Провадження № 11-кп/824/3557/2019 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 а,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченої на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0010224 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190, ч.4 ст. 190 КК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.06.2019 року щодо ОСОБА_7 застосований запобіжний захід на досудовому слідстві у вигляді тримання під вартою до 24.07.2019 з визначенням альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 576 300 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.07.2019 в підготовчому судовому засіданні обвинуваченій ОСОБА_7 продовжений обраний на досудовому слідстві запобіжний захід у вигляді взяття під варту до 21.09.2019 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 576 300 грн.

Ухвалою того ж суду від 17.09.2019 року ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у вигляді взяття під варту до 15 листопада 2019 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу - застави у розмірі 576 300 грн.

Під час судового розгляду прокурором заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивовано тим, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зникли.

Ухвалою суду від 11 листопада 2019 року продовжено запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою до 09 січня 2020 року звизначенням альтернативного запобіжного заходу - застави в розмірі 576300 грн.

Обґрунтовуючи доцільність перебування ОСОБА_7 під вартою, суд зазначив про те, що ОСОБА_7 обвинувачується, зокрема, і у вчиненні особливо тяжкого злочину, на даний час залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачена, з огляду на тяжкість можливого покарання, опинившись на волі, зможе ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення, перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні під час судового провадження іншим чином, зокрема, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які на даний час не допитані судом; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої просить скасувати ухвалу у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити нову ухвалу, якою звільнити ОСОБА_7 з під варти. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказує на те, що, на його думку, продовжуючи у підготовчому судовому засіданні 23.07.2019 р. обвинуваченій запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вийшов за межі своїх повноважень, ухваливши незаконне судове рішення, а тому ухвали суду про продовження строку тримання під вартою від 17.09.2019р. та від 11.11.2019р. за доктриною «плодів отруйного дерева» є неправосудними.

Представником потерпілих на апеляційну скаргу подано заперечення, в яких зазначається про законність ухвали суду.

Заслухавши доповідь судді, обвинувачену та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу, потерпілого, його представника, прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши надані в копіях матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ч.3 ст.331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства на прокурора покладається обов`язок доведення тих обставин, що заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Суд, розглядаючи питання доцільності перебування обвинуваченої ОСОБА_7 під вартою, фактично дійшов висновку про доведення прокурором існування ризиків переховування від суду, можливості впливати на потерпілих та свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , оскільки продовжують існувати обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі.

В апеляційній скарзі висновок суду про доведення прокурором наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не оспорюється.

Твердження апеляційної скарги про те, що судове рішення від 23.07.2019 року, яке набрало чинності, є незаконним, і вказана незаконність є підставою для скасування ухвали від 11.11.2019 року, суперечать засадам кримінального провадження.

Доводи захисника під час розгляду апеляційної скарги про відсутність підстав для взяття під варту обвинуваченої та про недоліки досудового слідства, що перешкоджали обранню судом 24.06.2019 року підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, є направленими на фактичний перегляд судового рішення, що набрало чинності, що не входить до повноважень суду апеляційної інстанції під час перегляду ухвали від 11.11.2019р.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду про доцільність подальшого перебування під вартою ОСОБА_7 на даній стадії судового розгляду.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин ухвала є законною.

Керуючись ст.404, 405,407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Суддя: Суддя: