28.01.2020
Справа № 642/375/20
Провадження №1-кс/642/168/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2020 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні № 0000211 від 24.01.2020 року клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Харків, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: останній раз 19.11.2018 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України, до 4-х років 3 місяців позбавлення волі, звільнився по відбуттю покарання 27.08.2019 року,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
Слідчим відділом Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000211 від 24.01.2020, за ознаками складу кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Як зазначено у клопотанні, в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, в останнє 19.11.2018 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч.3 ст.185 до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнившись 27.08.2019 по відбуттю строку покарання з Державної установи «Покровська виправна колонія (№17)», та маючи не зняту й непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та знову, повторно, скоїв корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 , 24 січня 2019 року, близько 09 год. 00 хв., за попередньою змовою та спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою, переслідуючи корисливий мотив, маючи єдиний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, прибули з цією метою до багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_6 та невстановлена в ході досудового розслідування особа, продовжуючи діяти за єдиним та спільним злочинним умислом, переконавшись, що за їх злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, шляхом підбору ключа до врізного замка відчинили двері та проникли до квартири АДРЕСА_3 , розташованої на другому поверсі вказаного будинку, звідки таємно викрали наступне майно, належне потерпілому ОСОБА_7 : грошові кошти в сумі 1142 (тисяча сто сорок дві) гривні; планшет марки «Asus» моделі «K01N»; ланцюг з золота, проби 585, з хрестиком з золота, проби 585, загальною вагою близько 12 гр.; ланцюг з золота, проби 585, з хрестиком з золота, проби 585, загальною вагою близько 11 гр.; каблучку з золота, проби 585, вагою близько 1 гр.; каблучку з золота, проби 585, вагою близько 8 гр.; браслет з золота, проби 585, вагою близько 22 гр.; каблучку зі срібла, проби 925, вагою близько 1 гр.; каблучку з золота, проби 585, вагою близько 2 гр.; каблучку з золота, проби 585, вагою близько 2 гр.; сережки з золота, проби 585, вагою близько 4 гр.; сережки з білого золота, проби 585, вагою близько 9 гр.

Після чого ОСОБА_6 спільно з невстановленою в ході досудового розслідування особою з місця вчинення злочину зникли, обернули вказане викрадене майно на свою користь, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло.

24.01.2020 о 12.50 години ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України та останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_6 на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі будь-яких свідчень.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні слідчим надано зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол огляду місця події від 24.01.2020; протокол огляду місця події від 24.01.2020;протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 ;протокол допиту свідка ОСОБА_8 ;протокол допиту свідка ОСОБА_9 ;протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення;рапорт старшого уповноваженого СКР ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор послалися на наявність ризику, передбаченого у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не одружений, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому провадженні, оскільки відомо їх місце мешкання, може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити свою злочину діяльність у зв`язку з тим, що він є неодноразово судимою особою, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, оскільки відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.3 ст. 185, КК України, є тяжким злочином, санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 3 до 6 років.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 скоїв умисний злочин, маючи при цьому не зняті та не погашені судимості, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам (спробам) шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили обрати більш мякий запобіжний захід домашній арешт.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, п. 4, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши запобіжний захід. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».
Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодружений, не працює, раніше неодноразово судимий, інкримінований злочин вчинив через нетривалия час після звільнення з місць позбавлення волі, має постійне місце реєстрації та проживання , де проживає разом із родиною, цивільною дружиною, з якою утримує малолітню дитину, має захворювання.
Однак, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених п. 1, п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність зазначених вище обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, ті обставини, що ОСОБА_6 не має постійного місця роботи та офіційних джерел отримання прибутку, характер та обставини вчинення інкримінованого злочину, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.03.2020 року.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Також, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
При цьому, відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, слідчий суддя визначає заставу, в розмірі, визначеному п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, 20 (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 42040 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для підозрюваного.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 23 березня 2020 року.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_6 , тобто з 12 -50 годин 24 січня 2020 р.
Строк дії ухвали до 23 березня 2020 року .
Визначити суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 42 040 грн. (сорок дві тисячі сорок грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на Депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області, до спливу терміну тримання під вартою.
При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки передбачені ст. 194 КПК України: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1