УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2020 року місто Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0001954 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

11.12.2019 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська в порядку п.3 ч.2 ст.283 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні№0001954 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України,

Обвинувачений ОСОБА_4 у судові засідання: 20.12.2019, 23.12.2019, 14.01.2020, 21.01.2020, 04.02.2020, 18.02.2020, 10.03.2020, 20.03.2020, 13.04.2020, 28.05.2020, 04.06.2020, 17.06.2020, 06.07.2020 року не з`явився, незважаючи на те, що судом приймалися всі можливі заходи до повідомлення обвинуваченого про час і місце розгляду справи за наявними в матеріалах кримінального провадження адресами, шляхом відправлення обвинуваченому повістки про його виклик до суду, тобто, належне та своєчасне повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи за наявними в обвинувальному акті адресами місця проживання, ухвали суду про примусовий привід обвинуваченого жодного разу не були виконані, а судом від поліції отримані формальні по суті рапорти, повідомлення або інші документи, що за вказаними в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження адресами місця проживання обвинуваченого «двері ніхто не відчинив або виконати ухвалу не можливо, встановити місцезнаходження не виявилося можливим» та інше.
Ухвалою суду від 10.03.2020 року задоволено клопотання прокурора та надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для вирішення питання щодо обрання для нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке не було виконано.

Прокурор в підготовчому судовому засідання зазначив, що на теперішній час обвинувачений за адресою, вказаною в обвинувальному акті не проживає та йому не відомо де проживає або знаходиться обвинувачений ОСОБА_4 а тому він просив суд ще раз винести ухвалу та обвинуваченого піддати примусовому приводу у судове засідання.

Суд, вислухавши думку прокурора, вважає, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України підлягає поверненню прокурору як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, виходячи з наступного.

Так, явка обвинуваченого в підготовче судове засідання і його участь у судовому провадженні є обов`язковою, що слідує з вимог ч.1 і 2 ст.314 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акта місцем фактичного проживання обвинуваченого ОСОБА_4 є: АДРЕСА_1 .

Всі багато чисельні ухвали суду про примусовий привід обвинуваченого за місцем його проживання і реєстрації: 23.12.2019, 14.01.2020, 21.01.2020, 04.02.2020, 18.02.2020, 28.05.2020, 04.06.2020 та 17.06.2020 року не виконані. Поліцією надані суду формальні та однотипні по своєї суті рапорти про неможливість виконання судового рішення, де вказували одну причину «ніхто не відкрив двері або виконати ухвалу не можливо, встановити місцезнаходження не виявилося можливим» та інше, а судовим викликом, засобами зв`язку, здійснити повідомлення обвинуваченого про розгляд справи не видається за можливе.

Також судом за клопотанням прокурора, останнім самостійно, вживалися заходи щодо встановлення місця знаходження обвинуваченого, для отримання інформації про можливе місце перебування обвинуваченого, які залишилися без позитивного результату.

Крім того, суд також зазначає, що за вказаним адресом обвинувачений не проживає, а прокурорами, не дивлячись на багато чисельні відкладення судового засідання, явка обвинуваченого у судове засідання не забезпечена, тому суд фактично позбавлений можливості викликати його до суду.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження, зокрема, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова поведінка.

Судом виконані всі вимоги, вжито всіх можливих заходів щодо забезпечення явки обвинуваченого в підготовче судове засідання, для судового розгляду, які передбачені КПК України, задоволені всі клопотання сторони державного обвинувачення щодо забезпечення участі обвинуваченого та забезпечення її явки в підготовче судове засідання, тобто, застосовані всі механізми для забезпечення своєчасного розгляду справи, визначені процесуальним законом, вживались заходи щодо своєчасного розгляду кримінального провадження протягом розумного строку, неодноразово застосовувались заходи процесуального примусу, які органом поліції та прокурорами не виконані.
Відповідно до п.2) ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого, зокрема місце його проживання.

Відповідно до п.3) ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про наявність невідповідності зазначеної в обвинувальному акті адреси місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 з фактичним місцем його проживання, яке органом досудового слідства не встановлено.

Враховуючи, що на теперішній час вичерпані будь які можливості щодо встановлення місця проживання або знаходження обвинуваченого, жодне судове рішення щодо примусового приводу обвинуваченого, встановлення місця проживання або його знаходження не виконано, тому суд приходить до висновку про необхідність повернення обвинувального акта для усунення недоліків, а саме - для встановлення фактичного місця проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а тому обвинувальний акт не відповідає вимогам п.2) ч.2 ст.291 КПК України, а, з огляду на викладене, враховуючи багато чисельні судові рішення про примусовий привід ОСОБА_4 , клопотання прокурора про ще один примусовий привод обвинуваченого не може бути задоволено.

Керуючись ст.ст.110,314,369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001954 за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.2 ст.185 КК України, повернути прокурору Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області для усунення протягом розумного строку вказаних в мотивувальній частині ухвали недоліків.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора про примусовий привід обвинуваченого ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровській районний суд міста Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1