Справа № 755/3369/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "05" травня 2020 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 27.09.2006 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України до на 1 (один) рік позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 1 рік; 20.03.2007 року вироком Печерського районного суду м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України на 2 (два) роки 1 місяць позбавлення волі; 04.02.2011 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі; 11.12.2017 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 1700 гривень; 14.11.2018 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 2 роки; 18.12.2018 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням та встановленим іспитовим строком на 3 роки; 20.02.2020 вироком Дніпровського районного суду м. Києва за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
08 липня 2019 року ОСОБА_4 за місцем свого проживання, через мережу «Інтернет» замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи, наркотичний засіб метадон.

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на незаконне придбання наркотичного засобу, ОСОБА_4 цього ж дня, з власної банківської картки перерахував грошові кошти у сумі 200 грн невстановленій досудовим розслідуванням особі, після чого невстановлена досудовим розслідуванням особа надіслала на мобільний телефон ОСОБА_4 смс-повідомлення в тексті якого вказала місце знаходження придбаного ним наркотичного засобу метадон, а саме біля житлового будинку АДРЕСА_3 .

09 липня 2019 року прибувши за вказаною адресою приблизно о 00:10 год ОСОБА_4 забрав паперовий згорток з наркотичним засобом метадон, тим самим незаконно придбавши вище наркотичний засіб метадон, який поклав до кишені штанів, чим почав його незаконно зберігати.

У подальшому, цього ж дня приблизно о 01:15 год за адресою м. Київ, вул. А. Бучми, 6-А співробітниками поліції було виявлено ОСОБА_4 , який повідомив, що зберігає при собі без мети збуту наркотичний засіб метадон. Після чого, слідчо-оперативною групою Дніпровського УП ГУНП у м. Києві у присутності двох понятих, було проведено огляд місця події, під час якого ОСОБА_4 добровільно надав для вилучення з лівої кишені джинсів паперовий згорток з наркотичним засобом метадон, загальною масою 0,082 г, яку останній незаконно придбав та зберігав для власного вживання без мети збуту.

Згідно висновку експерта №11-2/5931 від 24.10.2019 року: надана на дослідження кристалічна порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено та сильнодіючий лікарський засіб. Надана на дослідження кристалічна порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) та сильнодіючий лікарський засіб дифенгідрамін ( димедрол). Маса метадону ( фенадону) у речовині становить 0,082 г. Маса дифенгідраміну ( димедролу) у речовині становить 0,127 г.

Метадон ( фенадон), згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.200 року № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів», «Список №1 Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці II», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Крім цього, 31 грудня 2019 року приблизно о 23:10 год ОСОБА_4 перебував у приміщенні магазину ТОВ «Фора», який знаходиться за адресою: м. Київ, пр.-т Тичини, 15-А, а ссаме у торгівельній залі де у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме шоколаду марки «Максфан мармелад».

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів з метою власного незаконного збагачення, ОСОБА_4 підійшов до полиць із продажу шоколаду та упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв 10 одиниць шоколаду марки «Максфан мармелад» артикул 659489, загальною закупівельною вартістю 332 грн 50 к, та одразу сховав майно до свого рюкзаку.

У подальшому, ОСОБА_4 з викраденим майном направився до лінії кас, пройшовши через які, за вказаний товар не розрахувався, але злочин не було доведено до кінця з причин, які не залежали від його волі, а саме через те, що пройшовши лінію кас він був зупинений охороною на виході з магазину «Фора» за вказаною адресою.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, розкаявся та підтвердив час, місце, обставини скоєння злочину та суму завданих збитків.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення цього злочину, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22.03.2018 у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку, як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд уважає, установленими усі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Відповідно суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями учинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями учинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, оскільки особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Обставини регламентовані ч. 3 ст. 337 КПК у справі відсутні.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не одноразово судимий, на шлях виправлення не став, задовольняє свої матеріальні потреби злочинним шляхом, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вимоги зазначені в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах санкцій статей, із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.

Також з огляду на положення ч. 4 ст. 70 КК України, яка передбачає, що за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, та у цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу, у строк відбування покарання за цим вироком зарахувати покарання відбуте частково за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому термін його попереднього ув`язнення, а саме з 31 січня 2020 року, визначений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20 лютого 2020 року.
Судові витрати у кримінальному провадженні стягнути з обвинуваченого.

Питання про речові докази підлягають вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 70, 72 КК України, ст. 349, 370, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі;
за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вказаних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. ч. 1,4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 за сукупністю злочинів за які він засуджується цим вироком, та злочинів, передбачених ч. 2 ст.185 КК України, за який його засуджено вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року, до 3 років 6 місяців позбавлення волі, остаточне покарання, шляхом часткового складання призначених покарань у виді 4 років позбавлення волі.
Зарахувавши ОСОБА_4 в строк відбування покарання за даним вироком, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, термін частково відбутого покарання за попереднім вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 20.02.2020, та відраховувати останньому такий строк з 31.01.2020 року.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати за проведення судової експертизи у сумі 1256 грн. 08 коп. на користь держави.

Речові докази: поліетиленовий пакет з наркотичним засобом - метадон, масою 0,082 г знищити; 10 плиток шоколаду марки «Максфан мармелад» - залишити у володінні власника ТОВ «Фора»; компакт-диск DVD-R, білого кольору з написом «Datex» - залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: