1Справа № 335/3879/20 1-кп/335/661/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду № 6 за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003372 від 27 грудня 2019 р., за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,

з угодою про визнання винуватості від 24 квітня 2020 р.,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

27.12.2020 ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено, без мети збуту, за допомогою мобільного додатку «Телеграм» замовив особливо небезпечну психотропну речовину PVP, після чого отримав координати її місцезнаходження біля будинку № 90 по вул. Льва Толстого у м. Запоріжжі.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, 27.12.2020 приблизно о 16:45 год. ОСОБА_4 прибув до будинку № 90 по вул. Льва Толстого у м. Запоріжжі, де підняв із землі згорток у стрічці синього кольору, чим незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, яку незаконно зберігав при собі без мети збуту.

27.12.2019 у період часу з 17:20 год. до 17:50 год. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку № 90 по вул. Льва Толстого у м. Запоріжжі, був зупинений співробітниками поліції, якими в ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено у нього один згорток у стрічці синього кольору з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP, маса якої в перерахунку на основу склала 0,6456 г.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України).

24.04.2020 між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України).

За змістом цієї угоди прокурор Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести останній у вигляді штрафу розміром п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850,00 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні зазначила, що при укладанні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Вказав, що має фінансову можливість сплатити штраф, оскільки неофіційно заробляє на життя вантажними перевезеннями у якості вантажника. Зазначив, що його згода на укладення угоди була добровільною.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначила, що угода відповідає вимогам закону, укладена добровільно, її підзахисний повністю розуміє наслідки її укладення та невиконання, а тому просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини відповідно до ст. 470 КПК України, зокрема: характер і тяжкість обвинувачення, ступінь і характер сприяння підозрюваним у проведенні розслідування, особу ОСОБА_4 , який раніше не засуджений, має постійне місце проживання, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся, а також враховано, що злочинними діями обвинуваченого матеріальної шкоди не завдано.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 , та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню було проведено судово-хімічну експертизу, висновок якої № 7-990 від 15.04.2020 покладено в основу обвинувачення, і органом досудового розслідування документально підтверджені процесуальні витрати в сумі 653,80 грн. на залучення експерта, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати із обвинуваченого ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 квітня 2020 р., укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0003372 від 27 грудня 2019 р., за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати виним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні розміром 653 (шістсот п`ятдесят три) гривень 80 копійки.

Речовий доказ: спец. пакет експертної служби № 38 35 620 з особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено PVP, маса якої в перерахунку на основу склала 0,6456 г, переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1