Справа № 333/5251/19
Провадження №1-кп/333/176/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту, 12.07.2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 в порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та положення постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, знаходячись в районі площі Пушкіна у місті Запоріжжі, діючи умисно, з метою задоволення особистих потреб, шляхом привласнення знайденого, придбав зіп-пакет з кристалічною речовиною світлого кольору, та незаконно зберігаючи його при собі, переніс до будинку АДРЕСА_2 , де того ж дня о 15 годині 20 хвилині, був зупинений працівниками поліції, які при поверхневому огляді виявили та в подальшому вилучили у нього зазначений пакет з кристалічною речовиною світлого кольору, яка згідно із висновком експерта № 7-1555 від 19.08.2019 року містить у своєму складі небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, маса якого в перерахунку на основу складає - 0, 2010 г, яку ОСОБА_4 зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, що кваліфікується як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав себе винуватим у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.
Дійсно, 12.07.2019 року, приблизно о 15 годині 00 хвилині, ОСОБА_4 знаходячись в районі площі Пушкіна у місті Запоріжжі, придбав зіп-пакет з кристалічною речовиною світлого кольору, та незаконно зберігаючи його при собі, переніс до будинку АДРЕСА_2 , де того ж дня о 15 годині 20 хвилині, був зупинений працівниками поліції, які при поверхневому огляду виявили та в подальшому вилучили у нього зазначений пакет з кристалічною речовиною світлого кольору, яка містить у своєму складі небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - РVР, маса якого в перерахунку на основу складає - 0, 2010 г, яку він зберігав при собі для особистого вживання, без мети збуту. У скоєному щиросердечно розкаюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.
Вислухавши думку обвинуваченого, прокурора, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ в справі «Яременко проти України».
За таких обставин, суд вважає доведеним пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_4 обвинувачення і кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого, характеризуючи особистість обвинуваченого обставини раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію, офіційно не працює.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду.
Обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_4 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.
У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.
Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про його особу, відсутність у обвинуваченого судимості, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та призначити покарання у виді штрафу.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 628 грн. 04 коп. за залучення експертів на проведення судово-хімічної експертизи.
Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, на користь держави процесуальні витрати у розмірі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп. за залучення експертів на проведення судово-хімічної експертизи.
Речовий доказ: психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, маса якого склала 0,2010 г., яку упаковано у полімерний спеціальний пакет експертної служби № 2610451 з пояснювальними написами експерта, який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1