Справа № 731/73/20
Провадження № 1-кп/731/7/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2020 року смт Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області в складі
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
законних представників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника обвинувачених ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_10 ,
інспектора з ювенальної превенції ОСОБА_11 ,
педагога-психолога ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Варва матеріали кримінального провадження №0000183 від 19 листопада 2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , уродженця с. Небелиця Макарівського району Київської області, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, студента ДНЗ «Ніжинський професійний аграрний ліцей» (закінчив 3 (три) курси), непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не маючого статусу особи з інвалідністю, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , уродженця смт Варва Варвинського району Чернігівської області, мешканця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною середньою освітою, закінчив 11 класів Комунального закладу загальної середньої освіти 1-3 ступенів «Варвинський ліцей №1», непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не маючого статусу особи з інвалідністю, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на початку листопада 2019 року у вечірній час, точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, перебуваючи в підвальному приміщенні багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді матеріальної шкоди, за попередньою змовою з неповнолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вибили замикаючий пристрій на дверях однієї з кімнат у вказаному підвальному приміщенні та в подальшому шляхом відкриття зазначених дверей проникли всередину, звідки умисно таємно викрали належне потерпілому ОСОБА_9 майно, а саме: одну мотокосу «Форте» вартістю 743 грн. 00 коп., один спальний мішок марки «Coleman» вартістю 907 грн. 80 коп., одну чотиримісну палатку марки «Coleman» вартістю 1617 грн. 60 коп., одну вудочку телескопічну рибальську марки «Goldenkingfisher 500» вартістю 94 грн. 98 коп., одну вудочку телескопічну рибальську (пластикову) вартістю 362 грн. 27 коп., одну вудочку телескопічну рибальську марки «Gormax» вартістю 246 грн. 76 коп., один спінінг марки «Okuma» з котушкою вартістю 34 грн. 52 коп. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_13 винесли майно із вказаного приміщення, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 4006 грн. 93 коп.
Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шлях виправлення не став, а вчинив новий умисний злочин, а саме: на початку листопада 2019 року у вечірній час, точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлені, діючи умисно, з метою власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді матеріальної шкоди, повторно підійшов до дверей однієї з кімнат підвального приміщення багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 , де вже був попередньо вибитий замикаючий пристрій, та в подальшому шляхом відкриття вхідних дверей повторно проник всередину підвального приміщення, належного потерпілому ОСОБА_9 , звідки таємно, повторно викрав майно, а саме: одну пару чоловічих берців вартістю на момент злочину 350 грн. 00 коп., одну флягу алюмінієву вартістю на момент вчинення злочину 96 грн. 67 коп. Після цього ОСОБА_4 виніс майно з вказаного приміщення, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 446 грн. 67 коп.
Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , у присутності свого законного представника ОСОБА_4 та захисника, вину у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, визнав, найменування, кількість та вартість викраденого у потерпілого майна не оспорював, детально розповів про обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема вказав, що восени 2019 року він разом з ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 зустрілись та пішли до підвалу будинку АДРЕСА_3 . Через деякий час ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 виламати двері до кімнати в підвальному приміщенні, на що останній погодився. Разом з ОСОБА_5 ударами ногами вибили двері. Інші присутні спостерігали, ОСОБА_17 світила мобільним телефоном. Потрапивши у приміщення, вони побачили речі, які там знаходились, та почали їх передивлятись. ОСОБА_5 повідомив, що візьме мотокосу, а обвинувачений ОСОБА_18 повідомив, що візьме спальний мішок, вудочки та палатку. Вказані речі віднесли в яр та заховали. ОСОБА_19 пішла. Після цього ОСОБА_5 запропонував повернутись до підвалу. Прийшовши вдруге, обвинувачений викрав не пропонуючи нікому вчинити ці дії з того ж приміщення берці та флягу, помістивши їх до сумки. Щиро кається у скоєному, просив суд суворо не карати.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_20 ОСОБА_6 в судовому засіданні повідомив, що про вчинення злочину йому стало відомо від працівників поліції. Вказав, що на досудовому слідстві та суді протиправних дій щодо неповнолітнього чи будь-якого тиску не вчинялось. Обвинувачений добровільно співпрацював зі слідством, було повернуто всі викрадені речі, та відшкодовано матеріальну шкоду. Обставинами, що можливо сприяли вчиненню неповнолітнім протиправних дій є те, що його батьки не проживають разом, ОСОБА_21 навчається в іншій місцевості та це призвело до зменшення контролю за його поведінкою, крім того, відмітив негативний вплив однолітків. Вказав, що після початку досудового слідства обвинувачений суттєво змінив свою поведінку, усвідомив протиправність своїх дій. Він же як батько, вживав заходів щодо пояснення сину всіх негативних наслідків та формував думку про недопустимість в подальшому такої поведінки.
