Провадження № 1-кс/344/76/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 - представника ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 27 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000167 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

26 грудня 2019 року адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 27 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000167 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, мотивуючи тим, що в оскаржуваній постанові слідчим перекручено обставини подій, які мали місце. Слідчим не спростовано твердження ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 та двоє невідомих заштовхали його в автомобіль та повезли у міський відділ поліції. ОСОБА_6 фактично було затримано працівниками поліції, такі дії працівників правоохоронних органів виходять за межі їх повноважень. Також слідчим не спростовано застосування насильства щодо ОСОБА_6 під час затримання, приводу та допиту. Слідчий провів досудове розслідування упереджено, нехтуючи верховенством права, законністю, тому постанова підлягає скасуванню. Також адвокат просив поновити строк на оскарження постанови, оскільки він пропущений з поважних причин.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав з мотивів викладених у ній, просив скаргу задоволити.

Прокурор ОСОБА_4 (на час постановлення постанови старший слідчий в ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області) в судовому засіданні вимоги скарги заперечив, пояснив, що досудове розслідування ним проведено повно та всебічно, зібрано та досліджено всі можливі докази, в діях працівників Івано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області та УМВС України в Івано-Франківській області ознак складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України не встановлено.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив у задоволенні скарги відмовити, оскільки постанова слідчого є повною та обґрунтованою. В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факт перевищення влади або службових повноважень працівникамиІвано-Франківського МВ УМВС України в Івано-Франківській області та УМВС України в Івано-Франківській області не встановлений, таким чином в їх діях відсутні об`єктивні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.

Заслухавши пояснення заявника, прокурорів, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0000167 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, слідчий суддя встановив наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
В частині 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

У ході судового розгляду встановлено, що старшим слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000167 від 27 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

29 лютого 2016 року за результатами проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню старшим слідчим слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_8 прийнято рішення про його закриття на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності події кримінального правопорушення.

06 квітня 2016 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду № 344/3124/16-к за результатами розгляду скарги ОСОБА_6 постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури області від 29.02.2016 про закриття даного кримінального провадження скасовано.

29 квітня 2016 року слідчим в ОВС слідчого віддліу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності складу кримінального правопорушення.

26 квітня 2017 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду № 344/5455/17 за результатами розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_9 від 29.04.2016, вказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасовано.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що в постанові слідчого не спростовано факт застосування насильства щодо ОСОБА_6 шляхом залякування під час затримання, приводу та допиту. Органом досудового розслідування не перевірено чи отримував ОСОБА_10 письмове доручення на проведення допиту ОСОБА_6 та якщо отримував, то від кого. Крім того, в ухвалі вказано, що не досліджувався факт заподіяння ОСОБА_6 матеріальної шкоди внаслідок пошкодження працівниками міліції автомобіля. Також, не досліджувалися та не надана оцінка зазначеним ОСОБА_6 відомостям про те, що 06.05.2015 в період з 10 год. 25 хв. по 10 год. 55 хв. він не був присутній на допиті в якості свідка.

28 серпня 2017 року слідчим в ОВС слідчого віддліу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_9 повторно прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності складу кримінального правопорушення.

11 жовтня 2018 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду № 344/15721/18 за результатам розгляду скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_6 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_9 від 28.08.2017, вказану постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасовано.

В ухвалі суд вказував на те, що слідчим прокуратури під час досудового слідства частково виконані доручення суду, які зазначались у попередніх ухвалах суду про скасування постанови про закриття кримінального провадження. Зокрема, суд вказує на недостатньо встановлену подію факту затримання ОСОБА_6 працівниками міліції та доставки його в Івано-Франківський міський відділ міліції і застосування відносно нього фізичного та психологічного насильства.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови та з матеріалів кримінального провадження, старший слідчий ОСОБА_4 врахував зауваження зазначені слідчим суддею в ухвалі від 11.10.2018 року та повно і всебічно дослідив обставини події, яка мла місце.

Зокрема, встановлено, що 29.04.2015 слідчим слідчого відділу Івано-Франківського МВ УМВС України в області надано доручення начальнику Івано-Франківського МВ УМВС України в області по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0001684 від 28.04.2015. Згідно з дорученням працівникам відділу кримінального розшуку (далі ВКР) Івано-Франківського МВ УМВС України в області доручено допитати як свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_6 з приводу їх причетності до вчинення кримінального правопорушення.

06 травня 2015 року впродовж дня ОСОБА_6 двічі відвідував Івано-Франківський МВ УМВС України в Івано-Франківській області. Так, в період часу з 10 год. 25 хв. по 10 год. 55 хв., ОСОБА_6 надавав показання як свідок по кримінальному провадженню № 0001684 від 28.04.2015 оперуповноваженому ВКР Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_12 . Приблизно о 19 год., в одному із кабінетів Івано-Франківського МВ УМВС України в області, діючи у відповідності до вимог посадової інструкції, здійснюючи координацію роботи підрозділу карного розшуку Івано-Франківського МВ УМВС України в області, надаючи допомогу працівникам даного підрозділу з розкриття особливо тяжкого злочину проти власності крадіжки запчастин до автомобілів та аксесуарів із складських приміщень ТзОВ «Елегант-Авто», приймаючи участь у розкритті даного злочину, із ОСОБА_6 спілкувався начальник відділу управління кримінального розшуку УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_10 .

В період часу з 21 год. 45 хв. по 22 год. 00 хв., ОСОБА_6 надавав додаткові показання в якості свідка по кримінальному провадженню № 0001684 від 28.04.2015 старшому слідчому слідчого відділу Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_13 .

Встановлено, що показання ОСОБА_6 з приводу дій працівників Івано-Франківського МВ УМВС України в області 06.05.2015 містять суперечності.

Так, у протоколі-заяві про кримінальне правопорушення від 27.11.2015, у якому детально описувались викладені ОСОБА_6 неправомірні дії працівників міліції, заявник не вказував про те, що працівники міліції силоміць витягували його із-за керма керованого ним автомобіля. У даному протоколі ОСОБА_6 не вказав про те, що його мама намагалась зайти у кабінет, де він знаходився із ОСОБА_14 , а також те, що вона чула їхню розмову.

У поданих ОСОБА_6 заявах на ім`я начальника Івано-Франківського МВ УМВС України в області від 12.05.2015, 09.06.2015 та 21.07.2015 вказувалось про те, що після зупинки керованого ним автомобіля на вул. Є. Коновальця до нього підійшли працівники міліції, витягнули його із автомобіля та погрожували розправою.

Показання ОСОБА_15 суперечать показанням допитаного у кримінальному провадженні в якості потерпілого ОСОБА_6 та показанням свідка ОСОБА_16 .

При одночасному допиті свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_10 допитані свідки підтримали раніше надані ними показання у даному кримінальному провадженні.

При одночасному допиті потерпілого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_17 вказані особи підтримали раніше надані ними показання у даному кримінальному провадженні.

У журналі обліку відвідувачів, доставлених та запрошених Івано-Франківського МВ УМВС України в області за 06.05.2015 немає записів про відвідування ОСОБА_6 Івано-Франківського МВ УМВС України в області.

Згідно з інформацією Івано-Франківського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області № 2112 від 25.12.2015 відеореєстратор, що встановлений у черговій частині Івано-Франківського відділу поліції, здійснює перезапис усієї інформації в циклічному режимі. Відеозапис за 06.05.2015 відсутній.

У протоколах допиту від 06.05.2015 в якості свідка в кримінальному провадженні № 0001684 від 28.04.2015 та протоколі додаткового допиту від 06.05.2015 по цьому ж кримінальному провадженню ОСОБА_6 не вказував про вчинення стосовно нього неправомірних дій працівниками міліції.

Згідно з інформацією Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області № 121/108/03/14-2016 від 19.01.2016 Головним управлінням Національної поліції в Івано-Франківській області неодноразово розглядались звернення громадян: ОСОБА_16 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 з приводу неправомірних, на їх думку, дій працівників правоохоронних органів Івано-Франківської області. У результаті проведених службових розслідувань, зазначена у їхніх зверненнях інформація, жодного разу не знайшла свого об`єктивного підтвердження.

На виконання ухвали слідчого судді від 26.04.2017 органом досудового слідства проведено слідчі дії, про необхідність яких зазначено в ухвалі слідчого судді.

Так, під час допитів в якості свідків працівників міліції, причетних до проведення слідчо-оперативних заходів по кримінальному провадженню № 0001684 від 28.04.2015 щодо брата ОСОБА_18 , не встановлено фактів застосування насильства щодо ОСОБА_6 шляхом залякування під час затримання, приводу та допиту.

Досліджено факт заподіяння ОСОБА_6 матеріальної шкоди внаслідок пошкодження працівниками міліції автомобіля та встановлено, що під час додаткового допиту ОСОБА_6 в присутності свого захисника зазначив, що станом на 2015 рік сума збитків становила 2500 грн. Жодних документів, які підтвердили б суму збитків у нього не має, однак особа, яка ремонтувала його автомобіль може, на його думку, цей факт підтвердити. Машину ремонтував чоловік по імені ОСОБА_19 , який працює на СТО по вул. Дудаєва в м. Івано-Франківську.

З метою встановлення особи по імені ОСОБА_19 , який зі слів ОСОБА_6 , проводив ремонтні роботи його автомобіля в Івано-Франківське управління ДВБ НП України надано доручення в порядку ст. 40 КПК України. В результаті виконання доручення встановлено, що на вул. Дудаєва в м. Івано-Франківську є СТО «Автостів». Зі слів працівників даної станції на даний час працівника по імені ОСОБА_19 у них не має, але в 2015 році у них дійсно працював ОСОБА_19 і вони надали його контактний номер телефону. При спілкуванні по телефону із вказаною особою оперативний працівник управління внутрішньої безпеки дізнався, що вказаною особою є ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Будучи допитаний як свідок ОСОБА_20 повідомив, що у 2015 році він працював на СТО «Автостів» і здійснював ремонти автомобілів вітчизняного виробництва та іномарок. Пригадує, що у 2015 році він здійснював ремонт лише одного автомобіля марки ВАЗ-2114, власником якого був старший чоловік з Тлумацького району. Інших автомобілів такої марки і моделі в 2015 році він не ремонтував. ОСОБА_6 він не знає і не пам`ятає, щоб ремонтував колись йому автомобіль марки ВАЗ-2114.

Таким чином, твердження ОСОБА_6 щодо спричинення йому матеріальної шкоди не знайшло свого підтвердження, оскільки будь-яких об`єктивних підтверджувальних фактів, окрім показань самого ОСОБА_6 , як зацікавленої особи, органом досудового розслідування не здобуто.

Щодо того, що під час досудового слідства не досліджувалося та не надано оцінки зазначеним ОСОБА_6 відомостям про те, що 06.05.2015 в період з 10 год. 25 хв. по 10 год. 55 хв. він не був присутній на допиті в якості свідка з`ясовано, що ОСОБА_6 допитував слідчий в кабінеті на другому поверсі Івано-Франківського МВ УМВС України в області протягом однієї години. Прізвище слідчого він не пригадує. Про точний час, протягом якого його допитував слідчий він вказати під час додаткового допиту не зміг.

У своєму допиті ОСОБА_6 ствердив, що він вважає, що органом досудового слідства не виконано ухвалу слідчого судді від 06.04.2016 про скасування постанови про закриття кримінального провадження, тому що, на його думку, не встановлено осіб, які 06.05.2015 доставляли його до приміщення Івано-Франківського МВ УМВС України в області для допиту.

З метою встановлення таких осіб, в поряду ст. 40 КПК України, в управління внутрішньої безпеки скеровано відповідне доручення. В ході виконання доручення встановлено, що 06.05.2015 до Івано-Франківського МВ УМВС України в області ОСОБА_6 як свідка у кримінальному провадженні № 0001684 від 28.04.2015 за ч. 5 ст. 185 КК України супроводжували працівники карного розшуку, а саме старший оперуповноважений карного розшуку майор міліції ОСОБА_21 (в даний час працює на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області), а також старший оперуповноважений карного розшуку майор міліції ОСОБА_22 (в даний час працює в секторі кримінальної поліції ГУ НП в Івано-Франківській області).

Потерпілий ОСОБА_6 та його близькі родичі не надали органу досудового розслідування жодних об`єктивних даних, які свідчили б про застосування до ОСОБА_6 фізичного та психологічного насильства з боку працівників УМВС України в Івано-Франківській області. Будь-яких скарг та заперечень у оформлених 06.05.2015 за участю ОСОБА_6 процесуальних документах останній не заявляв. Вказані особи також не надали органу досудового розслідування жодних даних, які свідчили б про наявність об`єктивних перешкод у зверненні ОСОБА_6 до медичних закладів з приводу отримання тілесних ушкоджень внаслідок неправомірних дій працівників міліції.

Крім того, до показань потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_15 щодо застосування працівниками міліції фізичного та психологічного насильства стосовно ОСОБА_6 , слід ставитись критично, оскільки вказані особи перебувають між собою у близьких родинних відносинах. Надані ними показання містять суперечності, частково не узгоджуються із фактичними обставинами, які досліджувались в межах кримінального провадження, а також із показаннями свідків та не підтверджені жодними іншими обєктивними, належними, допустимими та достовірними доказами.

Натомість показання інших осіб, допитаних в якості свідків у вказаному кримінальному провадженні, є логічними, послідовними, не містять суперечностей, а тому немає підстав сумніватись у їх достовірності. Крім того, досудовим розслідуванням не встановлено обставин, які дають підстави свідкам оговорювати потерпілого чи його родичів.

Диспозиція ч. 1 ст. 365 КК України зазначає, що перевищенням влади або службових повноважень є умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб.
Частина 2 вказаної статті передбачає відповідальність за застосування насильства або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.
В ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні факт перевищенням влади або службових повноважень працівниками правоохоронного органу із застосуванням насильства або погрозою застосування насильства, застосуванням зброї чи спеціальних засобів або болісними і такими, що ображають особисту гідність щодо потерпілого ОСОБА_6 не встановлений.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

При цьому чинний КПК України не встановлює вичерпного переліку дій, які є обов`язковими до вчення слідчим при здійсненні досудового розслідування за повідомленням про кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження є достатньо вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 110, 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 - представника ОСОБА_6 на постанову старшого слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_4 від 27 грудня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000167 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 листопада 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 376 КПК України повний текст ухвали оголошено 03 січня 2020 року о 14 год. 00 хв.