Справа № 544/93/20
Номер рядка звіту 93
В И Р О К
іменем України

28 січня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілої особи ТОВ «РУШ» - ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пирятин кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 03.01.2020, за обвинувальним актом стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Пирятин Полтавської області, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,
обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 19 грудня 2019 року приблизно о 12год 47хв, перебуваючи в магазині «ЄВА-664» Товариства з обмеженою відповідальністю «РУШ» (далі ТОВ «РУШ») за адресою: вул..Соборна, 13, м.Пирятин Полтавської області, куди прийшла зробити покупки, вирішила викрасти туалетну воду, що знаходилась на вітрині в торгівельній залі магазину. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, пересвідчившись, що за нею ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 викрала з вітрини магазину туалетну воду торгової марки «VANITAS VERSACE ємкістю 4,5мл вартістю 270грн. Викрадену туалетну воду сховала в кишеню свого одягу, після чого винесла із магазину та розпорядилась викраденим на власний розсуд, заподіявши ТОВ «РУШ» матеріальний збиток на суму 270грн.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
22 січня 2020 року між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілою особою ТОВ «РУШ» в особі представника ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.
Згідно з угодою сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Відповідно до угоди про примирення матеріальна шкода, завдана вчиненням обвинуваченою кримінального правопорушення, відшкодована потерпілій особі у повному обсязі.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала свою вину, щиро кається у вчиненому, з потерпілою особою примирилась та погоджується на призначення узгодженого покарання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.
Відповідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України та закону.
Крім того суд переконався, що обвинувачена цілком розуміє права, передбачені ч.5 ст.474 КПК України.

Також судом установлено, що обвинувачена та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.
Судом установлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.
Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про можливість затвердження в підготовчому судовому засіданні угоди про примирення між підозрюваною та потерпілою особою.
Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
Суд вважає за необхідне згідно ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт майна.

Запобіжний захід підозрюваній ОСОБА_5 не застосовувався.

Керуючись ст.314, 373, 374, 471, 473-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення від 22 січня 2020 року, укладену між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ» в особі представника ОСОБА_4 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання за даним законом у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.
Речові докази: скляну ємкість з туалетною водою «VANITAS VERSACE об`ємом 4,5мл, що належить ТОВ «РУШ» та передана йому на відповідальне зберігання залишити йому як власнику.

Скасувати арешт майна - туалетної води «VANITAS VERSACE об`ємом 4,5мл, що накладений ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 14.01.2020.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів із дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1