Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1577/19
Провадження № 1-кп/542/79/20
В И Р О К
іменем України
29 січня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000421 від 13.08.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Зачепилівка Новосанжарського району Полтавської області, громадянина України, з загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 14.02.2013 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст.ст. 185 ч. 3, 309 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки;

- 23.08.2013 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки, та на підставі ст. 71 ч. 1 КК України остаточно призначене покарання у вигляді 3 років 6 місяців, звільнений 10.04.2017 року по відбуттю покарання;

- 16.11.2017 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 20.06.2018 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4 КК України остаточно призначене покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнений 03.06.2019 року з Полтавської установи виконання покарань №23, на підставі ухвали Полтавського апеляційного суду від 03.06.2019 року,
- 13.11.2019 року Новосанжарським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

13.08.2019 року ОСОБА_3 маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого прийшов до господарства ОСОБА_5 , що розташоване в АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони власників та інших осіб, ОСОБА_3 діючи повторно, шляхом вільного доступу з території подвір`я господарства таємно викрав алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів вартістю відповідно до висновку по визначенню вартості майна №154/19 від 21.10.2019 року 400 гривень, побутовий газовий балон об`ємом 50 літрів вартістю відповідно до висновку по визначенню вартості майна №154/19 від 21.10.2019 року 450 гривень, газ побутовий пропан 25 літрів вартістю відповідно до висновку по визначенню вартості майна №154/19 від 21.10.2019 року 295 гривень, шланг для газової різки вартістю відповідно до висновку по визначенню вартості майна №154/19 від 21.10.2019 року 240 гривень, різак газовий вартістю відповідно до висновку по визначенню вартості майна №154/19 від 21.10.2019 року 684 гривні, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_5 на загальну суму 2069 гривень.

Викраденими майном ОСОБА_3 в послідуючому розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, 05.10.2019 року ОСОБА_3 перебував у господарстві ОСОБА_6 , яке розташоване в АДРЕСА_1 та мав вільний доступ до речей розміщених на її території, де в подальшому у ОСОБА_7 виник умисел на викрадення чужого майна, належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони власників та інших осіб, ОСОБА_3 діючи повторно, шляхом вільного доступу з житлового будинку таємно викрав електрообігрівач марки «CROWN» вартістю згідно висновку про визначення вартості майна №157/19 від 25.10.2019 року 644 гривні, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_6 на загальну суму 664 гривні.

Викраденими майном ОСОБА_3 в послідуючому розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, 11.10.2019 року ОСОБА_3 перебував у господарстві ОСОБА_8 , яке розташоване в АДРЕСА_3 та мав вільний доступ до речей розміщених на його території, де в подальшому у ОСОБА_7 виник умисел на викрадення чужого майна, належного ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони власника та інших осіб, ОСОБА_3 діючи повторно, шляхом вільного доступу з житлового будинку таємно викрав електрообігрівач марки «Scarlet sc 1152» вартістю згідно висновку про визначення вартості майна №157/19 від 25.10.2019 року 454 гривні, та сучкоріз марки «Fiskars uр86» згідно висновку про визначення вартості майна №157/19 від 25.10.2019 року вартістю 2240 гривень, чим завдав матеріальну шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 2694 гривні.

Викраденими майном ОСОБА_3 в послідуючому розпорядився на власний розсуд.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України визнав повністю та суду показав, що він 13 серпня 2019 року в вечірній час він випадково потрапив до господарства ОСОБА_5 , що розташовано за адресою: АДРЕСА_2 , де з території подвір`я вкрав алюмінієвий бідон, газовий балон, в якому був газ, шланг для газової різки, різак газовий. Вказані предмети він здав на металобрухт, гроші витратив на власні потреби.
05.10.2019 року, перебуваючи у господарстві ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 , де знаходився на прохання потерпілої, викрав з однієї кімнат, належний їй електрообігрівач білого кольору. Вказаним обігрівачем він розпорядився на власний розсуд. Однак на теперішній час повернув його ОСОБА_6 .
А 11.10.2019 року, перебуваючи у господарстві ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 , в якому зі своїм знайомим допомагали останноьму по господарству, викрав електрообігрівач та сучкоріз, які продав. Вказані речі на теперішній час ним повернуті потерпілому.
В скоєному розкаюється.
Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи. Надали заяви про розгляд справи без їх участі, при визначенні міри покарання покладаються на розсуд суду (а.с.26, 27, 28).
Враховуючи те, що обвинувачений у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини справи ніхто з учасників судового розгляду не оспорював, суд у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів у судовому засіданні щодо до тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.
Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого, письмових доказів, необхідних для вирішенні долі речових доказів.
Дії обвинуваченого за вказаними епізодами правильно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинувачений скоїв злочин, який згідно зі ст. 12 ч. 3 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.
Обвинувачений раніше судимий, офіційно не працевлаштований, не одружений, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога.
Обставинами, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне часткове відшкодування шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 засуджено вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.11.2019 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 1 рік (а.с.55-56). Нові злочини обвинуваченим вчинені 13.08.2019 року, 05.10.2019 року та 11.10.2019 року, тобто до ухвалення попереднього вироку, через що має бути застосоване положення ст. 70 ч.4 КК України та остаточно ОСОБА_3 слід призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, а також те, що злочинні дії не заподіяли тяжких наслідків, виходячи з обсягу викраденого майна та повернення його потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , часткове повернення ОСОБА_5 , враховуючи позицію потерпілих, наявність пом`якшуючих обставин, негативне ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і тому до нього слід застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, які є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого. При цьому згідно досудової доповіді, складеної Новосанжарським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, з огляду на інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також дуже високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації дійшов висновку про те, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства. (а.с. 41-47).
Суд же дійшов висновку про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, виходячи з тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, досить молодого віку обвинуваченого, виявленого обвинуваченим під час судового розгляду щирого каяття у вчиненому, усвідомлення обвинуваченим серйозності наслідків своїх протиправних дій, що нівелює вказаний у досудовій доповіді висновок.
При цьому суд враховує правовий висновок щодо застосування норм права, викладений в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 23.09.2019 року у справі №199/1496/17, провадження №51-2631кмо19, відповідно до якого кримінально-правові норми, передбачені статтями 70, 75 КК не передбачають окремого порядку призначення покарання за сукупністю злочинів в тих випадках, коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від покарання з іспитовим строком, вчинила до ухвалення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, від відбування якого вона також звільняється з іспитовим строком. Оскільки самостійне виконання таких вироків не засноване на вимогах закону про кримінальну відповідальність, призначаючи остаточне покарання згідно з вимогами ч. 4 ст. 70 КК, суд має право вмотивовано вирішити питання про звільнення особи від відбування остаточного покарання з випробуванням, та визначити іспитовий строк в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК.
Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню на користь потерпілого або держави, відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається. Відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.11.2019 року більш суворим покаранням за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питан ь пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по справі:
-частина газового балону, передана під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 - залишити власнику ОСОБА_5 ;
-електрообігрівач, переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_6 залишити власнику ОСОБА_6 ;
-електрообігрівач марки «Scarlet sc 1152», сучкоріз марки «Fiskars uр86», передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_8 - залишити власнику ОСОБА_8 .
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Новосанжарський районний суд Полтавської області.

Відповідно до ч.2 ст.394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, в порядку, визначеному ст.376 КПК України.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1