Справа № 372/386/20
Провадження № 1-кп-146/20
В И Р О К
іменем України

12 лютого 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000014 від 04.01.2020, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красна Слобідка, Обухівського району, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:13.11.2015 року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи 13.11.2015 року засуджений року вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць , маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став та вчинив новий умисний злочин за наступних обставин:

Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік) тобто і метадону, включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону.

Таким чином, Закон допускає наступні випадки законного обігу наркотичних речовин, включених до таблиці 1 Переліку:

- діяльність з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Всупереч зазначеним вимогам Закону, 04 січня 2020 року близько 13 години 00 хвилин ОСОБА_4 , переслідуючи мету незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «Піщана» в м. Обухів, Київської області, де придбав - знайшов на землі паперову пачку з-під тютюнових виробів, всередині якої знаходився паперовий згорток із речовиною кристалоподібного походження білого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном, загальною масою 0,066 г., який поклав до кишені штанів, в які був одягнений, в подальшому незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Цього ж дня, близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік будинку № 10 по вулиці Миру в місті Обухів Київської області, був зупинений працівниками поліції на предмет перевірки зберігання останнім заборонених в обігу предметів чи речовин.

В подальшому під час обшуку ОСОБА_4 , в порядку статі 208 КПК України, в присутності понятих було виявлено та вилучено: паперовий згорток із речовиною кристалоподібного походження білого кольору, що є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - метадоном, загальною масою 0,066 г., який ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав за вищезазначених обставинах та незаконно зберігав при собі з метою власного вживання, без мети збуту.

Дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання. Захисник підтримав.

Судом встановлено, що 21.01.2020 між прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.309 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Обвинувачений дав згоду на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений в судовому засіданні підтвердив положення угоди щодо беззастережного визнання себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, в обсязі обвинувального акту, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання. Висловив каяття у вчиненому, запевняв у відсутності намірів вчиняти злочини у подальшому.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Підстави для відмови у затвердженні угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлені.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що своїми діями ОСОБА_4 вчинив умисні дії, які виразились у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, ці дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 309 КК України, за якою належить призначити обвинуваченому міру покарання, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого в повному обсязі.

Долю речових доказів, вирішити згідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 369, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21.01.2020 між прокурором Обухівського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ядесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (всімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази 1 DVD-R - залишити при матеріалах кримінального провадження, пакет «Міністерство внутрішніх справ України ЕКСПЕРТНА СЛУЖБА Київський науково-дослідницький експертно-криміналістичний центр» № 0020481, в якому знаходяться об`єкти дослідження, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Обухівського ВП - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 1256,08 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1