ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/7381/19
Провадження № 1-кп/210/499/20

"05" червня 2020 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження №0001641, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Навагі, Салянського району, Азербайджанської республіки, азербайджанця, громадянина Азербайджанської республіки, із середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого-адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:
Так, 14.09.2019 приблизно о 03.00 годині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з потерпілим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив повз будинок АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_3 в цей час виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме чоловічої шкіряної сумки з майном, що знаходилось в ній, яка висіла на правому плечі ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, маючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_3 , перебуваючи праворуч від ОСОБА_7 , наніс йому почергово не менше двох ударів руками стиснутими в кулак в область голови, від яких потерпілий не втримався на ногах та впав на бетонне покриття тротуару. Після чого, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, наніс удари ногами по голові, тулубу та кінцівках ОСОБА_7 , котрий в цей час лежав на бетонному покритті тротуару, тим самим ОСОБА_3 застосував насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_7 , та подавив можливий намір ОСОБА_7 на здійснення опору.

Продовжуючи реалізувати свій злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 зняв з руки ОСОБА_7 належну йому сумку, яка на даний час для нього матеріальної цінності не становить, в якій перебувало майно потерпілого, яке на даний час для нього матеріальної цінності не становить, а саме: гаманець, ключі від квартири та автомобіля, а також грошові кошти в сумі 2500,00 гривень та мобільний телефон марки «Huawei Y5» модель «МYА-U29», золотистого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/936 від 08.11.2019 складає 1285,00 грн. Також в сумці знаходились свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль марки «ВАЗ 2109» сірого кольору, 1993 р.в., страховий поліс на вищевказаний автомобіль, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , банківська картка «ПриватБанку», про те що у вказаній сумці знаходились дані документи ОСОБА_3 не знав, та не мав умислу на незаконне заволодіння страховим полісом на автомобіль «ВАЗ 2109», посвідченням водія на ім`я ОСОБА_7 , банківською карткою.

Таким чином, ОСОБА_3 , вчинив всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця, у зв`язку з чим реалізував злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , згідно висновку судово-медичної експертизи №1835 від 25.11.2019 тілесні ушкодження у вигляді садна обличчя, які за своїм характером відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки, та які згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №1987(1835-19) від 23.12.2019 року могли виникнути при механізмі, на який вказав сам потерпілий під час проведення слідчого експерименту 16.12.2019 року, та з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 3785,00 грн.

ОСОБА_3 винним себе в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю.

Потерпілий ОСОБА_7 , будучи повідомленим про дату та час розгляду справи у судове засідання не з`явився. Раніше, під час судового розгляду справи 16.03.2020 року, потерпілий ОСОБА_7 просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 суворе покарання у вигляді позбавлення волі.

Потерпілим ОСОБА_7 було подано цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2020 року відмовлено у прийнятті позовної заяви, скільки її було подано з порушення строків подання у кримінальному провадженні. Матеріали цивільного позову повернуто потерпілому ОСОБА_7 та роз`яснено право про звернення з таким позовом в рамках цивільного судочинства.

Допитаний 16.03.2020 року потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що 13 вересня 2019 року вночі ішов з роботи та зайшов о 23.00 годині до кафе, яке знаходиться у парку Богдана Хмельницького на «Соцмісті» з товаришем випили пива, близько 2 годин ночі вийшов з парку та направився додому в сторону будинку культури Металургів, по дорозі зустрів обвинуваченого, який попросив у нього цигарку, познайомились, почали спілкуватися та ОСОБА_8 запропонував зайти до його друга, а потім піти до дівчат, і запитав чи є у потерпілого гроші, на що потерпілий відповів згодою та зазначив що гроші на дівчат у нього є. Пішли до друга ОСОБА_8 , з яким зустрілись біля магазину «Капля», що знаходиться навпроти плавального басейну. Коли підійшли до друга, одразу почались удари от ОСОБА_8 в голову кулаком, потім потерпілий впав на землю та почалися удари ногами. ОСОБА_8 вирвав сумку та зі своїм товаришем побігли в сторону Соцміста. Потерпілий підвівся, зупинив таксі та викликав швидку допомогу, яка викликала поліцію. Потім поїхав до районного відділу поліції де написав заяву.

Окрім визнання своєї вини ОСОБА_3 , його вина у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- Протоколом огляду місця події від 02.11.2019 року, за участю потерпілого ОСОБА_7 , та понятих ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 (Т.1. а.с.19-21);

- Протоколом огляду предмета від 04.11.2019 року, за участю свідка ОСОБА_11 відповідно до якого проведено огляд мобільного телефону «Huawei Y5» модель «МYА-U29» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , ємність пам`яті всього 16.00 ГБ, RAM 2,0 ГБ (Т.1 а.с. 35-36);

- Протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 04.11.2019 року, за участю свідка ОСОБА_11 , згідно якого останній впізнав на фото №3 особу ОСОБА_3 (Т.1 а.с. 37-39);

- Протоколом пред`явлення фотознімків для впізнання від 04.11.2019 року, за участю потерпілого ОСОБА_7 , згідно якого останній впізнав на фото №3 ОСОБА_3 (Т.1 а.с. 40-42);

- Протоколом пред`явлення речей для впізнання від 04.11.2019 року, за участю потерпілого ОСОБА_7 , згідно якого останній впізнав на фото №4 мобільний телефон «Huawei Y5» (Т.1 а.с. 46-48);

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 13.11.2019 року, за участю свідка ОСОБА_12 , згідно якого останній впізнав на фото №4 особу ОСОБА_3 (Т.1 а.с. 56-58);

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 26.11.2019 року, за участю статиста ОСОБА_13 та ОСОБА_3 і його захисника ОСОБА_5 (Т.1 а.с. 86-87);

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 16.12.2019 року, за участю статиста ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_7 (Т.1 а.с. 98-99);

- Висновком судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/936 від 08.11.2019 року, відповідно до якої ринкова вартість мобільного телефону «Huawei Y5» модель «МYА-U29» 2/16 ГБ, станом на 14.09.2019 року складає 1285,00 гривень (Т.1 а.с. 25-29);

- Актом судово-медичного дослідження №1835 від 19.11.2019 року, відповідно до якого встановлено, що час виникнення ушкодження у ОСОБА_7 , згідно даних медичної довідки, може відповідати 14.09.2019 року. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки П.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6. Садно виникло від одноразової дії тупого твердого предмету, за механізмом тертя-ковзання в область обличчя. Не виключена можливість виникнення ушкодження в результаті падіння з висоти власного зросту в заднє-передньому напрямку з послідуючим ударом об виступаючий, тупий предмет, з можливим прискоренням, або без нього. Потерпілий в момент утворення тілесного ушкодження був звернений обличчям в бік напрямку дії травмуючого предмету (Т. 1 а.с. 80-81);

- Актом додаткового судово-медичного дослідження №1987 (1835-19) від 16.12.2019 року, відповідно до якого встановлено, що тілесне ушкодження у потерпілого ОСОБА_7 , могло виникнути при механізмі, на який вказав сам потерпілий під час проведення слідчого експерименту 16.12.2019 року (Т. 1 а.с. 104-105).

Висновки вказаних вище експертиз належним чином аргументовані та вмотивовані, відповідають вимогам ст.85, 86 КПК України, а отже є належними та допустимими доказами.

Дослідивши вищевказані докази пред`явленого обвинувачення, не виходячи за його межі, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, суд вважає встановленою вину обвинуваченого, яка доведена і підтверджена відповідними доказами обвинувачення, які суд безпосередньо дослідив та сприймав під час судового розгляду.

Суд, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого, доводи прокурора, представника потерпілого та захисника обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Таким чином, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд враховує що ним вчинено злочин проти власності, який відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, неодружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебував і не перебуває. Вину у скоєному злочині визнав повністю та у вчиненому розкаюється, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував повністю під час судового розгляду.

Згідно доповіді Металургійного районного відділу пробації філії державної установи «Центр Пробації» у Дніпропетровській області від 28.02.2020 року, на підставі зібраних характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого ОСОБА_3 надано висновок про те, що беручи до уваги інформацію, що характеризує обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також оцінку ризику скоєння повторного правопорушення лише за статичними факторами, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, крім обов`язкових, відповідно до ч.3 ст.76 КК України - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому згідно вимог ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.186 ч.2 КК України.

Однак, оскільки перевиховання і виправлення ОСОБА_3 цілком можливе без ізоляції від суспільства, то його допустимо звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін, та зобов`язати щомісячно з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та відповідатиме цілям покарання.

Арешт на майно обвинуваченого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні не накладався.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року застосовано до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 26 листопада 2019 року, ОСОБА_3 було затримано на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2019 року.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 березня 2020 року змінено ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, та заборонено цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 . Звільнено ОСОБА_3 з під варти в залі суду. Вказану міру запобіжного заходу змінено на домашній арешт у певний час доби ухвалою суду від 08 травня 2020 року до 06 липня 2020 року, включно.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про те, що міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 , слід залишити без змін до моменту набрання цим вироком законної сили.

Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/936 від 08.11.2019 року у розмірі 628,04 грн., в порядку ст.ст. 122-124 КПК України, слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_7 , що за ним зберігається право на звернення до суду за відшкодуванням матеріальної та моральної шкоди в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 349 ч.3, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст.ст. 75,76 КК України, суд -

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1, 2, ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у виді домашнього арешту до набрання цим вироком законної сили, залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на користь держави, за проведення судово-товарознавчої експертизи №34/12.1/936 від 08.11.2019 року у розмірі 628,04 грн. (шістсот двадцять вісім гривень 04 коп.), з призначенням платежу: за експертизу № 34/12.1/936 від 08.11.2019 року.

Речові докази: мобільний телефон марки «Huawei Y5» золотистого кольору модель «МYА-U29» imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , S/N: НОМЕР_3 , ємність пам`яті всього 16.00 ГБ, RAM - 2,0 ГБ, який згідно розписки від 04.11.2019 року переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили, залишити у останнього за належністю.

Матеріали кримінального провадження №0001641 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням у справі за №210/7381/19, провадження №1-кп/210/499/20.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з моменту його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1