Обвинувачений ОСОБА_5 , в присутності свого законного представника та захисника, вину у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав, фактичних обставин кримінального правопорушення, найменування, кількості та вартості викраденого у потерпілого майна не оспорював, розповів, що восени 2019 року ОСОБА_22 запропонував піти до підвального приміщення будинку АДРЕСА_3 . На той час в компанії перебували він, ОСОБА_23 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_24 . Коли вони прийшли до підвалу будинку, ОСОБА_23 запропонував вибити двері до якогось приміщення, на що обвинувачений погодився. Інші утримались від відповіді. Після останнього удару ногою ОСОБА_18 двері відчинились. Ліхтариком світила ОСОБА_25 . Зайшовши до приміщення, вони побачили, що там зберігаються речі. Він взяв звідти мотокосу, інші речі взяв ОСОБА_26 . Обвинувачений запропонував заховати речі в яру, що вони і зробили. Згодом ОСОБА_25 пішла, а вони зустріли ОСОБА_27 та повернулись до підвалу, де з того ж приміщення ОСОБА_18 викрав берці та флягу. В подальшому вказану мотокосу було здано в ломбард у м. Прилуки, а гроші він витратив на власні потреби. Щиро кається у скоєному, просив суд суворо не карати. Цивільний позов потерпілого визнав.
Законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що про вчинення злочину їй стало відомо від працівників поліції. Вказала, що на досудовому слідстві та суді протиправних дій щодо неповнолітнього чи будь-якого тиску не вчинялось. Обвинувачений добровільно співпрацював зі слідством, матеріальну шкоду, заявлену в цивільному позові повністю відшкодовано. Обставинами, що можливо сприяли вчиненню неповнолітнім протиправних дій є те, що він виховується в неповній сім`ї, матеріальний стан незадовільний, Пояснила, що після початку досудового слідства обвинувачений суттєво змінив свою поведінку, усвідомив протиправність своїх дій, влаштувався на літній час на роботу.
Захисник ОСОБА_8 в судовому засіданні вказав, що обвинувачені не мали попередньої змови щодо викрадення майна. Просив суд звернути увагу на визнання обвинуваченими своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочинів неповнолітніми. Вважав за неможливе брати до уваги протоколи слідчих експериментів за участю обвинувачених, оскільки ці процесуальні дії були проведені з істотними порушеннями КПК України.
Потерпілий ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що восени 2019 року перебував на курсах, а через деякий час після повернення виявив, що в підвальному приміщенні, де була облаштована його кладовка, зламані двері та викрадено речі. Фактичних обставин кримінального провадження не оспорює, щодо міри покарання покладається на розсуд суду. Зазначив, що він зареєстрований, проживає та є фактичним користувачем квартири за адресою: АДРЕСА_4 , а тому підвальне приміщення у будинку використовується ним для зберігання речей. Власником квартири є його мати ОСОБА_28 . Додатково пояснив, що під час огляду місця події він надав дозвіл на проникнення до займаного ним приміщення працівниками поліції, на підтвердження чого написав письмову заяву від 19 листопада 2019 року. Від заявленого цивільного позову відмовився у зв`язку з тим, що під час судового розгляду обвинувачені добровільно відшкодували йому шкоду, завдану кримінальним правопорушенням. Не наполягав на суворому покаранні для обвинувачених, в разі встановлення їх вини.
Представник служби у справах дітей ОСОБА_10 повідомила, що обвинувачений ОСОБА_29 та його сім`я охоче контактували зі службою, виконували надані рекомендації, обвинувачений усвідомив протиправність своїх дій, змінив свою поведінку, намагається допомагати матері, влаштувавшись на тимчасові підробітки. На обліку служби сім`я не перебувала. Сім`я ОСОБА_18 на обліку служби також не перебувала, і негативних даних щодо обвинуваченого ОСОБА_4 вона повідомити не може. Протиправних заходів впливу на обвинувачених протягом досудового слідства та суду не здійснювалось.
Інспектор з ювенальної превенції ОСОБА_11 вказала, що під час профілактичної діяльності неповнолітні належним чином виконували всі покладені на них обов`язки, чому сприяли їх батьки. Відвідували профілактичні бесіди, висловлювались щодо усвідомлення своїх неправомірних дій. На її думку обставинами, які сприяли вчиненню злочину було зокрема те, що неповнолітні виховуються в неповних сім`ях, зниження рівня контролю за їх поведінкою та матеріальне становище.
Педагог-психолог ОСОБА_12 наголосила на тому, що останнім часом поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 змінилась, він обмежив своє коло спілкування, більше приділяє уваги матері, влаштувався на підробітки. Вказала, що на її думку протиправних заходів впливу на обвинувачених протягом досудового слідства та суду не здійснювалось.
Крім визнання обвинуваченими своєї вини, винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується наступними дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами в їх сукупності.
Свідок ОСОБА_30 в судовому засіданні повідомив, що восени 2019 року він зустрів ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_31 , та ОСОБА_32 , і вони пішли в підвал. Перебували деякий час в підвалі. Згодом ОСОБА_23 запропонував вибити двері, на яких був замок, бо там можуть зберігатись речі, і якщо там щось є то забрати їх. На це згодився ОСОБА_33 . Це не одразу вийшло, однак після ударів ногою двері відчинились. ОСОБА_34 світила телефоном та іноді знімала відео. Вони зайшли подивитись, а ОСОБА_23 та ОСОБА_35 почали переривати речі, що там знаходились, та вголос казали, що знаходять та, що беруть собі. Свідок вказав, що це незаконно, однак хлопці не відреагували та почали виносити ці речі з приміщення. Згодом пішли до яру та заховали викрадені речі. Потім зателефонував ОСОБА_36 і всі пішли йому назустріч. ОСОБА_34 пішла додому. Після того, як вони зустрілися з ОСОБА_27 , хтось запропонував знову піди до підвалу. Обвинувачений ОСОБА_23 вдруге не пропонував вчиняти крадіжку, проте другого разу теж взяв якісь речі. ОСОБА_37 взяв декоративну ялинку. Згодом спустились до яру та після цього розійшлись.
Свідок ОСОБА_38 суду повідомив, що восени 2019 року, у вечірній час, він та його знайомі, зокрема і ОСОБА_23 та ОСОБА_35 , запропонували піти до підвалу одного із будинків. Деякий час ходили по підвалу, роздивлялись що там є. На виході з підвалу були двері, які ОСОБА_23 та ОСОБА_35 запропонували вибити, а якщо всередині щось є, то викрасти це. Окрім них ніхто з цим не погодився. ОСОБА_17 при цьому світила ліхтариком та активних дій не вчиняла, відмовившись від даної пропозиції. Після вибиття дверей ногами ОСОБА_23 та ОСОБА_35 зайшли до кімнати перші, згодом зайшли також і свідок, ОСОБА_17 та ОСОБА_24 . ОСОБА_35 взяв мотокосу, ОСОБА_23 - вудочки та ще якісь речі. Сам же свідок взяв декоративну ялинку. Згадувані речі обвинувачені віднесли в яр, сховали, та через деякий час пішли зустрічати ОСОБА_39 в район лікарні, а свідок ОСОБА_17 пішла додому. Зустрівши ОСОБА_39 , обвинувачений ОСОБА_35 запропонував повернутись до підвального приміщення, де ОСОБА_23 повторно вчинив крадіжку. Згодом вони вдруге пішли до яру та розійшлись по домівках.
Свідок ОСОБА_40 вказала, що 10 листопада 2019 року вона зустріла ОСОБА_41 , ОСОБА_4 , ОСОБА_31 , ОСОБА_42 та вони разом пішли до підвалу будинку. У хлопців було пиво, однак хто з них, що пив, вона не знає. В підвалі було темно, тому вона світила ліхтариком на телефоні. Згодом хлопці пішли роздивлятися підвал. При цьому вони розмовляли між собою, однак суті розмови свідок точно не пам`ятає. Відкривали різні двері та намагались відкрити двері, на яких був замок. ОСОБА_23 запропонував відкрити двері для того, щоб щось викрасти, і ОСОБА_35 згодився на цю пропозицію. У них це не виходило, і ОСОБА_43 та вона казала, щоб вони це припинили, однак інші продовжили вибивати двері за допомогою цеглини, палки, а згодом ніг. Зайшовши до приміщення, свідок помітила, що там знаходяться різні речі. Зокрема пральна машина, коляска, на стіні висіла бензокоса, були вудочки. Свідок знімала відео. ОСОБА_23 та ОСОБА_35 взяли бензокосу, вудочки та деякі інші речі та пішли ховати їх неподалік у яру. Свідок же пішла додому.
Свідок ОСОБА_44 повідомив, що в листопаді 2019 року, близько 22-00 години він зустрівся в районі Варвинської ЦРЛ з ОСОБА_45 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_46 . Хтось із присутніх запропонував піти до підвального приміщення багатоповерхового будинку. У підвалі були двері до кімнати. Сам свідок розмовляв в цей час з ОСОБА_15 , однак зауважив, що в кімнаті були якісь речі та сумки. Саме з цієї кімнати були викрадені сумки темного кольору, які хлопці понесли в яр. Хто саме, чи ОСОБА_23 , чи ОСОБА_35 ніс викрадені речі, свідок не пам`ятає. Після цього свідок пішов додому.
Свідок ОСОБА_47 в судовому засіданні повідомив, що від матері потерпілого він дізнався, що з побутового приміщення в підвалі зникли певні речі, зокрема декоративна ялинка. Він розпитав свого сина ОСОБА_48 про події та повідомив, що ялинку треба повернути. Син приніс ялинку і свідок повернув її матері потерпілого. Зі слів сина свідку стало відомо, що цю ялинку він взяв із побутового приміщення в підвалі будинку.
Свідок ОСОБА_49 , який є заступником директора з виховної роботи навчального закладу, в якому навчається ОСОБА_5 , пояснив, що виховна робота з цим учнем велась систематично, зокрема через постійні запізнення на уроки. Вказав, що конфліктних ситуацій за участю ОСОБА_5 в навчальному закладі не було, фактів протиправних дій також. В шкільному середовищі веде себе нейтрально, хоча декілька разів брав участь у шкільних екологічних акціях. Наголосив, що учень виховується в неповній сім`ї, матір`ю.
Свідок ОСОБА_50 пояснила, що особисто знає ОСОБА_51 . Вказала, що його виховує матір. Конфліктних ситуацій за участі обвинуваченого не виникало.
Свідок ОСОБА_52 вказала, що знає обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки проживає по сусідству. Охарактеризувала його та сім`ю з позитивного боку. Наголосила, що не знає про будь-які конфліктні ситуації за участю обвинуваченого.
Неповнолітній свідок ОСОБА_53 в присутності свого законного представника ОСОБА_54 пояснив, що він товаришує з обвинуваченим ОСОБА_55 . Охарактеризував останнього позитивно, оскільки в школі ОСОБА_35 конфліктів не мав, спокійний, є добрим та гарним товаришем.
Свідок ОСОБА_56 вказав, що особисто знає обвинуваченого ОСОБА_31 та характеризує його з позитивної сторони. Наголосив, що конфліктних ситуацій з обвинуваченим ніколи не було.
Свідок ОСОБА_57 в судовому засіданні пояснила, що знає ОСОБА_4 у зв`язку з професійною діяльністю. Зазначила, що обвинувачений є кмітливим хлопцем, агресії не проявляє, потягу до навчання не має. В гуртожитку конфліктів не мав, останнім часом виконував всі громадські доручення. Батько обвинуваченого активно брав участь у вихованні дитини.
Свідок ОСОБА_58 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_23 навчається в Ніжинському професійному аграрному ліцеї з 2017 року. Загалом характеризується позитивно, характер спокійний, врівноважений, інтерес до навчання слабкий, зрідка виконував громадські доручення. Конфліктів з однолітками та педагогами не мав. В навчальній групі тримався відокремлено. Під час проведення виховної роботи з неповнолітнім, його батько брав в цьому активну участь. Психологом проводились корегуючи бесіди.
Крім того, вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні ними кримінальних правопорушень за ч. 3 ст. 185 КК України підтверджується іншими оголошеними, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами:
-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000183 від 19 листопада 2019 року, згідно з яким 19 листопада 2019 року до Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області надійшла заява ОСОБА_9 про те, що у період з 04 листопада 2019 року до 18 листопада 2019 року невідома особа проникла до його підвального приміщення та викрала належні йому речі, а саме: мотокосу «Форте», палатку, спальний мішок та три вудочки, а під час досудового розслідування за даним фактом було виявлено також викрадення берців і алюмінієвої фляги;
-заявою потерпілого ОСОБА_9 про вчинення щодо нього злочину, який полягає у викраденні його майна (мотокоса, спальний мішок, три вудки, берци, фляга алюмінієва, декоративна ялинка);
-протоколом огляду місця події від 19 листопада 2019 року, у якому зафіксовано, що двері до підвального приміщення в будинку АДРЕСА_3 мають механічні пошкодження. Потерпілий ОСОБА_9 , який є фактичним користувачем підвального приміщення, у судовому засіданні підтвердив, що огляд місця події проведений за його добровільною згодою, яку він надавав працівникам поліції у письмовій формі. Жодних скарг чи заперечень щодо проведення вказаної слідчої дії всупереч його волі та інтересам потерпілий не заявляв. Не надала будь-яких доказів на підтвердження таких обставин і сторона захисту, а тому підстав ставити під сумнів добровільність згоди фактичного користувача майна на проникнення до підвального приміщення, що тягне за собою недопустимість доказу, суд не вбачає;
-витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, відповідно до якого 1/4 частка квартири за адресою: АДРЕСА_4 , належить ОСОБА_28 матері потерпілого;
-протоколом добровільної видачі речей від 27 грудня 2019 року, яким підтверджується, що потерпілий ОСОБА_9 добровільно видав належну йому декоративну ялинку, яку було викрадено та яку йому повернув ОСОБА_59 ;
-заявою ОСОБА_4 та протоколом добровільної видачі ОСОБА_4 викрадених у ОСОБА_9 речей, а саме: спального мішка, палатки, трьох вудочок, спінінга, берців та алюмінієвої фляги;
-протоколом огляду вказаних речей від 09 грудня 2019 року;
-постановою про визнання і приєднання до справи речових доказів, якою підтверджується, що добровільно видані ОСОБА_4 речі визнані та приєднані до кримінального провадження в якості речових доказів, опечатані та передані на зберігання до камери речових доказів Варвинського ВП;
-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 28 січня 2020 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав добровільно видані ОСОБА_4 речі та підтвердив, що ці речі належать йому та були викрадені з належного йому підвального приміщення;
-висновком експерта судово-товарознавчої експертизи №309, складеним 29 січня 2020 року, яким підтверджується ринкова вартість викрадених речей на момент злочину (мотокоса «Форте» - 743,00 грн, спальний мішок марки «Coleman» - 907,80 грн, чотиримісна палатка марки «Coleman» - 1617,60 грн, вудочка телескопічна рибальська марки «Goldenkingfisher 500» - 94,98 грн, вудочка телескопічна рибальська (пластикова)- 362,27 грн, вудочка телескопічна рибальська марки «Gormax» - 246,67 грн, спінінг марки «Okuma» з котушкою 34,52 грн, чоловічі берци - 350,00 грн, фляга алюмінієва 96, 67 грн, декоративна ялинка 90,00 грн);
-протоколом слідчого експерименту від 23 січня 2020 року зі свідком ОСОБА_60 , яким зафіксовано відтворення свідком обставин вчинених злочинів, зокрема вказує на обставини попередньо змови обвинувачених на вчинення крадіжки;
-заявою ОСОБА_61 та протоколом добровільної видачі нею речей, а саме флеш карти на 4 GB Sandsik micro SD HC, на якій збереглося відео крадіжки, зафіксоване на її телефон, та оглянуте в судовому засіданні;
-протоколом огляду речей від 14 січня 2020 року, відповідно до якого під час огляду інформації, яка знаходиться на флеш карті Sandsik micro SD HC ємністю 4 GB, виявлено три відео файли, на яких відображено, як ОСОБА_5 та ОСОБА_4 вибивають двері у підвальне приміщення та забирають звідти речі;
-постановою від 14 січня 2020 року про визнання предметів речовими доказами і приєднання їх до кримінального провадження, якою підтверджується, що цифровий носій флеш-накопичував на 4 GB Sandsik micro SD HC визнаний речовим доказом та приєднаний до кримінального провадження;
-протоколами слідчих експериментів, якими зафіксовано відтворення свідками ОСОБА_61 та ОСОБА_62 обставин вчинених обвинуваченими злочинів, від 18 січня 2020 року та 22 січня 2020 року відповідно;
-довідкою директора ПТ «Ломбард 24» ТОВ «Афінаж ЛТД» І Компанія», якою підтверджується, що 16 листопада 2019 року товариство укладало договір надання фінансового кредиту з громадянкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , предметом закладу по якому була мотокоса «Форте», бмк-2553.
Також, вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується і речовими доказами - флеш картою на 4 GB Sandsik micro SD HC, на якій збереглося відео крадіжки, зафіксоване на телефон свідка ОСОБА_17 , та оглянуте в судовому засіданні.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, що були отримані після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень.
Згідно з положеннями ст. 240 КПК України слідчий експеримент може проводитися за участі спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту може проводитися відеозапис.
У протоколах проведення слідчих експериментів зазначено, що під час їх здійснення застосовувався технічний засіб фіксації - відеокамера «Panasonic Водночас обвинувачені у судовому засіданні вказали, що фіксація слідчих експериментів за їх участі здійснювалася на телефон слідчого, при чому вони самі, перебуваючи в статусі підозрюваних, здійснювали зйомку.
Оскільки слідчий експеримент є слідчою (розшуковою) дією, яка проводиться стороною обвинувачення, то підозрювані не можуть здійснювати його фіксацію технічними засобами, замінюючи при цьому відповідних спеціалістів.
За таких обставин суд дійшов висновку про визнання недопустимими таких доказів:
-протоколи проведення слідчих експериментів від 01 лютого 2020 року за участі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;
-речові докази - цифрові носії флеш-накопичувачі на 16 GB Micro SD Card Classc.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо його спільно вчинили декілька осіб (два або більше), які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб означає спільне вчинення цього злочину декількома (двома і більше) суб`єктами злочину, які заздалегідь домовились про спільне його вчинення. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь - означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Таким чином, ця домовленість можлива на стадії до готування злочину, а також у процесі замаху на злочин.
Як випливає з ч. 2 ст. 28 КК України, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо. Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому конклюдентними вважають мовчазні дії, з яких можна зробити висновок про дійсні наміри особи. Це, наприклад, обмін жестами, мімікою, певними рухами, внаслідок чого дії співучасників стають узгодженими.
Такий правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року по справі №710/439/17.
З матеріалів кримінального провадження, зокрема і з показань свідків ОСОБА_61 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , вбачається, що обвинувачені дійшли згоди щодо вчинення крадіжки, спального мішка, палатки, трьох вудочок та спінінга, мотокоси, разом здійснили її та разом зникли з місця події.
Наведене свідчить про те, що обвинувачені при вчиненні злочину діяли спільно як співвиконавці та мали попередню змову.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши та проаналізувавши всі докази по справі у їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються між собою та викривають обвинувачених в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях. Суд враховує визнання обвинуваченими своєї вини.
За таких обставин суд вважає, що сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчинених кримінальних правопорушеннях повністю доведена, а органи досудового розслідування правильно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення, та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у приміщення, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у приміщення.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне усунення заподіяної шкоди, вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
При обранні ОСОБА_4 виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами; особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_4 є неповнолітнім, закінчив 3 (три) курси ДНЗ «Ніжинський професійний аграрний ліцей»; за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання - позитивно; на внутрішньо-ліцейному обліку та на обліку Служби у справах дітей і сім`ї не перебував; на обліку Варвинського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ні він, ні його сім`я не перебуває; раніше не судимий; на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; відсутність обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільну видачу викраденого майна, вчинення злочину неповнолітнім; позитивну соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, викладену у досудовій доповіді, із зазначенням середніх ризиків вчинення повторного правопорушення та висновку про можливість виправлення без ізоляції від суспільства; викладену у досудовій доповіді, а також встановлену під час судового розгляду з пояснень представника служби у справах дітей та інспектора з ювенальної превенції інформацію про умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку; те, що обвинувачений виховується у неповній сім`ї, батьком, тоді як мати мешкає у іншій області; позицію потерпілого, який не наполягає на суворому покаранні, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 102 КК України, в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченого, сприятиме запобіганню вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
При цьому, враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, а також відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. ст. 75, 76, 104 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком тривалістю в один рік 2 місяці з покладенням відповідних обов`язків, визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та покладення на обвинуваченого додаткових обов`язків, передбачених п.4 ч.3 ст. 76 КК України, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення для неповнолітніх суб`єктів пробації».
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При обранні ОСОБА_5 виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових злочинів, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_5 є неповнолітнім, навчається в 11 класі Комунального закладу загальної середньої освіти 1-3 ступенів «Варвинський ліцей №1»; за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем навчання - посередньо; на обліку Служби у справах дітей і сім`ї не перебував; на внутрішньо-шкільному обліку та на обліку Варвинського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ні він, ні його сім`я не перебувала; раніше не судимий; на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває; відсутність обтяжуючих покарання обставин, пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку; позитивну соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, викладену у досудовій доповіді, із зазначенням середніх ризиків вчинення повторного правопорушення та висновку про можливість виправлення без ізоляції від суспільства; викладену у досудовій доповіді, а також встановлену під час судового розгляду з пояснень представника служби у справах дітей та інспектора з ювенальної превенції інформацію про умови життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку; те, що обвинувачений виховується у неповній сім`ї, матір`ю; позицію потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 102 КК України, в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, що на переконання суду буде необхідним для виправлення обвинуваченого, сприятиме запобіганню вчиненню ним нових злочинів, відповідатиме особі обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.
При цьому, враховуючи вищевикладене, зокрема ступінь тяжкості злочину, особу обвинуваченого, досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, а також відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину, суд доходить висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому суд вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. ст. 75, 76, 104 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком тривалістю в один рік з покладенням відповідних обов`язків, визначених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та покладення на обвинуваченого додаткових обов`язків, передбачених п. 4 ч.3 ст. 76 КК України, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення для неповнолітніх суб`єктів пробації».
Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до обвинувачених про відшкодування матеріальної шкоди і збитків, заподіяних злочином, у сумі 743 грн.
Під час судового розгляду потерпілий відмовився від цивільного позову у зв`язку з добровільним відшкодуванням обвинуваченими завданої йому шкоди.
Суд приймає відмову потерпілого від позову і закриває за цивільним позовом провадження у справі на підставі ч. 5 ст. 128 КПК України та п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року в кримінальній справі №187/291/17 за цивільний позов у кримінальному процесі судовий збір не сплачується і з засудженого не стягується, оскільки судовий збір не належить до вичерпного переліку процесуальних витрат, передбаченого ст. 118 КПК України.
Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати, пов`язані із залученням експерта, відсутні.
Запобіжні заходи обвинуваченим не обирались, підстав для обрання запобіжних заходів до набрання вироком суду законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Неповнолітнього ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 2 (два) місяці.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення для неповнолітніх суб`єктів пробації».
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.
Неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На підставі п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення для неповнолітніх суб`єктів пробації».
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.
Провадження за цивільним позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 закрити у зв`язку з відмовою позивача від позову.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: одну чотиримісну палатку чорного кольору марки «Coleman», один спальний мішок камуфляжного кольору марки «Coleman», одну вудочку телескопічну рибальську (пластикову) зеленого кольору марки «Goldenkingfisher 500», одну вудочку телескопічну рибальську (пластикову) жовтого кольору, одну вудочку телескопічну рибальську (пластикову) чорного кольору марки «Gormax», один спінінг телескопічний рибальський з котушкою чорного кольору марки «Okuma», одну пару чоловічих берців 48 розміру, одну флягу алюмінієву військову зеленого кольору, передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Варвинського ВП Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, після набрання вироком законної сили передати власнику ОСОБА_9 ; цифровий носій флеш-накопичувач на 4 GB Sandsik micro SD HC, а також два цифрових носії флеш-накопичувачі на 16 GB Micro SD Card Classc, зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченим, законним представникам обвинувачених, потерпілому, прокурору та захиснику.

Суддя ОСОБА_1