ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/811/19 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/467/20 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 31 липня 2019 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого:
визнано винним та засуджено за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України - 7 років позбавлення волі.

Згідно вироку, ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він 07 травня 2019 близько 3 год. 00 хв. (більш точного часу в ході судового розгляду не встановлено), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого і бажаючи їх настання, на ґрунті раніше виниклих неприязних особистих відносин з власником зазначеного домоволодіння ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом пошкодження вхідних дверей металевим ломом, який знайшов на території подвір`я зазначеного домоволодіння, проник до приміщення будинку домоволодіння, і пройшовши до спальної кімнати, де ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел підійшов до ліжка на якому спали ОСОБА_9 та його дружина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , розпочав дії, які вважав необхідними для позбавлення життя ОСОБА_11 ,а саме ОСОБА_8 умисно наніс господарським ножем три удари в область голови, та один удар в область тулуба ОСОБА_9 , де перебувають життєво важливі органи, чим спричинив останньому відповідно до висновку експерта №12-14/54-БГ/19 від 15 травня 2019 року легкі тілесні ушкодження, а саме: на голові у вигляді 2 саден лінійної форми розмірами 3х0,2 та 1,0х0,3см в лобній області зліва, в області верхньої повіки лівого ока, та одного синця овальної форми розміром 3х3 см в лівій скроневій області; на тулубі у вигляді одного колото-різаного поранення веретено-образної форми розмірами 1,0х0,2 см в області лівого підребер`я по середньо-ключній лінії.
Після того, коли ОСОБА_9 почав підводитися з ліжка, і захищатись від зазначених ударів, ОСОБА_8 , не припиняючи своїх злочинних дій та продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на заподіяння смерті, повалив ОСОБА_9 на підлогу, де продовжив вчиняти дії, які вважав необхідними для позбавлення життя останнього, а саме ОСОБА_8 продовжував умисно наносити господарським ножем удари по ОСОБА_9 , який захищаючи частини тіла, де перебувають життєво важливі органи, намагався відбити руками і ногами зазначені удари ОСОБА_8 . В результаті чого ОСОБА_8 наніс кухонним ножем три удари в область правого передпліччя, чотири удари в область правого стегна та три удари в область лівого ліктьового суглоба ОСОБА_9 , чим спричинив останньому відповідно до висновку експерта №12-14/54-БГ/19 від 15 травня 2019 року, легкі тілесні ушкодження, а саме: три колото-різаних поранення веретено-образної форми розмірами від 0,5х0,1 до 1,0х0,2 см по згинальній поверхні середньої третини правого передпліччя; чотири колото-різаних поранення веретено-образної форми розмірами від 0,5х0,1 до 1,0х0,2 см по внутрішньо-боковій поверхні середньої третини правого стегна; три садна розмірами від 2,0х0,2 до 4,0х0,2 см по внутрішньо-боковій поверхні лівого ліктьового суглоба. Крім того, коли ОСОБА_9 намагався відштовхнути від себе ОСОБА_8 , останній силоміць укусив ОСОБА_9 за нігтьову фалангу пальця лівої кисті, чим спричинив останньому відповідно до висновку експерта №12-14/54-БГ/19 від 15 травня 2019 року, легкі тілесні ушкодження у вигляді синця в області нігтьової фаланги 1У пальця лівої кисті.
Проте ОСОБА_8 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для позбавлення життя ОСОБА_9 до кінця, оскільки його злочинні дії були припинені останнім та його дружиною ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить змінити вирок в частині призначеного покарання, та застосувати до нього положення ст.69 КК України та максимально зменшити строк покарання. В обґрунтування посилається на те, що він перебуває на обліку у лікаря психіатра, за висновком судово-психіатричної експертизи №329 від 29.05.2019 року у відношенні нього встановлено, що він страждає на хронічні психічні захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушеними формами поведінки. Тому він просить визнати цю обставну однією з пом`якшуючих обставин для зменшення строку покарання. В доповненнях до апеляційної скарги просив перекваліфікувати його дії з ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на ст.125 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проте її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів дійшла наступного.
Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо та правильно врахував ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до норм ст. 65 КК України та роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд діяв з дотриманням вимог ст.ст.50, 65 КК України, а саме.

Врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. ОСОБА_8 перебуває на обліку у лікаря психіатра, за висновком судово-психіатричної експертизи №329 від 29.05.2019 року встановлено, що останній страждає на хронічні психічні захворювання у формі легкої розумової відсталості з порушеними формами поведінки та синдрому залежності внаслідок вживання алкоголю. Відповідно до свого психічного стану ОСОБА_8 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_8 виявляв ознаки вищевказаних хронічних психічних захворювань та перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза тимчасового розладу психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 відповідно до свого психічного стану застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України судом враховано обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, яке було дієвим в судовому засіданні, так як останній щиро просив вибачення у потерпілого за вчинені дії, та наявність обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги, щодо суворості призначеного покарання, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння скоїв особливо тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання до 15 років позбавлення волі; не одружений, не працює, раніше не судимий.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 , а також попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без її ізоляції від суспільства, тобто лише при позбавленні волі, а призначення більш м`якого виду покарання - не стане ефективним та дієвим для досягнення мети виправлення.

Такий вид і міра покарання, на думку колегії суддів, буде достатньою для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Отже, апеляційні вимоги обвинуваченого про можливість призначення більш м`якого покарання є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про необхідність перекваліфікувати його дії, то, виходячи з вимог ч.3 ст.404 КПК України, колегія суддів позбавлена можливості їх перевірити шляхом дослідження доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскільки про дослідження таких доказів учасники судового провадження не заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягли за собою скасування оскаржуваного вироку, не вбачається.

Керуючись ст.ст.405, 407 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 31 липня 2019 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді: