ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/8839/19 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1672/20 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Інші справи та матеріали
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
засудженого - ОСОБА_7
представника
виправної колонії - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду в режимі відеоконференціїї провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року у відношенні засудженого ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою задоволено Подання адміністрації ДУ «Холодногірська виправна колонія №18» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відносно засудженого ОСОБА_7 .
Засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 05.03.2015 року, на невідбутий термін 8 місяців 13 днів.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати у задовлення подання відмовити.

Зазначає, що засуджений ОСОБА_7 поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення.

Про зазначене на думку автора апеляційної скарги свідчить наступне.

Засуджений з 30.05.2018 по 16.08.2018 перебував в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор», де характеризувався негативно, 2 (два) рази притягувався до дисциплінарної відповідальності (04.06.2018 накладено догану за нанесення собі членоушкоджень, 13.06.2018 перешкоджав особистому обшуку, за що поміщений до карцеру на 4 доби).

В ДУ «ХВК (№18)» відбуває покарання з 16.08.2018.

Перебуває на профілактичному обліку як особа, схильна до нанесення членоушкоджень.

Згідно вироку Барвінківського районного суду Харківської області від 03.05.2015 має позов на суму 869 тисяч 787 грн 00 коп., але за час відбування покарання погасив лише 1072грн. 98 коп., хоча працевлаштований та має можливість сплачувати кошти з отримуваної пенсії.

Крім того, в ході судового розгляду встановлено наявність копій чеків на суму 2537,92 грн., водночас висловлені наміри засудженого щодо подальшої сплати суми позову жодним чином не ґрунтуються на врегулюванні ним питання щодо подальшого працевлаштування.

Крім того, необхідно врахувати наступне, а саме: фактично в умовах ДУ «ХВК № 18» засуджений відбуває покарання протягом менш ніж 2 роки, на думку адміністрації, заслуговує позитивної характеристики через наявність 4 заохочень, які отримані лише протягом 2019 року та останні є стимулюючого характеру (останнє заохочення застосоване після направлення подання про умовно-дострокове звільнення).

Незважаючи на позитивну характеристику засудженого, остання надана, як зазначено представником адміністрації, на підставі всебічного та достатнього вивчення особи ОСОБА_7 , та навіть вказане жодним чином не сприяло хоча б винесенню на розгляд дисциплінарної комісії питання про доцільність зняття засудженого з профілактичного обліку як особи, схильної до членоушкодження, а довідка лікаря-психолога формально складена на підставі інформації, яка наявна у матеріалах особової справи.

Насамперед, огляд психіатром проводився лише двічі, тобто при надходженні особи до колонії, а також у листопаді 2019 року на момент внесення подання про умовно-дострокове звільнення, що також свідчить про поверхневе вивчення особи.

Усупереч наданій колонією позитивної характеристики, ОСОБА_7 двічі відмовлено 27.03.2019 за ст.ст. 100-101 КВК, а також 24.07.2019 за ст. 82 КК України, як особі, що не стала на шлях виправлення, що свідчить про цілеспрямовану позицію адміністрації та засудженого щодо формальної підготовки матеріалів особової справи саме до умовно-дострокового звільнення, інакше, за наявності позитивних здобутків у поведінці ОСОБА_7 , незрозумілі причини відмови у застосуванні інших пільг, окрім ст. 81 КК України.

Необхідно також звернути уваги на те, що, відповідно до вимог ст.ст. 100- 101 КВК України, засуджений ОСОБА_7 , якби дійсно став на шлях виправлення, на момент відбуття не менше третини строку покарання, підлягав би переведенню до дільниці соціальної реабілітації, чого не трапилось.

Крім того, звертаючи увагу на заохочення, останні початком мали квітень 2019 року, тобто через термін, більший ніж 6 місяців після прибуття засудженого до установи, який є достатнім для вивчення особи.

Вказане також свідчить про пристосовницький характер поведінки засудженого, який свій прояв мав після того, як особа засудженого заслухана на дисциплінарній комісії 27.03.2019 за ст.ст. 100-101 КВК України.

Визнання вини за скоєний злочин в ході відбування покарання без перебільшень мав місце в цей самий проміжок часу.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого та представника виправної колонії, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали провадження та особової справи засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, обов`язковою складовою для прийняття судом рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного вироком суду кримінального покарання, є сумлінна поведінка та ставлення до праці засудженого, як умова доведеності виправлення останнього.
Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений за весь час відбування покарання і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
З досліджених під час судового розгляду в судах першої та апеляційної інстанції даних встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Барвінківського районного суду Харківської області від 05.03.2015 року за ч. 3 ст. 190 КК України до 5 років позбавлення волі.
Згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.10.2018 року на підставі ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році» невідбуту частину покарання скорочено наполовину та остаточно визначено 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 03.04.2019 року на підставі ст.72 ч.5 КК України зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 30.05.2018 року до 24.07.2018 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахується з 30.05.2018 року, кінець строку відбування покарання 05.10.2020 року.
На момент розгляду подання засуджений відбув більш ніж 2/3 строку покарання, тобто 1 рік 9 місяців 17 днів, залишилось 8 місяців 13 днів.
З характеристики засудженого вбачається, що останній перебуває в місцях позбавлення волі з 30.05.2018 року.
З 30.05.2018 року по 16.08.2018 року перебував у державній установі «Харківський слідчий ізолятор», характеризувався негативно, вимоги режиму порушував, мав 2 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, заохочень не мав. До праці не залучався.
З 16.08.2018 року відбуває покарання в ДУ «Холодногірська виправна колонія № 18».
За час відбування покарання характеризувався позитивно, дотримувався встановлених правил поведінки та внутрішнього розпорядку дня установи, за сумлінну поведінку і ставлення до праці, а також за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, відповідно до статті 130 КВК України, був заохочений 4 рази. Стягнень не мав. Працевлаштований прибиральником адміністративної будівлі, приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу для засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення» до реалізації цих програм ставиться добре. Підтримує родинні доброзичливі стосунки з матір`ю та дружиною, шляхом телефонних розмов, отримує посилки (передачі) та бандеролі.
Вину у скоєному злочині визнав повністю.
Згідно вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 05.03.2015 року має позов на суму 869787,00 грн.. За час відбування покарання погасив 1072,98 грн.. Згідно листа Барвінківського районного суду Харківської області знаходиться копії чеків на суму 2537,92 грн., також в подальшому планує виплачувати позов після звільнення з місць позбавлення волі.
Дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_7 встановлено, що він є інвалідом ІІІ групи безстроково, за час відбування покарання має 4 заохочення, мав 2 стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, працевлаштований прибиральником адміністративної будівлі, до праці ставиться сумлінно, характеризується позитивно, відбув більш ніж 2/3 призначеного строку покарання, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення.
Посилання в апеляційній скарзі на пристосовницький характер поведінки засудженого є оціночним судженням автора апеляційної скарги та не спростовує висновків суду першої інстанції.
Отже, викладені в оскарженій ухвалі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає вірними, оскільки вони ґрунтуються на аналізі даних про поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а не лише за час, що безпосередньо передував розгляду питання про застосування умовно-досторокового звільнення.
Зважаючи на усі вказані обставини в їх сукупності, колегія суддів не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмовляє у задоволенні апеляційної скарги прокурора.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2020 року у відношенні засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді