Справа № 206/2749/20
Провадження № 1-кп/206/249/20
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" липня 2020 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000429 від 15.05.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Кочетовка, Інсарського району, Республіки Мордовія, Російської Федерації, громадянки України, маючої середню освіту, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
- 28.05.2020 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська, за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

10.05.2020 року у період часу з 21.00 годин, ОСОБА_3 перебувала за адресою: АДРЕСА_2 , де мешкає раніше знайомий їй ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Знаходячись у тому ж місці, приблизно о 21.30 годин, ОСОБА_3 залишилась у будинку сама, так як ОСОБА_6 вийшов з будинку, та в цей же час, остання звернула свою увагу, що у непрацюючому холодильнику складений електроінструмент, а саме болгарка марки «Ритм МШУ-650-115», синього кольору та паяльник, який не представляє для потерпілого матеріальної цінності. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), а саме вищевказаного електроінструменту, належного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являється особою похилого віку.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , знаходячись за вказаною адресою, 10.05.2020 року близько 21.35 годин, діючи умисно, скориставшись відсутністю потерпілого, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними, шляхом вільного доступу, розуміючи що ОСОБА_6 є особою похилого віку, викрала з непрацюючого холодильнику у спальні будинку майно, що належить останньому, а саме: болгарку марки «Ритм МШУ-650-115», синього кольору та паяльник, який не представляє для потерпілого матеріальної цінності, які вона сховала під одягом.
Далі, одразу після цього, ОСОБА_3 доводячи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), до кінця, з викраденим майном з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись ним на власний розсуд.
Своїми умисними, незаконними діями ОСОБА_3 заподіяла потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 319,34 грн.
08.07.2020 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченою ОСОБА_3 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно даної угоди обвинувачена ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 1 ст. 185 КК України, а також покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, покарання призначене за даним вироком поглинути більш суворим призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2020 року, остаточно призначити покарання

ОСОБА_3 у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробувальним іспитовим строком на 1 (один) рік, та покласти на неї обов`язки, відповідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїждати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК Країни угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Обвинувачена ОСОБА_3 також просила затвердити дану угоду з прокурором і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.
Потерпілий ОСОБА_6 надав прокурору згоду на укладення між ним та обвинуваченою ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості. До суду надав заяву в якій просив судове засідання проводити без його участі.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винною, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК, а також наслідки укладення, затвердженої даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам ст. 472 КПК України та може бути затверджена і по ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань.
За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, за яке слід призначити ОСОБА_3 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 394, 395, 468, 472, 473, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 08.07.2020 року, укладену між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , про визнання винуватості.
ОСОБА_3 , визнати винною в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, покарання обране за даним вироком повністю поглинути покаранням призначеним за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.05.2020 року, остаточно призначивши ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь судового експерта ОСОБА_7 документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2498/20 від 09.06.2020 року в розмірі 300 грн. (т. 1 а.п. 32).
Речові докази: сліди папілярних візернуків та дактокартку у спецпакетах (т. 1 а.п. 48, 49) - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження; болгарку марки «Ритм МШУ-650-115», синього кольору та паяльник, які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити останньому за належністю.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1