1Справа № 335/2408/20 1-кс/335/1880/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі та старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погодженого прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нор-Кянк Вірменії, громадянина України, який офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей на утриманні не має, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 - ст. 348 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

В обґрунтування клопотання вказав, що 23.03.2020 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 21.05.2020 включно.

Зазначає що підозра, яка повідомлена ОСОБА_4 , є необґрунтованою, оскільки в частині епізодів відносно потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вона базується лише на їх показах, які є суперечливими, доказів причетності ОСОБА_4 до вчинення злочинів відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у органу досудового розслідування не має, а зібрані в ході досудового розслідування покази свідків суперечать один одному.

Крім того, ОСОБА_4 надав покази слідчому щодо повідомленої підозри, в тому числі вказав свідків, які можуть підтвердити його алібі, однак органом досудового розслідування жодних слідчих дій з метою їх перевірки не проводиться.

Захисник зазначає, що на теперішній час відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України щодо ОСОБА_4 , а тому підстав для його подальшого тримання під вартою не має.

Так, ОСОБА_4 отримує постійний дохід, а саме допомагає своєму батькові у здійсненні підприємницької діяльності, має міцні соціальні зв`язки, про що свідчить наявність в нього постійного місця проживання, де він проживає разом з батьками та за яким позитивно характеризується, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, до затримання неодноразово з`являвся до органу досудового розслідування та надавав пояснення, всі докази по кримінальному провадженню зібрані та проведені необхідні слідчі дії, докази будь-якого тиску з боку ОСОБА_4 на потерпілих чи свідків відсутні, за участю ОСОБА_4 не проводяться жодні слідчі дії, також ОСОБА_4 не визнає вини у інкримінованих злочинах, а тому не має на меті переховуватись від слідства чи суду.

В доповнення до клопотання про зміну запобіжного заходу, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 посилався на необґрунтованість підозри та неналежність та недопустимість доказів, а також відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

08.05.2020 старший слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 - ст. 348 КК України, а саме участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб і у вчинюваних нею нападах; таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій у великих розмірах, відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненим організованою групою; незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненим повторно, організованою групою; незаконному позбавленні волі і викраденні людини, вчиненого організованою групою, з корисливих мотивів, із застосуванням зброї; незаконному заволодінні транспортним засобом, поєднаному із насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, організованою групою; нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому особою, яка раніше вчинила бандитизм, організованою групою, поєднаному з проникненням у інше приміщення та сховище; вимоги передачі чужого майна, вчиненого з погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, організованою групою, відкритим викраденням чужого майна (грабежі), вчиненого повторно, організованою групою, готуванні до вбивства працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків; носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

В клопотанні слідчий зазначив, що 30.11.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 14 ст 348 КК України.

03.12.2019 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком до 28.01.2020 включно.

Ухвалою слідчого судді від 22.01.2020 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000221 до 30.05.2020.

23.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

27.01.2020 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26.03.2020 включно.

23.03.2020 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 21.05.2020 включно.

07.05.2020 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 - ст. 348 КК України.
До закінчення строку дії запобіжного заходу досудове розслідування закінчити неможливо, у зв`язку необхідністю виконати ряд слідчих дій, а саме вирішити долю речових доказів, отримати висновки по призначеним експертизам, виконати вимоги ст. 283, 290 КПК України, що може зайняти значний час, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, підстав для зміни запобіжного заходу ОСОБА_4 не вбачається, через те що ризики передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховані судом при обранні відносно нього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не зменшилися та продовжують існувати.

У зв`язку із викладеним, слідчий за погодженням з прокурором просить клопотання задовольнити, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.05.2020.

Ухвалою слідчого судді від 08.05.2020 клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_3 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, об`єднані в одне провадження.

Захисники підозрюваного-адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 заперечили з підстав його необґрунтованості, підтримали клопотання про зміну останньому запобіжного заходу та просили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Зазначили, що матеріали кримінального провадження зібрані органом досудового розслідування свідчать про необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри, докази є неналежними та недопустимими. Так, в матеріалах кримінального провадження наявні протоколи впізнання, які є сфальсифікованими та проведені за участю понятих, які є заінтересованими особами, покази потерпілих спростовуються показами свідків, епізоди в яких потерпілим є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 базуються лише на їх показах. Що стосується епізодів де потерпілою є ОСОБА_13 , то вона взагалі не вважала себе потерпілою і писала заяву про закриття кримінального провадження.

Крім того, ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, органом досудового розслідування не доведені та ґрунтуються лише на припущеннях.

Так, ОСОБА_4 тримається під вартою понад 5 місяців, за участю підозрюваного ОСОБА_4 не проводяться слідчі дії; досудове розслідування завершено та стороні захисту відкриті матеріали кримінального провадження для ознайомлення, що свідчить про те, що всі докази зібрані, ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки та постійний дохід, зокрема перебуває у цивільному шлюбі, має постійне місце проживання, досудове розслідування триває з 2018 року та ОСОБА_4 неодноразово допитувався, як свідок і за цей час жодного разу не ухилявся від органів поліції.

Просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді особистої поруки, застави або ж домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання слідчого, підтримав клопотання та думку захисників.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому. Проти клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавлення волі заперечив.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши дані клопотання та додані до них матеріали, встановив наступне.

30.11.2019 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 146, ч. 3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14-348 КК України.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2019 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 28.01.2020 включно.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2020 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000221 від 01.02.2019 до 6 місяців, тобто до 30.05.2020, у строк якого не включається строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України.

23.01.2020 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

27.01.2020 ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26.03.2020 включно.

21.02.2020 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №№ 0000045 та 0000221 об`єднані в одне провадження під № 0000045.

21.02.2020 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №№ 0001425 та 0000045 об`єднані в одне провадження під № 0000045.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 23.03.2020 підозрюваному ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 21.05.2020 включно.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02.04.2020, ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.03.2020, якою продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , залишено без змін.

07.05.2020 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 - ст. 348 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За положеннями ч. 4 ст. 201 КПК України розгляд клопотання про зміну запобіжного заходу здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 201 КПК України, підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням підозрюваного чи захисника є, в тому числі, наявність нових обставин, які не були предметом судового розгляду, або зміна обставин підозри, зменшення встановлених в провадженні ризиків, що пов`язано з плином досудового розслідування.

Відповідно до ст. 199 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя повинен встановити, чи не зменшилися ризики або чи з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання особи під вартою; а також, чи існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі відносно підозрюваного ОСОБА_4 та доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує наступне.
Питання обґрунтованості підозри було перевірено слідчим суддею під час застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що стосується питання обґрунтованості зміненої 23.01.2020 підозри то, воно було перевірено слідчим суддею під час продовження ОСОБА_4 запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою, а також наступною ухвалою слідчого судді про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 від 23.03.2020, яка була перевірені ухвалою Запорізького апеляційного суду, де суди встановили, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів на підтвердження причетності ОСОБА_4 до інкримінованих злочинів.

Крім того, як встановлено зі зміненої підозри, яка була повідомлена 07.05.2020 ОСОБА_4 , останньому повідомлено про вчинення ним в тому числі епізодів злочинів, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена у великих розмірах, організованою групою, поєднана з проникненням у житло та ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя встановив, що підозра і за даними епізодами є обґрунтованою, у тій мірі, як це достатньо для даної стадії кримінального провадження та підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: протоколом допиту свідка, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколом слідчого експерименту, протоколом огляду та висновками судових експертиз, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого слідчим суддею не встановлено.
Аналізуючи клопотання про зміну запобіжного заходу, а також доводи сторони захисту, якими вони обґрунтовували необхідність зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя встановив, що вони зводяться до оцінки доказів зібраних в кримінальному провадженні, які на їх думку є суперечливими, недопустимими, неналежними, та такими, що не доводять вину підозрюваного.
Разом з тим, слідчий суддя на даному етапі провадження не має права вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, в тому числі, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, надавати оцінку правильності кваліфікації дій та чи підпадають дії особи під кваліфікацію, передбачену статтею особливої частини КК України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав у своїх рішеннях, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)).

Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення. Слідчий суддя позбавлений повноважень вдаватися до оцінки правильності кваліфікації дій підозрюваної особи або формулювання фабули підозри.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Як в ході розгляду вказаних клопотань, так і раніше, при вирішення слідчими суддями питання про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також питання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчими суддями та апеляційним судом досліджувались матеріали з кримінального провадження, якими обґрунтовувались відповідні клопотання слідчого, та самі матеріали кримінального провадження.
Оцінивши дослідженні матеріали кримінального провадження, слідчим суддею встановлено, що в них наявні достатні докази, щоб вважати обґрунтованою підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 - ст. 348 КК України, оскільки вони містять достатньо даних для висновку про причетність останнього до вчинення інкримінованих йому злочинів.

У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 - ст. 348 КК України, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Як встановлено в ході судового розгляду клопотання, досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, про що стороні захисту направлено відповідне повідомлення, а тому слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час перестав існувати.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що іншій ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені під час застосування запобіжного заходу та продовження його дії, продовжують існувати і на теперішній час.

Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Як встановлено слідчим суддею, ОСОБА_4 раніше не судимий, разом із тим підозрюється у вчиненні корисливих тяжких та особливо тяжких злочинів вчинених організованою групою, офіційно не працює, отже не має постійного офіційного джерела доходу, що дає підстави вважати, що підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, направлену на власне збагачення протиправним шляхом, не одружений, на утриманні дітей не має.
Крім того, слідчий суддя не бере до уваги доводи сторони захисту викладені у клопотанні про зміну запобіжного заходу, щодо наявності у ОСОБА_4 батьків, сестри, нареченої, як підставу для зміни запобіжного заходу, оскільки стороною захисту не доведено, що зазначені особи перебували або перебувають на утриманні ОСОБА_4 , потребують його догляду бо допомоги, або ж можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Також, слідчий суддя критично відноситься до доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_4 допомагає своєму батькові у здійсненні підприємницької діяльності, чим заробляє на життя, оскільки будь-яких доказів на підтвердження цих обставин стороною захисту не надано.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Доводи сторони захисту про те, що досудове розслідування кримінального провадження здійснюється з 2018 року і ОСОБА_4 завжди приходив для допиту, з того часу нікуди не зник, від органів поліції не переховувався, слідчий суддя також оцінює критично, оскільки статус підозрюваного у кримінальному провадженні ОСОБА_4 набув 30.11.2019 року і саме з цього дня його було затримано із подальшим обранням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому його належна поведінка як свідка у кримінальному провадженні не є переконливою при оцінці ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Враховуючи викладені обставини, існування ризиків, доведених слідчим та прокурором, які полягають у можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також оцінюючи сукупність обставин, зокрема, наявність достатніх доказів, які свідчать про причетність ОСОБА_4 до інкримінованих йому злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винним у вчиненні злочинів, які йому інкримінуються, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та вимог клопотання слідчого, до 30 травня 2020 року.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Також, слідчий суддя дослідив доводи сторони обвинувачення відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою. При цьому, слідчий суддя враховує, що під час розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000221 від 01.02.2019, суд дійшов висновку про необхідність продовження строк досудового розслідування до 6 місяців, до 30.05.2020.

Отже, враховуючи, що інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, що свідчить про наявність у справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а також те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, слідчий суддя вважає за доцільне, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, які оцінені у сукупності із даними про особу підозрюваного, клопотання слідчого задовольнити.

На думку слідчого судді, встановлені під час розгляду клопотання обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, обраний відносно нього запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю підозри, яка йому пред`явлена, на даний час не виходить за межі розумного строку та кореспондується із характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою застосування запобіжного заходу.
При цьому, слідчий суддя враховує, що згідно повідомленої ОСОБА_4 підозри, яка визнана слідчим суддею обґрунтованою, останній підозрюється у тому, що він разом із своїм братом, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, та який на теперішній час перебуває у розшуку, створив озброєну банду, в якій відвів собі роль керівника, та приймав активну участь в організації та вчиненні злочинів, у яких підозрюється.

З матеріалів кримінального провадження, які є у розпорядженні слідчого судді, встановлено, що окрім ОСОБА_4 у ньому фігурують встановлені особи, яким повідомлено про підозру у вказаному провадженні і які затримані, так і ті, які встановлені і не затримані, в тому числі його рідний брат ОСОБА_15 , який перебуває у розшуку, а також і ті, які невстановлені, з якими останній знаходячись на свободі зможе контактувати, узгоджувати позицію, а також чинити тиск на потерпілих чи свідків.
Щодо доводів сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то слідчий суддя погоджується, що на теперішній час ризик, передбачений пунктом 2 вказаної статті, а саме знищити, сховати, або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, на теперішній час зник, оскільки стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування.

Разом з тим, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують і на теперішній час, та слідчому судді не надано доказів, що вони зменшились або перестали існувати.

Під час розгляду клопотань, слідчим суддею вирішувалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, про які просили захисники - у вигляді домашнього арешту, особистої поруки, або застави, однак на переконання слідчого судді вони не зможуть в повній мірі запобігти вищезазначеним ризикам та не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється, в тому числі у вчиненні злочину із застосуванням насильства, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, виходячи із своїх дискреційних повноважень та встановлених обставин, не визначає розмір застави відносно підозрюваного.

Відповідно до положень п. 2 ч.1 ст.176 КПК України, особиста порука є одним із видів запобіжних заходів, порядок застосування особистої поруки регламентовано ст. 180 КПК України.

За змістом ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його в суд на першу про те вимогу.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
У рішенні «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що національні судові органи повинні брати до уваги усі обставини справи, та зважати на наявність суспільного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, на переконання слідчого судді, поручителі не зможуть контролювати поведінку підозрюваного ОСОБА_4 протягом всього часу, зокрема місце його перебування, осіб з якими він спілкується, що не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а невиконання підозрюваним його процесуальних обов`язків з будь-яких, навіть і з незалежних від поручителів, причин може мати негативні наслідки для кримінального провадження. Так, перебуваючи на волі, а також маючи змогу вільно пересуватись, підозрюваний зможе вплинути подальше судове провадження, впливати на потерпілих та свідків, місце проживання яких він знає, що не буде сприяти виконанню завдань кримінального судочинства.

Також, на переконання слідчого судді запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе забезпечити можливість органу досудового розслідування та/або суду контролювати поведінку підозрюваного ОСОБА_4 протягом всього часу.

З врахуванням того, що злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 є суспільно небезпечними корисливими діяннями, пов`язаними із застосуванням насильства, та вкрай негативно впливають на суспільство в цілому, то на думку слідчого судді запобіжні заходи у виді особистої поруки та домашнього арешту є непомірними із суспільним інтересом.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 201, 309, 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, відмовити.

Клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ст. 257, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 - ст. 348 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 30 травня 2020 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.
Встановити строк дії ухвали до 30 травня 2020 року включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено 25 травня 2020 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1