Ухвала
Іменем України
03 червня 2020 року

м. Київ
справа № 130/232/20
провадження № 51-1640 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 19 березня 2020 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії (бездіяльність) Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей за її заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно суддів Верховного Суду від 08 січня 2020 року.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, ОСОБА_4 оскаржила її в апеляційному порядку.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19 березня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2020 року, оскільки апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
ОСОБА_4 звернулася із касаційною скаргою на вищевказані судові рішення.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України.
Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга має містити обґрунтування заявлених скаржником вимог, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу.
Так, ОСОБА_4 у поданій касаційній скарзі, вказує судові рішення, що оскаржуються - ухвалу слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2020 року та ухвалу Вінницького апеляційного суду від 19 березня 2020 року.
Проте, ухвала слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 25 лютого 2020 року згідно ст. ст. 310, 424 КПК України, у касаційному порядку оскарженню не підлягає, тому не може бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Що стосується ухвали Вінницького апеляційного суду від 19 березня 2020 року, то ОСОБА_4 в тексті касаційної скарги взагалі не посилається на вказане судове рішення, та не зазначає, в чому саме полягає його незаконність та необгрунтованність, та яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції і не конкретизує, у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановленого судом рішення, і чому ці порушення слід відносити до підстав для скасування чи зміни касаційним судом ухвали апеляційного суду згідно з ч. 1 ст. 438 КПК України.

Крім того, відповідно до ст. 436 КПК України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Натомість, у поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 просить призначити судовий розгляд у суді першої інстанції.
За таких обставин, прохальна частина касаційної скарги ОСОБА_4 викладена без урахування вимог ст. 436 КПК України, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Водночас, враховуючи невідповідність касаційної скарги ОСОБА_4 вимогам ст. 427 КПК України, суд вважає за необхідне роз`яснити їй право на кваліфіковану правову допомогу.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно звимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження, шляхом подання нової касаційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:
Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3