Справа № 175/259/20
Провадження № 1-кп/175/14/20
Ухвала

Іменем України

30 січня 2020 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретареві ОСОБА_4 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

а також потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у смт. Слобожанське обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001040 відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно непрацюючого, проживаючого за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

28 січня 2020 року на розгляд Дніпропетровського районного суду з прокуратури Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному 02 серпня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001040, по якому 02 серпня 2019 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру, а 19 вересня 2019 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Цього ж дня ухвалою головуючого судді обвинувальний акт призначений у підготовче засідання.
У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України та підлягає призначенню до судового розгляду за участю сторін, потерпілого та його представника, з послідуючим викликом свідків під час визначення порядку та об`єму дослідження доказів. Крім того, заявив письмове клопотання про продовження ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання, з посиланням на практику ЄСПЛ, обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, які були встановлені під час досудового розслідування та на даний час не змінилися.
Захисник ОСОБА_7 заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, яке з посланням на практику ЄСПЛ обґрунтовує порушенням принципу презумпції невинуватості при складанні та затвердженні обвинувального акту під час формулювання ОСОБА_11 обвинувачення, та невідповідністю реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст.109 КПК України. Вважав необґрунтованим клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу та зазначив, що стороною обвинувачення не надані докази наявності перелічених ризиків, тоді як його підзахисний не має наміру перешкоджати судовому провадженню і запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання про повернення обвинувального акта та також заперечував проти продовження найбільш суворого запобіжного заходу і просив обрати ОСОБА_8 цілодобовий домашній арешт.
Прокурор заперечував проти клопотання захисників та зазначив, що невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування, на чому наголошено у клопотанні, не є підставою для повернення обвинувального акта.
Потерпілий та його представник підтримали позицію прокурора та заперечували проти повернення обвинувального акта. Будь-яких клопотань не мали.
Обвинувачений підтримав позицію своїх захисників, самостійних клопотань не заявляв.
Вислухавши думку учасників підготовчого засідання, дослідивши обвинувальний акт (з додатками) та обсудивши заявлені клопотання, колегія суддів дійшла до наступного.
У відповідності до вимог п.3 ч.3 ст.314 КПК України, зі стадії підготовчого судового засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору у тому випадку, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно з п.п.5, 7 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
За приписом частин 2 і 4 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Зазначені вимоги закону виконані, а тому колегія суддів вважає, що клопотання захисників про повернення обвинувального акта через невідповідність вимогам ст.291 КПК України не підлягає задоволенню.
Посилання у клопотанні на недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є самостійною підставою для повернення обвинувального акта.
Кримінальне провадження відповідно до ч.2 ст.31, п.5 ч.3 ст.314 КПК України підсудне Дніпропетровському районному суду та підлягає судовому розгляду колегією суддів.
Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п.4-8, 10 ч.1 або ч.2 ст.284 КПК України або зупинення провадження, колегія суддів не вбачає.
Обвинувальний акт складений у відповідності до вимог ст.291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимог процесуального закону, а тому колегія судів приходить до висновку про необхідність призначення обвинувального акта до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за участю сторін, потерпілого та його представника.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право своєю ухвалою обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
Частиною 1 статті 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання… обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів дізнання та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого… обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному проваджені; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому… обвинувачується.
Відповідно до частини другої цієї статті підставою запобіжного заходу є наявність… ризиків, які дають достатні підстави… суду вважати, що… обвинувачений… може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
За приписом ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, у тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона… обвинувачується; вік та стан здоров`я… обвинуваченого; репутацію… обвинуваченого, наявність у нього судимостей.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) наголошує, що при вирішенні питання дії запобіжного заходу у вигляді тримання особи під вартою, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яким запобіжним заходом, мають бути зроблені за результатами з`ясування обставин злочину та особи… обвинуваченого.
Згідно з практикою ЄСПЛ позбавлення особи свободи може бути виправданим лише тоді, коли інші, менш суворі запобіжні заходи були розглянуті та визнані такими, що не зможуть забезпечити мети, досягнення якої вимагається. Крім того, тримання під вартою є виправданим у певному випадку… якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи (рішення у справах «Амбрушкевич проти Польщі», «Лабіта проти Італії»).

Колегією суддів установлено, що під час досудового розслідування слідчим суддею ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого продовжено до 02 лютого 2020 року.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовій позиції, викладеній у п.35 Рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає реальною наявність існування зазначених у клопотанні прокурора ризиків, які до теперішнього часу не відпали і не зменшилися, що є достатнім для обрання у підготовчому засіданні аналогічного запобіжного заходу на 60 днів.
При прийнятті такого рішення, суд також враховує практику ЄСПЛ, й зокрема ту, що міститься у правовій позиції, викладеній у справі «Марченко проти України», згідно з якою… при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Розглядаючи таку можливість, з урахуванням обставин висунутого обвинувачення, підвищеної суспільної небезпечності інкримінованого злочину і суворості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі доведеності його вини за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя особи, колегія суддів вважає, що інші (альтернативні) запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не здатні забезпечити ОСОБА_12 належну процесуальну поведінку, оскільки він може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків, тобто може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
У зв`язку з викладеним клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню, оскільки ч.3 ст.315 КПК України не передбачає продовження заходів забезпечення кримінального провадження під час підготовчого засідання.

Посилання у клопотанні прокурора на ст.331 КПК України є помилковим і не відноситься до стадії підготовчого засідання.

З огляду на викладені обставини клопотання сторони захисту про обрання альтернативного запобіжного заходу не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.314-316, 369 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001040 відносно ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.115 КК України, призначити до судового розгляду колегією суддів у відкритому судовому засіданні на 15.00 годину 06 лютого 2020 року. Резервним днем судового розгляду визначити 19 лютого 2020 року о 14.30 годині.
Клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта залишити без задоволення.
Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 26 березня 2020 року.
Клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без задоволення.
Судове засідання провести за участю прокурора, потерпілого, його представника, обвинуваченого та його захисників.
Копію ухвали вручити обвинуваченому і прокурору, направити начальнику ДУ «Дніпровська УВП (№ 4)».
Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дніпропетровський районний суд.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3