ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2020 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30.01.2020 р., -

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30 січня 2020 року клопотання прокурора ОСОБА_5 про скасування арешту майна повернуто останньому.

На цю ухвалу прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про скасування арешту на транспортний засіб автомобіль марки «Volkswagen T-5» д.н.з. НОМЕР_1 .

При цьому апелянт вказував, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя вказав, що прокурор наділений повноваженнями самостійно скасувати арешт на майно і нема потреби звернення до суду. Але він не погоджується з таким висновком і вважає його неправильним, оскільки ст. 284 ч.4 КПК України передбачено випадки закриття кримінального провадження прокурором, коли в цьому кримінальному провадженні було повідомлено особі про підозру. Враховуючи наведені положення КПК України, вважає, що прокурор наділений правом скасування арешту майна у кримінальних провадженнях, по яких особі оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та одночасно приймається рішення про закриття цього провадження.

В кримінальному провадженні №0000518 від 29.09.2017 р. жодній особі не повідомлялося про підозру, а тому вважає, що він не вправі був приймати рішення про скасування накладеного арешту на майно. Ще зазначав, що ст.304 КПК України не передбачає підстав повернення клопотань слідчого та прокурора.

ЄУНСС 715/1867/17 провадження №11сс/822/34/20 головучюий у 1 інстанції ОСОБА_6 .
Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_5 , який просив задовольнити подану ним апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апелянта, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги прокурора необхідно відмовити.

Відповідно до диспозиції ст.174 КПК України, законодавець визначив перелік випадків, коли слідчий суддя, суд, а також прокурор вправі скасувати накладений арешт на майно.

Зокрема, згідно ч.1 ст.174 КПК України, слідчий суддя вправі скасувати накладений арешт на майно в кримінальному провадження під час досудового розслідування за клопотанням відповідних учасників кримінального провадження, а суд, відповідно до ч.4 цієї ж статті, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту на майно.

Згідно ч.3 ст.174 КПК України, прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації.

Діючим КПК України не передбачено можливість прийняття слідчим суддею чи судом рішень про скасування накладеного арешту на майно в кримінальному провадженні після закриття його слідчим чи прокурором.

Посилання прокурора на те, що в даному випадку він не міг прийняти рішення про скасування накладеного арешту на майно, оскільки кримінальне провадження закривав слідчий, а він приймає рішення про закриття провадження лише у випадках, коли особі повідомили про підозру, є довільним трактуванням апелянтом змісту повноважень прокурора та суперечить точному змісту ст.284 КПК України.

Так, відповідно до п.10 азб.2 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Аналіз цієї норми та ст.36 КПК України свідчить про те, що прокурор вправі приймати рішення про закриття кримінального провадження і в тих випадках, коли особі не було повідомлено про підозру.

Крім того, ні в клопотанні, адресованому слідчому судді, ні в апеляційній скарзі прокурором не зазначено норму закону, якою б мав керуватись слідчий суддя та суд апеляційної інстанції для розгляду поданого ним клопотання.

Оскільки слідчий суддя та суд в даному випадку не вправі приймати процесуальні рішення в кримінальному провадження, яке закрито на досудовому слідстві і правильність закриття якого ніким не оспорено, колегія суддів вважає, що слідчим суддею прийнято правильне рішення про повернення прокурору поданого ним клопотання про скасування накладеного арешту на майно.

Подана прокурором апеляційна скарга є безпідставною і задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 174, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,- У Х В А Л И Л А :
В задоволенні апеляційної скарги прокурора ОСОБА_5 відмовити, а ухвалу слідчого судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30.01.2020 року, якою повернуто клопотання прокурора про скасування накладеного арешту на майно, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2 ОСОБА_3

Копія. Згідно з оригіналом: суддя