Справа № 755/5054/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" червня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16 березня 2020 року до ЄРДР за №0002081 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сміла, Черкаської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, працюючого не офіційно збиральником вікон, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , діючи у співучасті з Особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), вчинив злочин за наступних обставин.

Так, Особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) згідно наказу №14554к від 05.12.2019 призначена з 06.12.2019 року на посаду касира торгівельного залу ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» магазину №1105, розташованого за адресою: м. Київ, просп. Генерала Ватутіна, 2. Цього ж самого дня Особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) уклала з ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, набувши при цьому статусу матеріально-відповідальної особи, згідно якого, при виконанні роботи вона має доступ до товарно-матеріальних цінностей та грошових коштів адміністрації, зобов`язується обережно та дбайливо поводитись з переданим їй на зберігання, або для інших цілей майном та іншими цінностями (в тому числі матеріальними цінностями) і вживати заходи щодо запобіганню їх знищення, пошкодженню, псуванню, втрати, або заподіяння іншої шкоди, суворо дотримуватись правил здійснення операцій з цінностями та їх зберігання. Разом з тим, договором про повну матеріальну відповідальність не було визначено, яке саме майно передається та є ввірене останній, та за яке саме майно вона несе повну матеріальну відповідальність.

Особа, (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) відповідно до посадової інструкції касира торгівельного залу, затвердженої наказом генерального директора ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» від 14.09.2013, була зобов`язана дотримуючись правил ведення касових операцій, отримувати повну оплату за всі товари, які проходять через касу від покупця. Одночасно з цим Особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) була ознайомлена з розпорядженням генерального директора ТОВ «НОВУС УКРАЇНА» від 28.05.2019 року №10, згідно якого з 03.06.2019 року у всіх магазинах компанії працівники кас наділялись правом самостійно проводити відміну/ануляцію товарної позиції, або чеку без повідомлення працівника сектору охорони.

Усвідомлюючи той факт, що їй було надано право самостійно проводити ануляцію чеків, на початку січня 2020 року Особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) розробила план з таємного викрадення майна, яке належить ТОВ «НОВУС УКРАЇНА», а саме товарів, які перебувають в реалізації у вказаному магазині та залучила до вчинення вказаного злочину свого співмешканця ОСОБА_3 . Згідно з розробленим планом ОСОБА_3 , який діяв єдиним злочинним планом з Особою, (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) мав прийти за місцем роботи Особи (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), а саме до супермаркету «Новус», що находиться за адресою м. Київ, просп. Ватутіна, 2, в той час коли остання перебувала на зміні, та під видом покупця, обрати товари в магазині, після чого пройти на касу, де на той час працювала Особа, (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження). В свою чергу Особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) з метою відведення підозри, мала просканувати всі обрані товари, безоплатно передати їх ОСОБА_3 , після чого, використовуючи касову програму на своєму робочому місці, шляхом здійснення операції з ануляції чеків через робочий комп`ютер, анулювати чек, що в свою чергу давало ОСОБА_3 змогу безперешкодно вийти з приміщення магазину «Новус» не викликаючи при цьому підозри у працівників охорони.

Так, 01 лютого 2020 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_3 , прийшов до магазину «Новус» за адресою м. Київ, просп. Ватутіна, 2, де обрав в торговому залі наступні товари:

-2 Пакети малих «Новус Біо», закупівельною вартістю 85 копійок, а всього загальну суму 1 грн. 70 коп.;

-Картоплю відбірну ТМ «Матуся Потуся», вагою 2,5 кг, закупівельною вартістю 35 грн. 45 коп.;

-Цибулю вагову, вагою 1,1 кг, закупівельною вартістю 7 гривень 88 ; копійок;

-Стегно куряче охолоджене, вагою 1,896 кг, закупівельною вартістю 94 грн. 04 коп.;

-Сальтисон по-домашньому, вагою 0,486 кг, закупівельною вартістю 63 грн. 96 коп.;

-8 упаковок корму консервованого для котів «Отпіміл», закупівельною вартістю 80 грн. 56 коп.;

-Пакети для сміття ТМ «Фрекен Бок», закупівельною вартістю 27 грн. 12 коп.;

-2 упаковки шкарпеток чоловічих ТМ «Конте», закупівельною вартістю 67 грн. 80 коп.;

-Заколку для волосся, закупівельною вартістю 36 грн. 51 коп.;

-Засіб водовідштовхуючий для взуття ТМ «Марка Промо», закупівельною вартістю 13 грн. 75 коп.;

-Цибуля зелена свіжа ТМ «Марка Промо», закупівельною вартістю 10 грн. 50 коп.;

-Чай «Хілвей» з бергамотом, закупівельною вартістю 17 грн. 75 коп.;

-2 упаковки приправи для курки ТМ «Торчин», закупівельною вартістю 13 грн. 70 коп.;

-Приправа універсальна ТМ «Торчин», закупівельною вартістю 22 грн. 50 коп.;

-Сало по-українськи, копчене, вагою 354 гр., закупівельною вартістю 42 грн. 93 коп.;

-Рис довго зернистий ТМ «Новус», закупівельною вартістю 23 грн. 15 коп.;

-Капусту вагову, вагою 1,14 кг, закупівельною вартістю 4 грн. 16 коп.;

-Фарш свинний котлетний охолоджений, вагою 0,886 кг, закупівельною вартістю 67 грн. 43 коп.;

-Макарони яєчні локшина№27, закупівельною вартістю 33 грн. 70 коп.;

-грудинка українська ТМ «Бащинський», вагою 0,546 кг, закупівельною вартістю 83 грн. 24 коп.;

-Напій «Кока Кола» 1,5 л., закупівельною вартістю 14 грн. 37 коп.;

-Хамон курадо, вагою 0,118 кг, закупівельною вартістю 51 грн. 50 коп.;

-Хамон іберіко, вагою 0,125 кг, закупівельною вартістю 200 грн. 20 коп.;

-Хліб Ризький, упаковка 400 гр., закупівельною вартістю 9 грн. 20 коп.;

-Олію соняшникову рафіновану ТМ «Олейна», закупівельною вартістю 24 грн. 30 коп.;

-Крем-фарбу для волосся ТМ «Колор Сенсейшн», закупівельною вартістю -1 грн. 85 коп.;

-Макарони ТМ «Дівелла Чіферіні», закупівельною вартістю 13 грн. 19 коп.;

-Огірки довгоплідні, вагою 1,078 кг, закупівельною вартістю 65 грн. 34 коп.;

-Горілку «Хортиця Срібна прохолода», 0,7л., закупівельною вартістю 87 грн. 55 коп.;

-Печиво пісочне полуничне ТМ «Добробут», вагою 0,95 кг, закупівельною вартістю 52 грн. 16 коп.;

-2 упаковки шкарпеток жіночих ТМ «Марка Махра», закупівельною вартістю 48 грн. 00 коп.;

-2 упаковки шкарпеток жіночих ТМ «Марка Тістечко», закупівельною вартістю 30 грн. 00 коп.;

-Гель для душу ТМ «Нівея», закупівельною вартістю 50 грн. 71 коп.;

-Хліб тостовий європейський ТМ «Кулиничі», закупівельною вартістю 13 грн. 30 коп.

В подальшому, ОСОБА_3 , приблизно о 13 годині 40 хвилин, згідно з розробленим планом пройшов до каси №3, де на той час працювала Особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) та виклав товари на касову стрічку. В свою чергу Особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), знаходячись на робочому місці - касі №3 в приміщенні магазину №1105 ТОВ «НОВУС-Україна», що розташований по пр. Ватутіна, 2 у м. Києві, просканувала всі товари, які стали об`єктом злочинного посягання, та які були обрані ОСОБА_3 , після чого навмисно здійснила операцію з ануляції чеку, та не отримуючи ніяких коштів за вказаний товар, пропустила ОСОБА_3 з товаром за межі касової лінії. Разом з тим, Особа (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження), усвідомлюючи, що касова зона перебуває під контролем камер стеження та операторів відео нагляду, з метою відведення від себе підозри, умисно передала заздалегідь приготовлений чек, залишений іншим покупцем, ОСОБА_3 .

