Справа № 569/2192/20
УХВАЛА

03 березня 2020 року
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 , про арешт майна , - ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на майно.
В обґрунтуванні клопотання зазначає, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, востаннє 29.11.2019 вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.З ст.15 ч.2 ст.190 КК України, до остаточного покарання в вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення та перевиховання не став, а повторно вчинив нові умисні корисливі злочини проти власності.

На початку січня 2020 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у невстановленої досудовим розслідуванням особи виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами громадян щодо невизначеного кола осіб.

Для реалізації свого задуму невстановлена досудовим розслідуванням особа розробила план дій, відповідно до якого, з метою заволодіння грошовими коштами осіб шляхом обману, телефонувала на стаціонарні телефони громадян, повідомляла останнім неправдиві відомості щодо потрапляння у ДТП їх знайомих та необхідності термінового надання грошових коштів на лікування та уникнення кримінальної відповідальності.

У подальшому невстановлена досудовим розслідуванням особа повідомляла ОСОБА_4 анкетні дані громадян та адресу, за якою необхідно приїхати та забрати грошові кошти, а в подальшому частину коштів перерахувати на рахунки, вказані невстановленою досудовим розслідуванням особою, а частину залишати собі за виконану роботу щодо отримання коштів від громадян.

Водночас такі дії, об`єднані умислом, спрямованим на заволодіння грошовими коштами громадян, невстановлена досудовим розслідуванням особа планувала здійснювати неодноразово щодо осіб, яких вводила в оману.

Так, 24 січня 2020 року, близько 23 год. 00 хв., невстановлена досудовим розслідуванням особа зателефонувала на стаціонарний телефон № НОМЕР_1 , абонентом якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1 представилася працівником поліції та повідомила останньому неправдиві відомості щодо потрапляння його внуком у ДТП та необхідності термінового надання йому коштів на лікування та для уникнення кримінальної відповідальності.

У подальшому, 24.01.2020, близько 23 год. ЗО хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , діючи повторно, маючи єдиний спільний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримав від ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 30000 гривень, які він передав, будучи переконаним у тому, що його внук перебуває у небезпеці, чим потерпілому ОСОБА_5 завдано майнову шкоду в розмірі 30000 гривень.

Так, 26 січня 2020 року, близько 00 год. 30 хв., невстановлена досудовим розслідуванням особа зателефонувала на стаціонарний телефон № НОМЕР_2 , абонентом якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

АДРЕСА_3 ,представилася працівниками поліції та повідомила останній неправдиві відомості щодо побиття її зятем особи та необхідності термінового надання йому коштів на лікування та для уникнення кримінальної відповідальності.

У подальшому, 26.01.2020, близько 00 год. 50 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою м. Рівне, вул. Грушевського, буд.40, діючи повторно, маючи єдиний спільний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримав від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 8000 гривень та срібний ланцюжок з хрестиком, вагою 4,3 г, вартістю 52,25 грн., які вона скинула через вікно, будучи переконаною у тому, що її зять перебуває у небезпеці, чим потерпілій ОСОБА_6 завдано майнову шкоду в розмірі 8052,25 гривень.

Так, 26 січня 2020 року, близько 17 год. 00 хв., невстановлена досудовим розслідуванням особа зателефонувала на стаціонарний телефон № НОМЕР_3 , абонентом якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителька АДРЕСА_4 , представилася працівниками поліції та повідомила останній неправдиві відомості щодо потрапляння у ДТП її внука та необхідності термінового надання йому коштів на лікування та для уникнення кримінальної відповідальності.

У подальшому, 26.01.2020, близько 17 год. 20 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_4 , діючи повторно, маючи єдиний спільний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 1650 євро, що на момент вчинення злочину по курсу Національного банку України становило 44863,5 гривень та 3000 гривень, які вона передала, будучи переконаною у тому, що її внук перебуває у небезпеці, чим потерпілій ОСОБА_8 завдано майнову шкоду в розмірі 47863,5 гривень.

Так, 28 січня 2020 року, близько 21 год. 00 хв., невстановлена досудовим розслідуванням особа зателефонувала на стаціонарний телефону № НОМЕР_4 , абонентом якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель АДРЕСА_5 , представилася працівником поліції та повідомила останньому неправдиві відомості щодо потрапляння у ДТП його сина та необхідності термінового надання йому коштів на лікування та для уникнення кримінальної відповідальності.

У подальшому, 28.01.2020, близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою АДРЕСА_5 , діючи повторно, маючи єдиний спільний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із невстановленою досудовим розслідуванням особою, отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 20000 гривень та мобільний телефон марки «Нокіа 1200» вартістю 200 грн., які він передав, будучи переконаним у тому, що його син перебуває у небезпеці, чим потерпілому ОСОБА_9 завдано майнову шкоду в розмірі 20200 гривень.

За вказаним фактом, на підставі ст.214 КПК України, Рівненським відділом поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області 25.01.2020 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000491 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

07 лютого 2020 року в ході огляду місця події в номері НОМЕР_5 , що в готелі «Хутір», за адресою: АДРЕСА_6 , було вилучено належну ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 куртку синього та зеленого кольорів бренд якої не зазначено.

Слідчий в судовому засіданні своє клопотання підтримав та просив його задоволити.
Засухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду допускається вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України ,арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, яке є предметом кримінального правопорушення, з метою позбавлення можливості використовувати вказане майно, розпоряджатися будь-яким чином, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до зникнення, втрати відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, суд вважає клопотання слідчого є обґрунтованим, наведені у ньому обставини свідчать про наявні усі підстави для його задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.170, 171, 173,309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задоволити.
Накласти арешт на куртку синього та зеленого кольорів бренд якої не зазначено та позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та інших осіб можливості розпоряджатися будь яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуально рішення у кримінальному провадженні.

Виконання ухвали доручити старшому слідчому Рівненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_3 ..

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1