ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/405/20 Справа № 208/7420/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю
секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
представника ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 , засудженої за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ст. 69 КК України, на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2019 року про відмову у задоволенні подання ДУ Кам`янська виправна колонія №34 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2019 року було відмовлено у задоволенні подання ДУ Кам`янська виправна колонія №34 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .
Вказана ухвала обгрунтована тим, що засуджена хоч і підлягає застосуванню ст. 81 КК України після відбуття 3/4 частини строку покарання за формальними ознаками, проте це не свідчить, що засуджена довела своєю сумлінною поведінкою під час всього відбування покарання своє виправлення, за весь період відбування покарання в Державній установі «Кам`янське виправна колонія (№34)» не має жодного заохочення, а тому підстав для умовно-дострокового звільнення від покарання засудженій ОСОБА_7 не має.
Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_7 , подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2019 року та задовольнити вказане подання.
Свою апеляційну скаргу засуджена обгрунтовує тим, що вона працевлаштована, проявляє активність, за власним бажанням приймає участь у роботах з благоустрою установи, приймає участь у культурних заходах, щиро кається у скоєному.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників апеляційного провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженої ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів провадження вбачається, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно розглянув подання, дослідив необхідні матеріали провадження та особової справи і зробив обґрунтований висновок про те, що засуджена не довела своє виправлення, а тому не може бути звільнена умовно-достроково.
Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Судом першої інстанції врахована характеристика засудженої, відповідно до якої за час перебування у слідчому ізоляторі № 1 м. Рязань РФ, ОСОБА_7 характеризувалась негативно, порушувала вимоги режиму відбування покарання, за що чотири рази притягувалась до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені в установленому законом порядку. Заохочень не мала. Під час перебування у ВК № 3 м. Кінешма РФ характеризувалась добре. Стягнень не мала. За добру поведінку та добросовісне ставлення до праці мала два заохочення. За час перебування в УВП № 4 м. Дніпро характеризувалась задовільно. Заохочень та стягнень не мала. По прибутті до установи була працевлаштована на швейне виробництво. Маючи особисте бажання та навички оволоділа роботою за швейною машинкою. Зарекомендувала себе як одна з кращих швачок у бригаді. Надає допомогу в оволодінні роботою недосвідченим засудженим. Береться за складні пошиваємі процеси у бригаді. Норм відбування покарання дотримується свідомо. Надає позитивний приклад іншим засудженим. Заохочень та стягнень в установі не має. Соціально-корисну ініціативу проявляє шляхом участі у прибиранні території установи. Відвідує роботи з благоустрою установи поза графіком. Взаємовідносини з представниками установи не порушує, поводить себе завжди ввічливо. Виховні тематичні заходи відвідує постійно, зробила правильні висновки. Виявила бажання отримати професію «швачка». Ставлення до навчання має відмінне, постійно проявляє активну участь на заняттях та залюбки виконує практичні завдання. З рідними підтримує соціально-корисний зв`язок, отримує від них посилки, зустрічається на побаченнях. Рідні позитивно впливають на свідомість засудженої. Провину у скоєному злочині визнає, однак звинувачує обставини життя.
Колегія суддів не приймає доводи засудженої стосовно того, що вона працевлаштована, у роботі зауважень не має, проявляє старанність, приймає участь у роботах з благоустрою установи, та приймає участь у культурних заходах, оскільки вказані засудженою доводи хоча і характеризують позитивно її особу, проте не вказують на факт її виправлення.
Колегія суддів зазначає, що відповідно ст. 9 КВК України, неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даних обов`язків є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були б підставою для скасування судового рішення, тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції - залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , засудженої за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 307, ст. 69 КК України, на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2019 року про відмову у задоволенні подання ДУ Кам`янська виправна колонія №34 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21 листопада 2019 року про відмову у задоволенні подання ДУ Кам`янська виправна колонія №34 про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4