В свою чергу ОСОБА_6 , маючи на руках переданий йому Особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) чек, утримуючи при собі товари, безперешкодно пройшов касову зону та вийшов за межі приміщення магазину.

Таким чином, ОСОБА_6 умисно, таємно, діючи за попередньою змовою з Особою (матеріали відносно якої виділені в окреме провадження) викрали товари, що належать ТОВ «НОВУС УКРАЇНА», загальною вартістю 1449 гривень 49 копійок (в ціні закупівлі), та розпорядились ними на власний розсуд, завдавши тим самим матеріального збитку на вказану суму.

Будучи допитаним в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю, дав покази, підтвердив вищевикладені обставини їх скоєння, зокрема в частині часу, місця та способу вчинення, щиро розкаявся у вчиненому.

Вказав, що дійсно, 01 лютого 2020 року, приблизно о 13 годині 20 хвилин, прийшов до магазину «Новус» за адресою м. Київ, просп. Ватутіна, 2, де обрав в торговому залі товари, зазначені в обвинувальному акті та пройшов до каси №3, де на той час працювала його співмешканка ОСОБА_7 та з якою він заздалегідь домовився про спільне вчинення крадіжки, виклав товари на касову стрічку. Ірина просканувала всі товари, які стали об`єктом злочинного посягання, та які були обрані ОСОБА_3 , після чого навмисно здійснила операцію з ануляції чеку, та не отримуючи ніяких коштів за вказаний товар, пропустила ОСОБА_3 з товаром за межі касової лінії, передавши йому заздалегідь приготовлений чек, залишений іншим покупцем.

Останній виразив готовність понести покарання за вчинене у межах своєї вини.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення даних злочинів, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження та інших з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого. Суд, у відповідності до положень Кримінального Кодексу України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб, за вище встановлених обставин.

При цьому, з урахуванням, висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах відображеного у постанові Верховного Суду колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 березня 2018 року у справі № 521/11693/16-к, судом установлено, що обставини визнані судом у вироку як доведені, з числа регламентованих ст. 91 КПК України, у своїй сукупності підтверджуються процесуальними джерелами доказів, які передбачені ст. 84 того ж Кодексу, та містяться у матеріалах цього провадження, як наслідок, суд вважає, встановленими всі обставини, що мають значення для кримінального провадження шляхом обсягу та порядку дослідження доказів на їх підтвердження, у порядку ст. 349 КПК України.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття у вчиненому злочині та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, має задовільний стан здоров`я, не є інвалідом І чи ІІ групи, не одружений, спосіб життя, повідомив, що працюючого не офіційно збиральником вікон позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме наявність у нього розуміння неприйнятності вчинених ним дій у цивілізованому суспільстві; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини другої статті 185 КК України у виді позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 того ж Кодексу та покладенням обов`язків з числа визначених ст. 76 КК України, оскільки суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09 червня 2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24 березня 2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29 листопада 2007 року).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головною є можливість у кожній конкретній справі оцінити основному мету застосування певного заходу та характер впливу на особу, які можуть істотно відрізнятися, навіть, за зовнішньої подібності відповідних примусових заходів, бо суд стоїть на тій позиції, що незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства, що, у цій ситуації, при застосуванні саме такого покарання, є можливим.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики, ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи викладене суд вважає призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі зі звільненням його від відбування покарання з випробуванням пропорційним вчиненому злочину та таким, що перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався та підстави для його визначення, на даному етапі, відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному проваджені, відсутні.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішено, згідно положень ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази у кримінальному проваджені, диск із записом камери стеження магазину «Новус» за 01.02.2020 року зберігати у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя