Номер провадження: 11-сс/813/862/20
Номер справи місцевого суду: 523/6736/20 1-кс/523/1874/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.05.2020 р., якою по кримінальному провадженню №0001431 внесеного до ЄРДР від 05.05.2020 року відносно:
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання ст. слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04.07.2020 року із визначенням застави - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 168160 грн.
Мотивуюче своє рішення, слідчий суддя, врахував, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, відсутність судимості, наявність хронічного захворювання нижніх кінцівок, а також те, що підозрюваний зазначив про періодичне вживання наркотичних засобів, не має легального джерела матеріального існування, а вилученні у нього пакунки мали значення не лише для власного вжитку, а і для збуту.
Слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків.
Крім того, з урахуванням особи підозрюваного та обставин інкримінованого йому правопорушення, слідчий суддя вважав за необхідне визначити розмір застави у межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 зазначив, що вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, з наступних підстав:
- слідчим суддею визначено максимальний розмір застави передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, що фактично позбавляє його можливості його внесення;
- слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 не має судимостей, самостійно утримує малолітню дитину, має на утриманні мати інваліда, має хронічне захворювання нижніх кінцівок, в зв`язку з чим потребує медичного нагляду, щиро кається в скоєному злочині, надає органам досудового слідства всю необхідну інформацію, щодо осіб причетних до розповсюдження наркотичних засобів.
Посилаючись на наведені доводи, підозрюваний ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 40540 грн.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги підозрюваного та просила її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти її задоволення та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновку про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина перша ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Приймаючи до уваги те, що підозрюваним ОСОБА_8 не оспорюється обґрунтованість пред`явленої йому підозри, апеляційний суд вважає, що вона знайшла своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчого та ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Згідно з приписами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Приймаючи до уваги те, що стороною захисту питання обґрунтованості підозри в апеляційній скарзі не заперечувалось, колегія суддів вважає, що обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК Українизнайшла своє підтвердження під час розгляду клопотання слідчого в оскаржуваній ухвалі від 06.05.2020 р.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали видно, що слідчий суддя дотримався приписів зазначених вище норм кримінального процесуального закону та врахував їх при постановленні ухвали, зазначивши, що на даній стадії досудового розслідування є реальним ризик, що підозрюваний, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, вважає реальним ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що існує ризик можливого продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_8 , а саме збут наркотичних засобів за місцем можливого подальшого перебування ОСОБА_8 , оскільки місцем вчинення злочину є саме житло підозрюваного, більш того останній пояснив що вилучені у нього пакунки мали значення не лише для власного вжитку, а і для збуту.

До того ж, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.
Доводи підозрюваного ОСОБА_8 щодо можливості застосування відносно нього цілодобового домашнього арешту з огляду на те, що у останнього на утриманні є малолітня дитина та матір інвалід, колегія суддів відноситься критично, оскільки підозрюваний ОСОБА_8 не має легального джерела матеріального існування та підтвердження утримання родини саме ОСОБА_8 до апеляційної скарги не долучено. Окрім того, матеріали провадження, а також апеляційної скарги не містять будь-яких відомостей на підтвердження наявності у нього на утриманні малолітньої дитини, а також взагалі документів, які б підтверджували його батьківство.

Враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні тяжкого злочину, апеляційний суд вважає правильним висновок слідчого судді про необхідність застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим ризикам.
Посилання підозрюваного на неврахування слідчим суддею його особи, наявності хвороби та необхідності в отриманні медичної допомоги, а також співпрацю з органами досудового розслідування, апеляційний суд вважає такими, що суперечать матеріалам провадження, оскільки слідчий суддя врахував особу підозрюваного, там мотивував своє рішення в оскаржуваній ухвалі.

Що стосується стану здоров`я підозрюваного, апеляційний суд звертає увагу на те, що на момент як розгляду клопотання слідчого, так і розгляду апеляційної скарги будь-яких відомостей щодо наявності обставин, які виключають його утримання під вартою, матеріали провадження не містять.

Наявність у підозрюваного ОСОБА_8 хронічного захворювання, а саме посттромбофлеботичного захворювання нижніх кінцівок підтверджується випискою з медичної карти підозрюваного від 06.05.2020 року (а.с 60), але будь-яких інших документів, які б об`єктивно свідчили про критичний стан підозрюваного та вказував на обставини, які відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України виключають можливість застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

В свою чергу, апеляційний суд зазначає, що надання медичної допомоги, особам взятим під варту здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я від 10.02.2012 №239/5/104, відповідно до якого, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного перелік та керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Таким закладом охорони здоров`я є Філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в Одеській області, однак підозрюваним не надано доказів того, що він звертався за медичною допомогою, та йому було відмовлено у наданні такої, або така допомога, якої він потребує в умовах лікувального закладу вказаного типу не може бути наданою.

Щодо доводів підозрюваного ОСОБА_8 з приводу непомірного розміру застави, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, що цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року.

У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою.

Приймаючи рішення про визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу слідчим суддею враховані як обставини справи, так і особа підозрюваного, а також тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному у разі визнання його винним.

Згідно з положеннями п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
При цьому, слідчий суддя, на переконання колегії суддів, обґрунтовано посилаючись на приписи п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначив підозрюваному ОСОБА_8 заставу, як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід в межах розміру, який передбачений діючим КПК України, що на переконання колегії суддів, буде в повній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку останнього, у випадку її внесення, під загрозою звернення вказаного розміру застави в дохід держави за наявності відповідних для цього підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи всі викладені вище обставини в своїй сукупності, а також враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, наявність в зазначеному кримінальному провадженні доведених ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також особу підозрюваного, суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, яка буде достатньою для виконання покладених на нього обов`язків у разі її внесення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу підозрюваного залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 06.05.2020 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави строком до 04.07.2020 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4