Провадження № 1-кп/686/1250/20
24 червня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5
розглянувши на підготовчому засіданні у відкритому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хмельницький, громадянина України, українця, із середньою освітою, проживаючого в незареєстрованому шлюбі, офіційно не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, -
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (далі КК України),-
21 травня 2020 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості та встановлено, що ОСОБА_4 , знаючи вимоги законодавства України про те, що зброя та боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, в порушення вимог п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471ХІІ, п. 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №576, а також Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, на початку весни 2019 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи поблизу ЗОШ №18, що розташована за адресою: м. Хмельницький, вул. Кам`янецька, 119, виявив 47 патронів калібру 5,6 мм та 5 патронів калібру 9 мм та вирішив їх привласнити, зібравши їх у поліетиленовий пакет та взявши із собою, чим незаконно придбав бойові припаси.
Після цього, ОСОБА_4 , з метою подальшого зберігання вказаних бойових припасів, незаконно переніс їх до місця свого проживання, а саме до квартири АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав їх до 10.04.2020.
В подальшому, 10.04.2020, в період часу з 17 год. 04 хв. до 18 год. 26 хв., працівниками поліції в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , - у квартирі АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено 47 патронів, які є боєприпасами до нарізної стрілецької вогнепальної зброї 5,6 мм (.22 Lr) довгими гвинтівковими спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення та 5 патронів, які належать до категорії боєприпасів є пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А., виготовлені саморобним способом шляхом внесення змін в конструкцію шумових пістолетних патронів калібру 9 мм Р.А. Blanc, виробництва компанії «Sellier & Bellot», Чехія, з використанням метального заряду та металевого снаряду.
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за частиною 1 статті 263 КК України, як умисні дії, які виразились у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Згідно з даною угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 1 статті 263 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді 4 років позбавлення волі.При цьому, з урахуванням кількох обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину) сторони угоди вважають за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі положень статей 75,76 КК України.
В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи в порядку, визначеному пунктом 1 частини 3 статті 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про винуватість суд виходить з наступного.
Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.
Частиною 2 статті 75 КК України визначено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити та призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із статтею 12 КК України є тяжким злочином.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміють права обвинуваченого, визначені статтею 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені статтею 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені статтею 476 КПК України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а тому ці його дії кваліфікує за частиною 1 статті 263 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди визнання винуватості міру покарання.
Відповідно до вимог статті 100 КПК України визнані речовими доказами боєприпаси після набрання вироком законної сили, підлягають знищенню.
Відповідно до вимог частини 2 статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта кошти в сумі 2942,1 грн. за проведення експертизи.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 100, 124, 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд, -
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 травня 2020 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року та 6 (шести ) місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути зОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта кошти в сумі 2942,10 грн. за проведення експертизи.
Долю речових доказів вирішити наступним чином: тридцять два патрони, п`ятнадцять гільз та тринадцять куль калібру 5,6 мм а також та 5 гільз калібру 9 мм, які поміщені до сейф-пакетів № 2336622 і № 2883114 та передані до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького ВП ГУНП в Хмельницькій області, після вступу вироку в закону силу - знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий ОСОБА_1