Справа № 712/377/20
Провадження № 1кс/712/395/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2020 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси винесене в кримінальному провадженні № 0007039 від 23.12.2019 слідчим слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, громадянина України, українця, розлученого, на утриманні дітей не має, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, і маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив умисний, тяжкий корисливий злочин за наступних обставин.

Так, він повторно, 23.12.2019 року близько 00 год. 10 хв., маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, прийшов до житлового будинку АДРЕСА_2 , де одночасно з потерпілою зайшов до ліфта та відкрито, умисно, з корисливих мотивів, заволодів чужим майном, що належить ОСОБА_6 , а саме штовхнув потерпілу, після чого вихопив в останньої з рук жіночу сумку (клач), в якій знаходилось 200 грн., мобільний телефон "Хуавей" P20 lite, моделі ANE LX 1, ринкова вартість якого на час вчинення злочину становить 3500 грн., згідно висновку судовотоварознавчої експертизи №8/5 від 08.01.2020 та банківські картки, і з викраденим з місця скоєння злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальну шкоду потерпілій.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

У ході досудового розслідування встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З урахуванням зібраних доказів 14.01.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Слідчий у клопотанні посилається на те, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

Беручи до уваги, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніде не працює, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними, наркотичними засобами, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, перебуваючи на свободі на шлях виправлення не став, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість знову вчинив умисний, тяжкий, корисливий злочини, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, та знаходячись на волі він може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, шляхом умовлянь, погроз, підкупу чи інше, перешкоджати кримінальному провадженню, скоїти нові, умисні і тяжкі злочини, а запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо. В зв`язку з чим, слідчий просить задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання повністю підтримали та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та просив обрати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, слідчий суддя вважає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених устатті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно з ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Вирішуючи клопотання слідчого, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини» визначено, що попередня судимість може бути підставою ризику вчинення нових правопорушень.
В своєму клопотанні, слідчий посилається на те, що відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених у ч.1 ст.177КПК України.
Європейський суд з прав людини, зокрема, у викладених рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших, розяснив, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства»(зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання, вину в інкримінованому злочині визнає, розкаюється, надає покази та сприяє розкриттю кримінального правопорушення.
Дослідженням клопотання, матеріалів кримінального провадження, та поясненням слідчого та прокурора у судовому засіданні вбачається, що органом досудового розслідування не доведено, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування, уникати явки за викликами та якимось чином впливати на свідків.
За таких обставин та аналізу зібраних досудовим розслідуванням матеріалів клопотання та матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме домашнього арешту у нічний час доби,з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 177, 178, 183, 184, 194, 196, 309, 372 КПК України,

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 20.00 год. до 06.00 год, строком на два місяці, тобто до 14 березня 2020 року включно.
Строк домашнього арешту обчислювати з моменту винесення ухвали, тобто з 14 січня 2020 року.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
1) не залишати житло з 20 години до 06 години за адресою проживання: АДРЕСА_1

2) не відлучатися із міста Черкаси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Роз`яснити ОСОБА_5 , що невиконання покладених на нього судом обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.
Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному ОСОБА_5 після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Слідчий суддя ОСОБА_1