ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2902/19 Номер провадження 11-кп/814/540/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі
прокурора ОСОБА_6
представника колонії ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
засудженого ОСОБА_9
розглянувши у режимі відео конференції з Державною установою «Полтавська виправна колонія (№64)» кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 03.02.2020,

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 та замінено ОСОБА_9 , засудженому вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.03.2017 за ч.2 ст.185, ст.71 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі, невідбуте покарання у виді 2 років 1 місяця 24 днів позбавлення волі на більш м`яке покарання у виді 2 років виправних робіт з проведенням відрахувань 20% заробітної плати в дохід держави.

Ухвалюючи таке рішення, суд послався на те, що ОСОБА_9 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 скасувати, постановивши нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт.
На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що засудженому ОСОБА_9 в порушення вимог ч.1 ст.57 та ч.1 ст. 82 КК України призначено виправні роботи строком на 2 роки при невідбутій частині покарання 2 роки 1 місяць 24 дні позбавлення волі.
Інші учасники судового провадження ухвалу суду не оскаржували.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку.
Відповідно до ч.1 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Підстава зазначеного виду заміни покарання складається з двох обов`язкових елементів: становлення засудженого на шлях виправлення (ч.3 ст.82 КК України) та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч.4 ст.82 КК України).
В апеляційній скарзі прокурора не заперечується наявність цих двох складових щодо ОСОБА_9 .
Доводи скарги про неможливість заміни покарання більш м`яким через те, що строк невідбутої частини покарання перевищує максимальну межу, встановлену у Загальній частині КК України для виправних робіт, суперечить вимогам закону з огляду на таке.
Відповідно до вимог закону, суд заміняє особі невідбуту частину покарання іншим, більш м`яким його видом, додержуючись таких правил:
-покарання, яким замінюється невідбута частина раніше призначеного особі покарання, має бути більш м`яким, тобто знаходитися на «сходинках покарань» у ст.51 КК України вище за покарання, яке замінюється;
-це покарання обов`язково повинно бути строковим;
-строк більш м`якого покарання повинен бути визначений у межах, встановлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання;
-тривалість більш м`якого покарання не повинна перевищувати строку невідбутої частини покарання, раніше призначеного вироком суду.
Таким чином, закон не містить заборони застосування приписів ч.1 ст.82 КК України в разі перевищення строку невідбутої частини покарання максимальній межі, встановленій у Загальній частині КК України для виправних робіт.
Оскільки, на момент розгляду провадження апеляційним судом, засуджений ОСОБА_9 відбув ту частину покарання, яку прокурор у своїй апеляційній скарзі зазначив як перешкоду для застосування до засудженого ст. 82 КК України, колегія суддів вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу з постановленням нової, якою замінити йому невідбуту частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 10% заробітної плати дохід держави щомісячно.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 418 КПК України колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 03.02.2020 щодо ОСОБА_9 скасувати.

Постановити нову ухвалу, клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_9 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт задовольнити.

Замінити засудженому ОСОБА_9 невудбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30.03.2017 більш м`яким покаранням у виді виправних робіт строком на 2 роки з відрахуванням 10% заробітної плати дохід держави щомісячно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4