справа № 208/5778/19
№ провадження 1-кп/208/296/20
ВИРОК
Іменем України

08 травня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кам`янському справу за кримінальним провадженням № 0001428 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, не працюючого, не одруженого, на утриманні дітей не маючого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ч.1 ст. 185 КК України,

згідно угоди від 28.08.2019 року про примирення,

в с т а н о в и в:

28.08.2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення, додержуючись наступних умов.

Відповідно змісту укладеної, та підписаної сторонами угоди: 02.07.2019 року, близько о 14.00 год., ОСОБА_5 , перебував на лікуванні у палаті № 4, корпусу № З КЗ «КМЛ №1»ДОР», розташованого за адресою Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Коваленка, 1, де побачив у руках ОСОБА_4 , мобільний телефон «LG Nexus4 Е960» imei: НОМЕР_1 , що належить останньому. Після розмови по телефонy ОСОБА_4 поклав вищевказаний телефон до своєї сумки.

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний злочинний умисел, спрямований на вчинення крадіжки вказаного мобільного телефону «LG Nexus4 Е960», що на праві приватної власності належить ОСОБА_4 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливого мотиву, ОСОБА_8 з сумки останнього, яка перебувала в приміщенні палати № 4, корпусу № З КЗ «КМЛ №1»ДОР», викрав зазначений мобільний телефон та з місця вчинення злочину зник.

Після чого, в цей же день, ОСОБА_5 передав мобільний телефон марки «LG Nexus4 Е960» своєму рідному брату ОСОБА_9 , та попрохав передати під заставу у ломбард, пояснивши що вказаний телефон належить йому, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду у сумі 1 366 гривень 67 копійок.

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані досудовим слідством за ч.1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, у скоєному розкаявся, зобов`язався беззастережно визнати винуватість в обсязі обвинувачення у судовому провадженні.

Зі змісту угоди вбачається, що при її укладанні обвинуваченому роз`яснені наслідки укладання та затвердження угоди для сторін, відповідно до ст. 473 КПК України, а саме:

- обмеження права на оскарження вироку, підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода, згідно з положеннями що визначені в ст. 394 КПК України, та відмова від здійснення прав, передбачених 424 КПК України.

- відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор та сторона обвинувачення зобов`язані довести кожну обставину інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заяву клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів, Козорізу роз`яснені і є йому зрозумілими.

В судовому засіданні обвинувачений пояснив, що проходив лікування в приміщенні палати №4 корпус №3 КЗ «КМЛ №1»ДОР» разом з раніше незнайомим ОСОБА_10 . Побачив, що ОСОБА_10 побалакавши по телефону, поклав його до сумки та заснув. Він викрав телефон та викинув його у вікно, за огорожу. В подальшому до вікна підійшов його рідний брат та підібрав викрадене майно. Попрохав брата здати мобільний телефон до ломбарду, та на виручені гроші купити йому передачу. Запевнив, що телефон належить йому. Про те що телефон був викрадений брат не знав. В подальшому мобільний телефон з ломбарду викупив та віддав потерпілому.

Свою вину визнає повністю, щиро кається у скоєному.

Між ним та потерпілим укладено угоду про примирення, та ними узгоджено покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ця угода, суть якої йому зрозуміла, укладена ним добровільно і усвідомлено і у нього було достатньо часу, щоб ознайомитися зі змістом угоди про примирення. Просить суд її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт відшкодування матеріальних збитків, завданих кримінальним правопорушенням та зазначив, що 02.07.2019 року, він знаходився на лікуванні в приміщенні палати №4 корпус №3 КЗ «КМЛ №1»ДОР». Мав у користуванні мобільний телефон, який зберігав у сумці. На деякий час заснув, та прокинувшись виявив що телефону немає. В подальшому до нього зателефонували з поліції та повідомили, що знайшли належний йому телефон. Просить затвердити угоду про примирення.

З пояснень обвинуваченого даних суду вбачається, що визнання ним вини у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), є добровільним і воно зроблено з розумінням того, що обвинувачений відмовляється від важливих прав, передбачених вищенаведеними нормами права зазначених ст. 474 КПК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд вважає визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Перевіривши відповідність угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, суд дійшов до наступного висновку:

- ОСОБА_8 дійсно вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України та він у цьому винний.

- угода про примирення, яка укладена 28.08.2019 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, відповідає встановленим кримінальним процесуальним вимогам, є правомірною, та відповідає інтересам суспільства та держави, порушень прав, свобод, інтересів інших осіб, не встановлено.

Суд також підтверджує, що узгоджена сторонами угоди, міра покарання обвинуваченому, відповідає загальним правилами призначення кримінальних покарань, встановленим КПК України.

Судові витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення, укладену на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України 28.08.2019 року між потерпілим ОСОБА_11 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердити.

Визнати ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєні злочину передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, на користь держави.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по проведенню судово-товарознавчої експертизи у сумі 628 гривень 04 копійок.

Речові докази по справі:

- договір про надання фінансового кредиту під заставу №2.66351/0 від 03.07.2019 року, зберігати при матеріалах справи;

- мобільний телефон «LG Nexus E960» IMEI НОМЕР_1 , - знявши арешт з майна, передати потерпілому ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , в ході досудового розслідування не обирався.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через суд який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України. Законної сили вирок суду набирає після закінчення строку його оскарження.

Копію вироку вручити прокурору, потерпілому і засудженому після його оголошення негайно.

Суддя ОСОБА_1