КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 24 лютого 2020 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2020 року,

за участі: прокурора представника володільця майна володільця майна ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб автомобіль марки «SkodaOсtavia», д.н.з. НОМЕР_1 .

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував той факт, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження по факту підробки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Skoda Oсtavia» д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з чим необхідно провести експертизу як свідоцтва, так і транспортного засобу на предмет дійсності номерних знаків, вузлів та агрегатів автомобіля, та прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник ОСОБА_5 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2020 року, та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Автор апеляційної скарги вважає вказану ухвалу незаконною та необґрунтованою, прийнятою в результаті невірного застосування норм матеріального права, і в порушення норм процесуального права.

Представник власника майна зазначає про відсутність підстав для арешту вилученого у ОСОБА_6 майна.

Зокрема, звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не доведено, що номера вузлів та агрегатів транспортного засобу «Skoda Octavia», належного ОСОБА_6 , мають ознаки знищення, підробки або зміни. Крім того, такі дії слід кваліфікувати за ст. 290 КК України, проте досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проводиться за ч. 1 ст. 358 КК України.
Крім того, представник зауважує, що до клопотання слідчого не додано доказів, які належним чином обґрунтовують доводи клопотання та необхідність саме такого ступеня обтяження майна ОСОБА_6 , який в даному кримінальному провадженні має статус свідка.
Також, в клопотанні не зазначено, яким чином накладення арешту на автомобіль сприяє чи може забезпечити проведення експертних досліджень щодо свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення володільця майна та його представника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, виступ прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити в силі ухвалу слідчого судді, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Святошинським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 12 січня 2020 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000173, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 11 січня 2020 року за адресою: м. Київ, Брест Литовське шосе, 17 км, під час перевірки документів у ОСОБА_6 , а саме: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Skoda Oсtavia», д.н.з. НОМЕР_1 , було виявлено ознаки підробки.

13 січня 2020 року слідчий слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на згаданий транспортний засіб.
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2020 року клопотання слідчого задоволено.

З таким рішенням слідчого судді колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен був діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен був врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів судового провадження, підозру у кримінальному провадженні № 0000173 не оголошено нікому.
За таких обставин, володілець майна, на яке слідчим суддею накладено арешт, тобтоОСОБА_6 , на даному етапі досудового розслідування у згаданому кримінальному провадженні бере участь у статусі третьої особи.
Разом з тим, з клопотання про арешт майна до слідчого судді звернувся слідчий слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України, в якій чітко зазначено, що з даним клопотанням має право звертатися лише прокурор.

Крім того, слід зазначити, що визнання стороною обвинувачення арештованого майна речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною умовою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

Доводи автора апеляційної скарги про неправильну кваліфікацію кримінального правопорушення, не є предметом розгляду у даному судовому засіданні, проте підлягають перевірці під час досудового розслідування.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна та необґрунтована, а апеляційна скарга представника володільця майна - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання про арешт майна, як такого, що внесене до суду із порушенням вимог КПК України.

На підставі вищевикладених обставин, керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах володільця майна ОСОБА_6 , задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21 січня 2020 року, якою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_9 , та накладено арешт на майно, а саме: транспортний засіб автомобіль марки «Skoda Oсtavia», д.н.з. НОМЕР_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно, а саме:транспортний засіб автомобіль марки «Skoda Oсtavia», д.н.з. НОМЕР_1 , - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/1114/2020 Категорія: ст.170 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1