Справа № 522/565/20
Провадження 1-кп/522/137/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2020 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Одесі кримінальне провадження №0006577 від 14.12.2019 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця за національністю, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт, затверджений прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 , разом з угодою про визнання винуватості від 10.01.2020 року, укладеною між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 , за згодою потерпілої ОСОБА_5 .
Відповідно до обвинувального акту, на початку лютого 2019 року, більш точну дату встановити не уявлялося можливим, у ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та осіб, матеріли досудового розслідування відносно яких виділенні в окреме провадження, виник злочинний умисел, направлений на умисне пошкодження майна, а саме - автомобіля марки "Hunday Getz", д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою реалізації свого злочинного умислу 04.02.2019 року приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_3 разом з особою 1 з метою вчинення свої протиправних дій, маючи при собі завчасно приготовлений пристрій у вигляді запалюючої суміші з засобом для підпалу направилися в напрямку вул. Жуковського кут вул. Рішельєвська в м. Одеса.

Приблизно о 15 год. 00 хв. ОСОБА_3 разом з особою 1, прибув на вул. Жуковського кут вул. Рішельєвська в м. Одесі, разом з особою 1 діючи заздалегідь розробленого плану та з метою унеможливлення ідентифікації їх особи, прикрили свої обличчя темними пов`язками.

Після чого, ОСОБА_3 разом з особою 1, впевнившись, що їх дії ніким не будуть помічені, маючи при собі завчасно приготовлений пристрій у вигляді запалюючої суміші з засобом для підпалу направилися в бік автомобіля марки «Hunday Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , який був припаркований на узбіччі вул. Жуковського кут вул. Рішельєвська в м. Одесі (в напрямку вул. Катериненська).

Коли ОСОБА_3 підбіг до автомобіля марки «Hunday Getz», д.н.з. НОМЕР_1 , під який кинув завчасно приготовлений пристрій у вигляді запалюючої суміші, а за ним в слід підбігла особа 1, яка за допомогою засобу для підпалу здійснила підпал раніше кинутої суміші ОСОБА_3 .

Після того, як запалювальна суміш спалахнула та автомобіль марки «Hunday Getz», д.н.з. НОМЕР_1 зайнявся полум`ям, розуміючи, що всі заздалегідь сплановані дії, направлені на пошкодження майна ОСОБА_5 виконані, ОСОБА_3 разом з особою 1 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли.

Своїми умисними діями ОСОБА_9 та особа 1 заподіяли ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 69660,00 (шістдесят дев`ять тисяч шістсот шістдесят) гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за кваліфікуючими ознаками - умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу.

Під час досудового розслідування, 10.01.2020 року між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою підозрюваний ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.
Угода містить відомості щодо наслідків укладання та невиконання угоди про визнання винуватості.
Потерпіла ОСОБА_5 надала згоду прокурору на укладення з ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості у порядку та на умовах, визначених законодавством.
Сторонами, між якими укладено угоду про визнання винуватості, узгоджено покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі з звільненням ОСОБА_3 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, визнав повністю, просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10.01.2020 року між прокурором і ним, та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_6 зазначила, що угода про визнання винуватості відповідає інтересам її підзахисного, підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості відсутні, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, зрозумілі та просить затвердити угоду про визнання винуватості.
Прокурор ОСОБА_4 зазначив, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, зрозумілі, просить затвердити угоду про визнання винуватості.
Суд, заслухавши пояснення обвинуваченого, думку прокурора, захисника, потерпілого, вивчивши надані матеріали, прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Згідно з ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Єдина потерпіла у кримінальному провадженні - ОСОБА_5 надала письмову згоду на укладення угоди про визнання винуватості.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України.
Відповідно до ст. 474 КПК України судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затвердженні угоди.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого згідно з ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Судом встановлено, що укладена між сторонами угода про визнання винуватості та вид покарання ОСОБА_3 у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, відповідає нормам КПК України та КК України, не суперечить інтересам суспільства, його визначено з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, даних про його особу: неодружений, непрацюючий, раніше не судимий.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився на призначення узгодженого покарання та в судовому провадженні визнав обвинувачення, викладене в обвинувальному акті.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_3 в дохід держави судові витрати по кримінальному провадженню, а саме: витрати відповідно до акту №19-1303/07 від 12.12.2019 роу на проведення експертизи у розмірі 8792,00 грн., та витрати відповідно до довідки про витрати на проведення судової експертизи №64-Ф від 17.05.2019 року у розмірі 5024,32, всього 13816,32 гривень (тринадцять тисяч вісімсот шістнадцять грн. 32 коп.).

Доля речових доказів вирішується у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 174, 314, 369-371, 373-374, 468, 476 КПК України,
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 10 січня 2020 року у кримінальному провадженні № 0006577 від 14.12.2019 року, укладену між прокурором Одеської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_8 та підозрюваним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за участю захисника ОСОБА_6 , за згодою потерпілої ОСОБА_5 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 76 КК України строком на 3 (три) роки покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 , а саме строк випробування, рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 12 травня 2020 року.
Речові докази: змив з поверхні капоту автомобіля марки "Hyundai Getz", н.з. НОМЕР_1 , який опечатано в паперовий конверт білого кольору; змив з поверхні асфальту біля правого переднього колеса автомобіля марки "Hyundai Getz", н.з. НОМЕР_1 , який опечатано в паперовий конверт білого кольору; пластикову пляшку зі слідами горіння, яку опечатано в експертний пакет № ЕХР0304249; пластикову пляшку об`ємом 1,5 літра зі слідами горіння з речовиною всередині, перелитою в пластикову об`ємом 1,5 літра "Моршинська", - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз на загальну суму 13816,32 гривень (тринадцять тисяч вісімсот шістнадцять грн. 32 коп.)., з яких:

-витрати на проведення експертизи нафтопродуктів і пально-мастильних матеріалів становлять 5024,32 грн. (п`ять тисяч двадцять чотири гривні 32 коп.);

-витрати на проведення пожежно-технічної експертизи становлять 8792,00 грн. (вісім тисяч сімсот дев`яносто дві гривні 00 коп.).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1