ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/218/20 Головуюча в 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: запобіжні заходи Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6
захисника - адвоката ОСОБА_7 ,
підозрюваного - ОСОБА_8 ,
потерпілого - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційними скаргами підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 квітня 2020 року, якою відносно

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості, відносно якого в провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження за ч. 1 ст. 296 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 травня 2020 року, включно,

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_8 30 березня 2020 року близько 16 години 30 хвилин, знаходячись в приміщенні холу, що розташований на 1-му поверсі адміністративної будівлі Херсонського міського суду Херсонської області, за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, 6/29, виражаючи зневажливе ставлення до працівника правоохоронного органу, а саме до прокурора Херсонської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_9 , який виконував покладені на нього службові обов`язки державного обвинувача по справі № 667/7200/14-к по обвинуваченню ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, виражаючи погрози у вигляді вбивства по відношенню потерпілого ОСОБА_9 , правою ногою наніс два удари в ділянку коліна лівої ноги потерпілого, тим самим заподіявши йому тілесні ушкодження у вигляді саден, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Старший слідчий СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_11 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 квітня 2020 року, вищевказане клопотання слідчого задоволено, відносно підозрюваного ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31 травня 2020 року, включно без визначення розміру застави.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, підозрюваний ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 , подали на неї апеляційні скарги.
Апеляційна скарга підозрюваного ОСОБА_8 мотивована доводами про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді, просить її змінити та обрати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту.
Зокрема, посилаючись на обставини розгляду кримінального провадження відносно нього за ч. 1 ст. 296 КК України, зазначає про те, що дійсно 30 березня 2020 року, на принизливе висловлювання прокурора ОСОБА_9 в його адресу, він здійснив поштовх останнього. В протидію прокурор завдав йому удару в район горла, на що він відповів ще одним поштовхом ноги. Ніяких образ на адресу прокурора ОСОБА_9 він не виказував, погрозою позбавити життя не залякував.
Крім того, слідчим суддею не взято до уваги і те, що він є інвалідом II групи, має ряд хронічних захворювань, має пристарілу матір 1946 року народження, потребує лікування поза межами СІЗО.
Апеляційна скарга захисника мотивована доводами про необґрунтованість оскаржуваної ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову, якою відносно ОСОБА_8 обрати більш м`який запобіжний захід.
Зокрема, апелянт зазначає про відсутність належних доказів, які б вказували на наявність ризиків зазначених в клопотанні слідчого, оскільки докази, якими слідчий обґрунтовує наявність підозри з процесуальних підстав, є припущеннями.
З посилань на практику ЄСПЛ , апелянт зазначає і про те, що наявність існуючих ризиків, які на її думку, слідчим обґрунтовані лише суворістю можливого покарання.
Крім того, на думку захисника судом не враховані і дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , який є інвалідом II групи, має ряд хронічних захворювань, потребує лікування поза межами СІЗО, є особою, яка не має судимості, в силу ст. 89 КК України.
Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та захисника на підтримання доводів апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, колегія суддів приходить до наступного.
Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів провадження, відомості по факту вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України 30 березня 2020 року, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001150.

31 березня 2020 року, ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення у якому він підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого і оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а саме: - заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; - протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 ; - протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_9 ; - протоколом додаткового допиту потерпілого; - протоколом огляду з додатком; - протоколом допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; - протоколом тимчасового доступу до речей і документів; - протоколом огляду від 02.04.2020 року.

Зазначені докази, як кожний оремо, так і цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину.
Виходити з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості, визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Також, про застосування відносно потерпілого фізичного насилля в апеляційній скарзі не заперечує і сам підозрюваний ОСОБА_8 .

Зазначене вказує на неспроможність доводів апеляційної скарги захисника, про відсутність належних доказів, які б вказували на наявність ризиків зазначених в клопотанні слідчого, оскільки докази, якими слідчий обґрунтовує наявність підозри з процесуальних підстав, є припущеннями.
Не ґрунтуються на матеріалах провадження і доводи апеляційної скарги захисника про те, що наявність існуючих ризиків, слідчим обґрунтована лише суворістю можливого покарання, оскільки на думку колегії суддів, слідчий суддя, цілком слушно врахувала і те, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, за який передбачено покарання до 5 років позбавлення волі, хоча і є в силу ст. 89 КК України особою, яка не має судимості, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час є обвинуваченим у кримінальному провадження, яке знаходиться на розгляді в суді, перебуває на обліку в наркологічному диспансері, що свідчить про його негативну репутацію та існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

В обґрунтування існуючих ризиків, слідчим суддею обґрунтовано вказано і про обставини за яких ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а саме спричиненням тілесних ушкоджень, а також відомості про погрози потерпілому з боку підозрюваного.

З урахуванням зазначеного та інших обставин кримінального провадження, а також тяжкості покарання, що загрожуватиме ОСОБА_8 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, є підстави стверджувати про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. ст.177 КПК України, які зазначені в оскаржуваній ухвалі слідчого судді.
Дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , в тому числі і ті, що зазначені в апеляційних скаргах підозрюваного та його захисника, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання слідчого, і саме з урахуванням них та інших обставин провадження прийняте відповідне процесуальне рішення.
Будь -яких застережень щодо неможливості утримання підозрюваного ОСОБА_8 в умовах СІЗО, чи неможливості там надання йому необхідної медичної допомоги матеріали провадження не містять, не надано таких матеріалів і під час розгляду провадження в суді апеляційної інстанції.
Зважаючи на викладене, є неспроможними доводи апеляційних скарги про неврахування слідчим суддею даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 та відомостей про стан його здоров`я.
Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ( «Летельє проти Франції»).

За таких обставин, слідчим суддею прийнято рішення про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке відповідає вимогам КПК України і не суперечить практиці ЄСПЛ, що стосується застосування запобіжних заходів.

Істотних порушень норм КПК України при розгляді клопотання не встановлено

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи, в яких захисник просить скасувати оскаржувану ухвалу, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а отже апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 04 квітня року, якою відносно ОСОБА_15 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, обрано застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 31 травня 2020 року, включно - без змін.
Ухвала набуває законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: