376 ч.2 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
Клопотання володільця арештованого майна ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000147 від 08 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України задовольнити частково.

Передати володільцю майна ОСОБА_3 автомобіль марки «Kia Sorento», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2003 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 на відповідальне зберігання, - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

У задоволенні клопотання про часткове скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000147 від 08 квітня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в частині позбавлення права на користування даним транспортним засобом відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали складено 01 червня 2020 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1