Справа №127/7181/20
Провадження №1-кп/127/256/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

дослідивши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №13 обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000138 від 07.02.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000138 від 07.02.2020 року.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні висловився про підсудність обвинувального акту Вінницькому міському суду Вінницької області, відсутність порушення норм КПК України під час провадження досудового розслідування та складання обвинувального акту та вважав за можливе призначити обвинувальний акт в кримінальному провадженні до судового розгляду із викликом сторін кримінального провадження, свідків, зазначених в реєстрі матеріалів досудового розслідування.
Крім того, прокурор ОСОБА_3 просив продовжити дію запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою на 60 днів, з підстав продовження існування ризиків для кримінального провадження, які були встановлені на час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу, а саме того, що обвинувачений знаходячись на волі може в подальшому переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 є особою раніше неодноразово судимою, має ряд не знятих і непогашених судимостей, обвинувачується у вчиненні умисного, тяжкого злочину, при цьому жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.
Захисник ОСОБА_5 щодо призначення справи до судового розгляду не заперечувала, щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 заперечувала через недоведеність прокурором існування ризиків в кримінальному провадженні, оскільки її підзахисний має стійкі соціальні зв`язки, а саме батька та дружину, має постійне місце проживання, можливість його впливу на свідків виключена, оскільки свідками у даному кримінальному провадженні являються працівники поліції, перебування обвинуваченого в слідчому ізоляторі є ризиком захворіти на коронавірусну інфекцію, а тому просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду, щодо клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою заперечував з підстав зазначених захисником, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, оскільки він має постійне місце проживання, до затримання працював.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування суд вважає, що обвинувальний акт має бути повернутий прокурору з наступних підстав.
Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершує досудове розслідування.

За змістом положень ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться в межах висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Вимоги до обвинувального акту визначені ст. 291 КПК України, а їх недотримання прокурором є безумовним порушенням права обвинуваченого на захист.

Так п.9 ч. 2 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити дату та місце його складання та затвердження.

Не вдаючись до аналізу доказів у справі, правильності кваліфікації дій обвинуваченого та не вирішуючи питань, що притаманні для судового розгляду, суд дослідивши обвинувальний акт, вважає, що він не відповідає вимогам закону, а призначення судового розгляду за ним буде грубим порушенням права.

Так, обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 не містить дати його складення слідчим та дати його затвердження прокурором.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що при складанні та затвердженні обвинувального акта не було вжито достатніх заходів, необхідних для дотримання вимог ст. 291 Кримінального процесуального кодексу України.
Суд вважає, що таке недотримання вимог кримінального процесуального закону має наслідок у вигляді істотного впливу на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору на підставі п.3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Крім того, суд дослідивши письмове клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , заслухавши доводи прокурора та думки сторін кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Так, суд враховуючи, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного, корисливого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років з конфіскацією майна або без такої, також, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який є особою раніше неодноразово судимою, має ряд не знятих та непогашених судимостей, даний злочин вчинив через незначний проміжок часу після умовно-дострокового звільнення, у обвинуваченого відсутні соціально-стримуючі фактори, а наявність батька та дружини не стало для нього стримуючим фактором під час вчинення інкримінованого злочину, зважаючи на відсутність відомостей про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого, з врахуванням вимог ст. 5 Конвенції Про захист прав людини та основоположних свобод, приходить до переконання, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не може запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України, а саме спробам ОСОБА_4 ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, незаконно впливати на свідків, продовжити вчиняти нові злочини чи переховуватися від суду, а тому застосування найсуворішого запобіжного заходу в даному випадку відносно ОСОБА_4 відповідає критеріям справедливості та співмірності (пропорційності), забезпечуючи справедливий баланс інтересів особи та суспільства, співмірне з метою його застосування, оскільки обмеженням свободи обвинуваченого забезпечується, зокрема, безпека інших осіб від нових протиправних посягань обвинуваченого.
З огляду на викладене, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора обґрунтоване та підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 слід продовжити обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 8 Конституції України, ст. ст. 7, 22, 26, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 196-199, 291, 314, 370, 372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000138 від 07.02.2020 року, прокурору Вінницької місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , для усунення недоліків зазначених в ухвалі суду.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою, продовжити на 60 днів з 02 квітня 2020 року до 31 травня 2020 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області.

Суддя: