Справа №: 671/474/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 червня 2020 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області
в складі головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Волочиськ у приміщенні суду кримінальне провадження № 0000063 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тарноруда Волочиського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

08 березня 2020 року, біля 21 год. 00 хв., між ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, на подвір`ї домоволодіння за місцем їхнього спільного проживання, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті ревнощів виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень та усвідомлюючи протиправність своїх дій, схопив обома руками за плечі ОСОБА_4 , після чого умисно наніс один удар головою в надбрівну ділянку голови та один удар кулаком правої руки в обличчя потерпілої ОСОБА_4 .
Своїми умисними діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_4 тілесне ушкодження у вигляді рани в правій надбрівній ділянці, яке згідно із висновком експерта № 18 від 12.03.2020 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у висунутому обвинуваченні не визнав. Дав показання, з яких слідує, що 08 березня 2020 року він зі співмешканкою ОСОБА_4 , донькою останньої Аурікою та з її хлопцем ОСОБА_7 і сусідом ОСОБА_8 святкували жіночий день за місцем проживання по АДРЕСА_2 . Усі вживали горілку. Пізніше сусід пішов, а вони з ОСОБА_4 вирушили до магазину. По дорозі зустріли колишнього чоловіка ОСОБА_9 , з яким та завела розмову. Коли він та ОСОБА_4 повернулись додому то на подвір`ї у них почався конфлікт через спілкування потерпілої з колишнім. Потерпіла почала царапати його по обличчю, а тому він схопив її за плечі. Та виривалась і сказала, що у неї розбита брова. Він пустив ОСОБА_10 . Потім вона взяла шматок цеглини і вдарила його по голові, після чого нанесла ще два удари. У нього пішла кров. Такі дії ОСОБА_4 бачили її донька і ОСОБА_11 . По завершенню конфлікту він пішов до ОСОБА_8 . Тілесних ушкоджень потерпілій він не наносив, ушкоджень у неї не бачив. Можливо у ОСОБА_4 пошкодилась брова коли та виривалась і зачепилась об стіну. Конфлікт був близько 20-ої години вже в темну пору. Подвір`я, на якому усе відбулось освітлюється.
Потерпіла ОСОБА_4 в ході судового розгляду показала, що зі співмешканцем ОСОБА_5 у них часто виникали сварки. Він проявляв щодо неї фізичне насилля. 08.03.2020 до неї приїхала донька з хлопцем привітати зі святом. Подарували квіти та пляшку слабоалкогольного напою "Гараж". Сіли відсвяткувати. Також покликали сусіда - ОСОБА_8 . Обвинувачений з ОСОБА_12 пили горілку. ОСОБА_13 також випив трохи горілки. Донька не вживала алкоголю, а вона випила пляшку подарованого напою " ОСОБА_14 ". Ввечері вони з ОСОБА_5 пішли вдвох прогулятись. Після зустрічі із її колишнім чоловіком між ними почався конфлікт. Коли вони прийшли на своє подвір`я, то ОСОБА_5 схопив її обома руками за плечі та ударив з голови у праву брову. Їй запекло, почалась кровотеча. Вона кричала, попросила пустити. Той пустив, після чого наніс удар кулаком правої руки в її ліву щоку. Нанесення цих ударів бачила її донька - ОСОБА_15 , яка вибігла на вулицю почувши крик. Також прибіг ОСОБА_11 (після ОСОБА_15 ). Потім обвинувачений перевдягнувся і пішов. Вона викликала поліцію. Даний конфлікт був приблизно о 20-тій годині. Обвинуваченому тілесних ушкоджень вона не наносила. ОСОБА_5 був п`яний і агресивний. Після побиття у неї дуже погіршився стан здоров`я, вона пережила стрес, не могла працювати. Обвинувачений не вибачався перед нею. Потерпіла просить суд покарати останнього по закону та задовольнити її цивільний позов.
Допитана під час судового розгляду свідок ОСОБА_16 показала, що вона особисто бачила як ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, 08.03.2020 близько 20 - ої години, на подвір`ї, тримаючи її матір обхватом за плечі ударив своєю головою в ділянку правої брови потерпілої, а потім ще правим кулаком в ліву частину її обличчя. У матері йшла кров. В ході цього конфлікту обвинувачений також ударив і її.
Свідок ОСОБА_17 в ході його допиту надав суду показання, з яких слідує, що він близько 21-ої години сидів з Аурікою на кухні після святкування дня 8-го березня. Почули крики на вулиці. Ауріка вийшла перша. Крики не припинялись, тому він через деякий час теж вийшов і побачив, що у ОСОБА_4 розсічена брова та кровотеча. ОСОБА_5 ударив ОСОБА_15 , коли та розбороняла його з потерпілою. Він прижав обвинуваченого до стіни і на тому конфлікт завершився. Останній перевдягнувся і пішов. Під час конфлікту ОСОБА_5 був у стані алкогольного сп`яніння і на ньому також була кров, але чия - він не знає.
Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України доведена.
Так, вина обвинуваченого ОСОБА_5 доводиться дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, що надані стороною обвинувачення, які суд вважає належними та допустимими, а саме:
- витягом з ЄРДР від 09.03.2020 та протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 09.03.2020, які підтверджують, що 09.03.2020 було розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000063 по факту заподіяння потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_5 08.03.2020 в с. Поляни (а.с. 46, 50);
- довідкою чергового лікаря Волочиської райлікарні ОСОБА_18 № 543 від 08.03.2020, з якої слідує, що у ОСОБА_4 о 22:00 08.03.2020 виявлено забійну рану правої надбрівної дуги і садно в ділянці підборіддя зліва (а.с. 52);
- висновком судово-медичної експертизи № 18 від 12.03.2020, відповідно до якого у ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді рани в правій надбрівній ділянці яке могло утворитись від дії якогось тупого твердого предмета, можливо з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути і голова іншої людини, не виключено в строки та за обставин, що викладені в постанові про призначення судово-медичної експертизи та на які вказує обстежувана. Наявне у ОСОБА_4 тілесне ушкодження за своїм характером, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Дана експертиза призначена постановою слідчого від 10.03.2020 (а.с. 53, 54);
- висновком судово-медичної експертизи № 20 від 12.03.2020, відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин з поверхневою раною в правій надбрівній ділянці, подряпини на спинці та крилі носа справа, садна в ділянці нижньої повіки правого ока, садна на 2 см нижче попереднього та садна на задній поверхні шиї справа. Припухлість м`яких тканин з поверхневою раною могли утворитись від дії якогось тупого предмета, можливо з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути і голова іншої людини. Також експерт вказує, що зі слів обстежуваного відомо: "зіткнувся з дружиною лобними ділянками, після чого вона нігтями подряпала обличчя та шию" (а.с. 68-69);
- протоколом проведення слідчого експерименту із потерпілою від 13.03.2020 разом із фототаблицями до нього, які містить відомості щодо механізму нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , аналогічні показам, наданим в судовому засіданні (а.с. 57, 58).
Окрім вказаних письмових доказів, вина обвинуваченого повністю підтверджується показами потерпілої ОСОБА_4 та свідківОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які жодним чином не спростовано, і які є послідовними, логічними, переконливими, та повністю узгоджуються між собою.
Не заперечує участі в самому конфлікті та його початку через ревнощі допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 , який також підтвердив свій стан алкогольного сп`яніння 08.03.2020.
Оцінюючи встановлене, суд дійшов висновку, що досліджені в ході судового розгляду вищенаведені належні та допустимі докази, поза розумним сумнівом, підтверджують винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, а також повністю спростовують висловлену стороною захисту версію про неправомірну поведінку потерпілої та відсутності прямого умислу на заподіяння їй тілесних ушкоджень.
Також висновки судово-медичних експертиз № № 18, 20 повністю спростовують покази обвинуваченого в частині того, що тілесні ушкодження ОСОБА_4 він не наносив.
Посилання ОСОБА_5 на спричинення йому тілесних ушкоджень потерпілою ніяким чином не спростовують доведеності вини обвинуваченого у заподіянні ним умисних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
За результатами судового розгляду кримінального провадження, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 умисно заподіяв ОСОБА_4 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом не встановлено.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, заперечення своєї винуватості обвинуваченим, те що ОСОБА_5 не працює, шкоду потерпілій не відшкодував, вибачення за вчинене не просив, суд переконаний, що саме покарання у виді громадських робіт в межах санкції частини, за якою кваліфіковано його діяння буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_5 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
Потерпілою ОСОБА_4 було заявлено цивільний позов про відшкодування ОСОБА_5 30000 гривень моральної шкоди, завданої злочином.
Обвинувачений цивільний позов не визнав.
Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.
Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що ОСОБА_4 зазнала моральної шкоди внаслідок заподіяного злочину, де вона є потерпілою, однак суд приходить до переконання, що розмір шкоди, який підлягає стягненню із заподіювача такої, слід визначити на суму 10000 грн., тому цивільний позов підлягає частковому задоволенню.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 127, 128, 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двісті) годин громадських робіт.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заподіяну моральну шкоду в сумі 10000 (десять тисяч) гривень.
Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Волочиський районний суд Хмельницької області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.
Суддя: