Провадження № 1-кп/947/581/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5
розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001838 від 04.09.2019 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно працюючого за наймом, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 18.05.2016 року Київським районним судом міста Одеси за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 03.08.2018 року,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Так, 03.09.2019 року приблизно 14:00 годин, обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи у магазині ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак.Вільямса, 9 а, побачив на прилавку кіоску ФОП « ОСОБА_7 » мобільний телефон, який належить потерпілій ОСОБА_5 .
В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_6 з корисливих мотивів, раптово виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону належного ОСОБА_5 .
З метою реалізації вказаного умислу, 03.09.2019 року о 14 годин 09 хвилин, обвинувачений ОСОБА_6 перебуваючи у магазині ТЦ «Таврія Таїровський», розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, 9 а, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає вони залишаються непомітними для інших, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав з прилавку кіоску ФОН «Кордун» мобільний телефон марки «Xiomi Redmi Note 5», в корпусі блакитного кольору,вартістю 3 203 гривень, в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» з абонентським номером: НОМЕР_1 та сім карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» за абонентським номером: НОМЕР_2 , які вартості не представляють, який належить потерпілій ОСОБА_5 .
Після того з вказаним майном обвинувачений ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, спричинивши матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 3 203 гривень.
Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкриміновані йому злочин при обставинах викладених в обвинувальному акті, а саме: 03.09.2019 року він знаходився в магазині ТЦ «Таврія Таїровський» і впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає таємно викрав з прилавку мобільний телефон, та з викраденим зник з місця злочину. У вчиненому кається та просив суворо його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч. 3 ст. 349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_6 та дослідженням матеріалів характеризуючи його особу.
Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття у скоєному, часткового відшкодував збитки.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який не одружений, не працює, раніше судимий за вчинення тяжкого злочину, судимість не знята та не погашена в установленому законом порядку, знов вчинив злочин середньої тяжкості, на обліку у психіатра та нарколога не значиться, частково відшкодував матеріальну шкоду, публічно вибачився перед потерпілою, враховуючи вищезазначені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_6 можливе в умовах без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням його від відбування покарання з випробуванням, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Потерпіла ОСОБА_5 заявила цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 3 100 гривень, яка складається з вартості мобільного телефону «Xiomi Redmi Note 5».

Крім того, потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 2 000 гривень.

Згідно ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Суд, дослідивши докази надані потерпілою на підтвердження заявленого цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 3100 гривень, яка складається з вартості мобільного телефону, дійшов висновку, що наведений позов підлягає задоволенню. Так у відповідності до статті 1166 ЦК України - майнова шкода завдана особистим майновим правам фізичної особи, відшкодовується в особою, яка її завдала.

В ході судового розгляду зазначеного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 частково відшкодував матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 у розмірі 2 000 гривень, відповідно до розписки наданої потерпілою ОСОБА_5 .
Таким чином, потерпілій ОСОБА_5 не відшкодована матеріальна шкода обвинуваченим ОСОБА_6 у розмірі 1 100 гривень. Суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1 100 гривень.

В частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 моральної шкоди в розмірі 2 000 гривень на користь потерпілій ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка зазнала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно до п. 31 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004 р. Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів роз`яснено судам, що при вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди за позовом потерпілого суди повинні керуватися відповідними положеннями ЦК України та роз`ясненнями, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.2001р. № 5).
Враховуючи обставини справи, суд вважає, що неправомірними діями ОСОБА_6 цивільному позивачу ОСОБА_5 була заподіяна моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, негативних емоціях та переживаннях з приводу викрадення майна яке їй належало. Дотримуючись принципу розумності та справедливості, суд вважає, що внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України потерпілій ОСОБА_5 була завдана моральна шкода, яку суд оцінює у розмірі 2 000 грн. Тому позовні вимогу щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди слід задовольнити в повному розмірі в сумі 2 000 грн.
Відповідно до ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави за проведення судових експертиз в сумі 942 гривень 06 копійок.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави за проведення судової експертизи в сумі 942 гривень 06 копійок.
Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 ІН НОМЕР_3 , на користь потерпілої ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 1100 (тисяча сто) гривень та моральну шкоду в розмірі 2 000 (дві тисячі) гривень.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1