ЄУН № 337/1550/20
Провадження № 1-кп/337/296/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2020 року м. Запоріжжя
Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні залі суду у м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 не зареєстрований у встановленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, та не будучи посадовою особою суб`єкта господарювання, що має право на здійснення операцій з металобрухтом, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи умисел на порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, з порушенням вимог статті 4 Закону України «Про металобрухт» від 05.05.1999, упродовж березня та квітня 2020 року у приміщенні гаражу № НОМЕР_1 ГБК «Сокіл-2» за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Випробувачів, 2, здійснював незаконне приймання від населення за готівковий рахунок брухту чорних та кольорових металів з метою подальшої реалізації.

Зокрема, порушуючи порядок здійснення операцій з металобрухтом, 11 квітня 2020 року приблизно о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходячись у гаражі № НОМЕР_1 ГБК «Сокіл-2» за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Випробувачів, 2, прийняв від ОСОБА_6 10 кілограм брухту чорного металу, визначивши масу на спеціально заготовлених вагах, за ціною 2 гривні 00 копійок за кілограм, сплативши останньому 20 гривень.

Після чого, 11.04.2020 о 11 годині 08 хвилин працівниками поліції було проведено санкціонований обшук у гаражі № НОМЕР_1 ГБК «Сокіл-2» за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Випробувачів, 2, а саме приміщення незаконного пункту прийому металобрухту, під час якого зафіксовано факт здійснення ОСОБА_5 діяльності з прийому металобрухту, а також виявлено та вилучено брухт чорних металів, загальною вагою 140 кілограм, який ОСОБА_5 приймав у населення за готівковий розрахунок та зберігав з метою подальшого збуту, а також знаряддя злочину, а саме: ваги.

Обвинувальний акт надійшов до суду із угодою про визнання винуватості від 23.04.2020 року, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_5 ,на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладену в приміщенні Запорізької місцевої прокуратури №3 за адресою м. Запоріжжя пр. Ювілейний, 30, за умовами якої сторони погодились на повне визнання своєї винуватості ОСОБА_5 та призначення йому покарання за ч.1 ст.213 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі із можливістю звільнення його від відбування покарання із встановленням іспитового строку на підставі ст.75 КК України та покладенням обов`язків, передбаченими ст.76 КК України терміном на 1 рік.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтримавши угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, а тому просить затвердити угоду.
Прокурор в судовому засіданні також просив затвердити угоду про визнання винуватості від 23.04.2020 р.
Захисник не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості від 23.04.2020р.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угоду про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, вид покарання та інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.213 КК України, як здійснення прийому брухту чорних металів фізичною особою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та постановлення обвинувального вироку з призначенням міри покарання, визначеної сторонами в угоді.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не застосовувався.
У відповідності з викладеним та керуючись ст.ст. 314, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23.04.2020 року, укладену між прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 , з іншого боку.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання з випробуванням строком на один рік з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації ; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч. ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.
Речові докази :брухт чорних металів, загальною вагою 140 кілограмів, ваги- передані на зберігання до камери схову Хортицького ВП ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області - знищіти.
Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

15.06.2020