Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2184/19
Провадження № 1-кп/935/185/20
У Х В А Л А
Іменем України
03 лютого 2020 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000671 відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України,
з участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Коростишівського районного суду Житомирської області перебуває дане кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.
Ухвалою суду від 17.01.2020 по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, зазначивши при цьому, що підстав для закриття кримінального провадження немає.
Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому було обрано під час досудового розслідування, на даний час продовжують існувати ризики, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, прокурор зазначив, що обвинувачений раніше судимий, на шлях виправлення не став та знову вчинив ряд кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів. З 03.08.2018 перебував у розшуку Біляївським ВП ГУНП в Одеській області, не працює, не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, не маючий утриманців, а тому може змінити місце свого проживання. Отже, є всі підстави вважати, що у разі обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу існують ризики переховування останнього від суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 при розгляді клопотання прокурора про продовження йому строку тримання під вартою покладається на розсуд суду.

Захисник адвокат ОСОБА_7 заперечила проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 , просить змінити обраний раніше запобіжний захід на інший більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, вказуючи на те, що останній не має намір переховуватися від суду чи впливати на потерпілих та свідків.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вважають за можливе призначити судовий розгляд у даному провадженні та підтримують клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих, вивчивши обвинувальний акт, матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до положень ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Ст.177 КПК України регламентується мета та підстави застосування запобіжних заходів. За правилами ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, у тому числі, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п.2), незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні (п.3), перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4). За правилами ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Згідно п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Відповідно до п.1 ст.6 вказаної Конвенції, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
У відповідності до положень ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Конституційним Суд України у рішенні №1-р/2017 від 23.11.2017 наголошується, що обмеження конституційного права на свободу та особисту недоторканність має здійснюватися з дотриманням конституційних гарантій захисту прав і свобод людини і громадянина. Обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.
Судом враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», у відповідності до яких, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права. Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ у справі «Єчюс проти Литви», справі «Нечипорук і Йонкало проти України»), продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи інший справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 у виді тримання під вартою обґрунтовано обиралась під час досудового розслідування, строк тримання під вартою обвинуваченого закінчується 07.02.2020, судове слідство не розпочато, обвинувачений, потерпілі, свідки у даному кримінальному провадженні не допитані, докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені. Суд також оцінює суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченому, які відноситься до категорії тяжких злочинів, вчинені проти власності, та імовірну можливість продовження останнім протиправної поведінки і надалі, враховуючи, що обвинувачений раніше судимий за вчинення умисних тяжких злочинів що, на переконання суду, може свідчити про схильність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень. Обвинувачений міцних соціальних зв`язків не має, оскільки не одружений, не працює, джерело доходу фактично відсутнє, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості його подальшого тримання під вартою до суду не надходило. Отже, суд дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, тому, з огляду на зазначене, строк тримання під вартою необхідно продовжити.

Отже, суд дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, тому зазначене в цілому, а також з огляду на положення ст.183 КПК України, виправдовує застосування до обвинуваченого виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вимогами ст.197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про триманння під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги чинного законодавства, кримінальне провадження підсудне Коростишівському районному суду Житомирської області.

Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокурору судом не встановлено.

Суд, під час підготовки до судового розгляду, визначивши дату та місце проведення судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 197,314-315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Коростишівського районного суду Житомирської області за адресою: вул.Героїв Небесної Сотні,52 м.Коростишів, на 11.02.2020 о 14:30 год.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою, на 60 днів, тобто до 02.04.2020 включно.

В судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Органу пробації скласти досудову доповідь щодо особи обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її оголошення в частині продовження строку тримання під вартою.

В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1