Справа № 600/86/19
Справа № 1-кп/951/12/2020
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в смт. Козова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 17 січня 2019 року за №0000007 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого у встановленому законом порядку за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, не працюючого, судимість згідно зі ст. 89 КК України погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в:

обвинувачений ОСОБА_4 15.08.2018 року перебував в АДРЕСА_1 де на той час тимчасово проживав у житловому будинку свого знайомого ОСОБА_5 та близько 17 год. ОСОБА_4 зайшов до його кімнати вітальні, де на підлозі побачив кутову шліфувальну машину марки «Ростех» моделі «УШМ 13-125 Д», в ході чого у ОСОБА_4 виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 у вищевказаний час та місці, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, скорставшись відсутністю ОСОБА_5 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, щляхом вільного доступу, таємно викрав з кімнати вітальні та заховав у поліетиленовий пакет кутову шліфувальну машину марки «Ростех» моделі «УШМ 13-125 Д» вартістю 434 грн. 91 коп. У подальшому ОСОБА_4 покинув місце злочину, розпорядившись викраденими ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 434 (чотириста тридцять чотири) гривень 91 (девяносто одна) копійок.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

На підставі ч.1 ст. 471 КПК України, до суду разом із обвинувальним актом, надійшла угода про примирення між сторонами кримінального провадження, укладена 29.01.2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
Зі змісту угоди про примирення вбачається, що під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в цьому діянні під час судового провадження. Крім того, підозрюваним повністю відшкодована матеріальна шкода.
Під час укладення угоди про примирення потерпілий ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 узгодили міру покарання останнього за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме у вигляді громадських робіт на строк 80 годин. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи. Окрім цього, долучила свою промову до матеріалів даної справи.
Обвинувачений ОСОБА_4 просив суд затвердити укладену 29.01.2019 року угоду про примирення.
Потерпілий ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні вказав на те, що наслідки затвердження угоди про примирення йому зрозумілі, просить затвердити зазначену угоду.
Розглядаючи в порядку ч.3 ст.474, ч.5 ст.474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що дії які інкримінуються ОСОБА_4 дійсно мали місце та були скоєні ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, який згідно з ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.
При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою про примирення.
Також судом перевірено угоду про примирення на відповідність вимогам КПК України (в тому числі, щодо змісту та порядку укладення угоди) та КК України (в тому числі щодо узгодженої міри покарання); підстав для відмови в її затверджені не встановлено.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Перевіривши матеріали справи, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, враховуючи особу обвинуваченого, який примирися із потерпілою стороною, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, попросив вибачення за вчинене кримінальне правопорушення, суд дійшов до висновку що угоду про примирення, слід затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №6.1-81/19 від 23.01.2019 року в розмірі 715,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави на підставі ч.2 ст.124 КПК України.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 468, 474, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

затвердити угоду про примирення, укладену 29 січня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000007 від 17.01.2019 року.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (вісімдесят) годин.
Речові докази, а саме:
кутову шліфувальну машину марки «Ростех» моделі «УШМ 13-125 Д», яка згідно з постановою про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 17.01.2019 року передані власнику - потерпілому ОСОБА_5 залишити в останнього.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи №6.1-81/19 від 23.01.2019 року в розмірі 715,00 грн. (сімсот пятнадцять гривень нуль копійок).
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області.

Суддя ОСОБА_1