КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
Іменем України

22 червня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою від 06 лютого 2020 року слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_6 відмовила у задоволенні скарги ОСОБА_5 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0005098.

Своє рішення про відмову у задоволенні скарги слідчий суддя обґрунтувала тим, що заява потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, окрім іншого, повинна містити відомості про розмір шкоди, завданої самоправними діями, оскільки обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є наслідки у вигляді значної шкоди, однак враховуючи те, що ОСОБА_5 не посилається на те, що висипанням будівельного сміття в озеро «Святище» йому завдано шкоди, і жодних даних про розмір такої шкоди матеріали кримінального провадження не містять, висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення ґрунтується на матеріалах досудового розслідування.

Крім того, своє рішення про відмову у задоволення скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя обґрунтувала положеннями п. 10 ст. 284 КПК України, яка зобов`язує слідчого або прокурора закрити кримінальне провадження у разі якщо строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Та обставина, що потерпілим подавались заяви про зміну кваліфікацій кримінального правопорушення на ст. 239-2 КК України, як зазначила слідчий суддя, не має жодного значення для вирішення даної скарги, оскільки даний злочин теж відноситься до злочинів невеликої тяжкості.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2020 року у справі № 753/1106/20 та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити вимоги його скарги від 10.01.2020 року.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та протиправною, оскільки висновки суду не ґрунтуються на матеріалах справи.

Зокрема, апелянт звертає увагу на лист Дарницької РДА в м. Києві про порушення природоохоронного законодавства на озері «Святище», у зв`язку з чим, на його думку, є збитки, нанесені громаді, та йому, як члену громади.

Крім того, як вказує апелянт, судом не було досліджено питання призначення експертизи для встановлення розміру збитків, нанесених громаді та йому, про що він заявляв клопотання слідчому, проте, жодне його клопотання слідчим не було виконано та не були проведені допити, а також не була належним чином розглянута жодна його скарга в прокуратуру на бездіяльність слідчого.

Крім цього, посилаючись на похилий вік та погане самопочуття, ОСОБА_5 просив проводити розгляд скарги без його участі, зазначивши про те, що він підтримує свою скаргу та просить її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; перевіривши матеріали судового провадження за скаргою ОСОБА_5 та матеріали закритого кримінального провадження № 0005098 від 06.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України; проаналізувавши доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 , колегія суддів дійшла висновку, що зазначена скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так, як обґрунтовано зазначається в оскаржуваній ухвалі, відповідно до вимог, передбачених другим абзацом п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження у разі, коли строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.

Першою частиною ст. 219 КПК України встановлено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Як прямо передбачено другим абзацом ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру становить:

1) шість місяців - у кримінальному провадженні щодо кримінального проступку;

2) дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості;

3) вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину.

З урахуванням зазначених вище вимог кримінального процесуального закону, приймаючи до уваги той факт, що з моменту внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 356 КК України за № 0005098 від 06.06.2018 року і до дня ухвалення слідчим рішення від 06.06.2019 року про закриття зазначеного кримінального провадження минуло 12 місяців, а також ту обставину, що за цей час жодній особі, не було повідомлено про підозру у зазначеному кримінальному провадженні, слідчий суддя, за результатами розгляду скарги потерпілого ОСОБА_5 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, дійшла обґрунтованого висновку про відсутність законних підстав для її задоволення, оскільки такий висновок ґрунтується на вимогах закону.

При цьому, незважаючи на доводи апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_5 про те, що слідчий суддя не дослідив питання призначення експертизи для встановлення розміру збитків, нанесених громаді та йому ОСОБА_5 , як члену громади, про що він заявляв клопотання слідчому, однак жодне його клопотання слідчим не виконано, допити не проведені, а також на те, що матеріали закритого кримінального провадження дійсно свідчать про неповноту досудового розслідування, суд апеляційної інстанції не може визнати ці обставини достатніми підставами для скасування, як ухвали слідчого судді, так і постанови слідчого про закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до положень ч. 8 ст. 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії, в тому числі допити осіб, проведення експертиз, не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази недопустимими.

З огляду на це, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 про те, що висновки слідчого судді не відповідають обставинам справи, слід визнати безпідставними та такими, що не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне, за наслідками апеляційного розгляду, прийняти рішення, яким ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 06 лютого 2020 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0005098, без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-сс/824/2094/2020

Категорія ч. 2 ст. 309 КПК України

Слідчий суддя у 1-й інстанції ОСОБА_6

Доповідач - суддя ОСОБА_1