Провадження № 1-кс/243/1151/2020
Справа № 243/350/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року
Слідчий суддя Слов`янського
міськрайонного суду
Донецької області ОСОБА_1 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування за №0002108 від 19 липня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування відносно підозрюваного:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, українця, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
В С Т А Н О В И В:
04 червня 2020 року до Слов`янського міськрайонного суду звернувся прокурор Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_5 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.
В середині квітня 2014 року, ОСОБА_4 , мешканець АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом і маючи намір на вступ до незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки». Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, розпорядками, правами та обов`язками члена вказаного незаконного збройного формування, ОСОБА_4 дав свою згоду на їх дотримання і виконання, підтвердивши тим самим свої наміри на участь у зазначеному незаконному збройному формуванні та виконанні його цілей і завдань. Для подальшої участі у незаконному збройному формуванню, невстановленою особою було призначено ОСОБА_4 на посаду бійця блокпосту на перехресті вулиць Д.Бідного та АДРЕСА_2 , після чого отримав у власне володіння автоматичну вогнепальну зброю, боєприпаси, формений одяг та військове спорядження.
Продовжуючи протиправну діяльність, у період з середини квітня 2014 року до 05 липня 2014 року, ОСОБА_4 здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого безпосереднього командира та здійснював визначені йому функції по окупації міста Слов`янськ, чергував на блок посту у АДРЕСА_2 з автоматом системи «Калашникова» здійснюючи при цьому перевірку документів та контрольно-пропускний режим, виконував функції по охороні штабу незаконного військового формування «ДНР», а також виконував інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосуванням вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного військового формування самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки».
Таким чином, дії ОСОБА_4 носили тривалий характер, а саме в період зсередини квітня 2014 року до 05 липня 2014 року, та виразились у активній участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувались вчиненням опору представникам влади із застосуванням вогнепальної зброї.
23 серпня 2014 року складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 260 КК України, копія якої була вручена квартальній за місцем мешкання ОСОБА_4 .
З 23 серпня 2014 року по теперішній час ОСОБА_4 перебуває в розшуку.
04 січня 2018 року копію складеного повідомлення про підозру на адресу мешкання ОСОБА_4 було направлено рекомендованим поштовим відправленням .
Окрім того, на інформаційному інтернет порталі «Миротворець» Центру дослідження ознак злочинів проти національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку розміщені дані про розшук ОСОБА_4 .
Посилаючись на наявність ризиків, які дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, проте, у зв`язку з відсутністю підозрюваного ОСОБА_4 , просила зупинити судовий розгляд до встановлення місця знаходження підозрюваного.
ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, постановою слідчого від 23черпня 2014 року оголошений в розшук.
Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.
Відповідно до положення п.8 ч.2 ст.131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження належить затримання особи.

Частиною 5 ст.131 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 1 ст.188 КПК України передбачено право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором на звернення з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, сторона обвинувачення має право на звернення з таким клопотанням лише щодо особи, якій у передбачений КПК України спосіб повідомлено про підозру, або щодо особи, обвинувальний акт стосовно якої направлений до суду.

Відповідно до положення ч.1 ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст.276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім?ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З доданого до клопотання повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.260 КК України, від 29 грудня 2014 року, вбачається, що ОСОБА_4 зазначене повідомлення вручене не було. Таким чином, ОСОБА_4 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.260 КК України, у порядку, передбаченому КПК України, тому він не набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0002108 від 19 липня 2014 року.

Підсумовуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що звернення з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно особи, яка у встановлений КПК спосіб не набула статусу підозрюваного або обвинуваченого, чинним КПК не передбачено, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись положеннями ст.ст. 42, 135, 188, 278 КПК України, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання прокурора Слов`янської місцевої прокуратури ОСОБА_3 за кримінальним провадженням № 0002108 від 19 липня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 260 КК України, про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали проголошений 05 червня 2020 року.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1