КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5
особи, щодо якої вирішується
питання про екстрадицію ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) за апеляційними скаргами ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_6 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) строком до 27.03.2020 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Атирауської області (Республіка Казахстан), громадянину Республіки Казахстан, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 ,

який розшукується правоохоронними органами Республіки Казахстан для виконання вироку Спеціалізованого міжрайонного суду по кримінальним справам Атирауської області Республіки Казахстан від 25 січня 2019 року за п.п. «а», «б», ч.4 ст.176 КК Республіки Казахстан, для забезпечення його видачі (екстрадиційного арешту) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Республіки Казахстан,-
В С Т А Н О В И Л А :

22 грудня 2019 року співробітниками ОКПП «Київ» Державної прикордонної служби України відповідно до вимог ст.ст.208, 582 КПК України затримано громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , який перебуває у міжнародному розшуку.

24 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва щодо ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт на строк 40 діб, до 30.01.2020 року.

24 січня 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання виконувача обов`язків прокурора м. Києва ОСОБА_9 про застосування до громадянина Республіки Казахстан ОСОБА_6 , який розшукується правоохоронними органами Республіки Казахстан для виконання вироку Спеціалізованого міжрайонного суду по кримінальним справам Атирауської області Республіки Казахстан від 25 січня 2019 року за п.п. «а», «б», ч.4 ст.176 КК Республіки Казахстан, запобіжного захожу у вигляді тримання під вартою для забезпечення його видачі (екстрадиційного арешту) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу (екстрадицію) компетентним органам Республіки Казахстан.

28 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва вказане клопотання задоволено, до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Республіки Казахстан, строком до 27.03.2020 року. Обґрунтовуючи своє рішення суд послався на наявність всіх законних підстав для утримання ОСОБА_6 під вартою, оскільки застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, не може бути достатнім для запобігання можливим спробам його переховуватися з метою уникнення передачі компетентним органам Республіки Казахстан.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_6 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій не погоджується з ухвалою, вважає її безпідставною та необґрунтованою, оскільки судом порушено норм ст.ст.13, 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах, п.п.1, 3 ст.58 Мінської конвенції. На думку апелянта, кримінальне переслідування ОСОБА_6 здійснюється за політичними мотивами. При цьому зазначає, що висновок слідчого судді про неможливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою (екстрадиційним арештом) не підтверджується доказами, дослідженими під час розгляду клопотання, у судовому засіданні прокурором не доведено існування хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а в ухвалі суду відсутнє будь-яке обґрунтування неможливості застосування до особи альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою. Крім того, судом не враховано стан здоров`я ОСОБА_6 , ті обставини, що останній обвинувачується у вчиненні ненасильницького злочину, має стійкі соціальні зв`язки на території України, орендує житло та звернувся до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Також судом не взято до уваги наявність осіб, які бажають виступити поручителями ОСОБА_6 за виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28 січня 2020 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_6 екстрадиційного арешту.

В свої апеляційній скарзі затриманий ОСОБА_6 не погоджується з ухвалою слідчого судді, вважає необґрунтованими та немотивованими висновки суду щодо неможливості застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід, оскільки він має постійне місце проживання в м. Києві, хворіє на ряд захворювань та потребує постійного медичного нагляду. Зазначає, що переслідується правоохоронними органами Республіки Казахстан на підставі сфабрикованих доказів, та в матеріалах клопотання відсутній повний перелік документів, якими обґрунтовується необхідність екстрадиційного арешту. Тому, просить скасувати ухвалу слідчого судді від 28 січня 2020 року.

Заслухавши:
доповідача суддю апеляційного суду;
прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг;
затриманого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити;
ознайомившись з матеріалами клопотання та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 24 грудня 2019 року щодо ОСОБА_6 застосовано тимчасовий арешт на строк 40 діб, до 30.01.2020 року.

28 січня 2020 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу та фактичну передачу до Республіки Казахстан, строком до 27.03.2020 року.

Розглядаючи клопотання прокурора про застосування щодо ОСОБА_6 екстрадиційного арешту, слідчий суддя, виходячи з наявних даних, прийшов до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання прокурора.

Разом з тим, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст.584 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу.

Так, відповідно до ч.1 ст.585 КПК України, за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Крім того, відповідно до ч.2 ст.585 КПК України при вирішенні питання про можливість застосування запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, слідчий суддя обов`язково враховує: 1) відомості про ухилення особи від правосуддя у запитуючій стороні та дотримання нею умов, на яких відбулося звільнення її з-під варти під час цього або інших кримінальних проваджень; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі в разі засудження, виходячи з обставин, встановлених під час заявленого кримінального правопорушення, положень закону України про кримінальну відповідальність і усталеної судової практики; 3) вік та стан здоров`я особи, видача якої запитується; 4) міцність соціальних зв`язків особи, у тому числі наявність у неї родини та утриманців.

Разом з тим, як вважає колегія суддів, при застосуванні щодо ОСОБА_6 екстрадиційного арешту, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився таких порушень вимог ст.ст.584, 585 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та тягнуть за собою його скасування.

Так, висновки слідчого судді про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 екстрадиційного арешту не мотивовані належним чином.

У всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів (рішення у справі "Боротюк проти України" п. 62).

Згідно положень ст.585 КПК України суду належало з`ясувати чи подальше тримання ОСОБА_6 під вартою до вирішення питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Казахстан, є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, однак суд цього не зробив.

Слідчим суддею також не враховано даних про особу затриманого та стан його здоров`я, наявність місця проживання в м. Києві, де ОСОБА_6 проживав до затримання.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №16 від 80.10.2004 «Про деякі питання застосування законодавства, яке регулює порядок і строки затримання (арешту) осіб при вирішенні питань, пов`язаних з їх екстрадицією» при вирішенні питання про тимчасовий арешт особи з метою її видачі іноземній державі, суд повинен перевірити наявність запиту та відповідних документів, визначених договором, на підставі яких вирішується питання про екстрадицію, а також відсутність обставин, що перешкоджають видачі або передачі.

При вирішенні питання про застосування тимчасового арешту та екстрадиції суд не вивчає питання її винуватості, наявності відповідних доказів, а лише перевіряє наявність відповідних документів органів досудового розслідування (слідства) іноземних держав (компетентних органів), які підтверджують факт підозри або обвинувачення у вчиненні злочину, а також перебування такої особу у розшуку, і наявність підстав для її затримання на підставі рішення компетентного органу для затримання останньої та подальшої екстрадиції.

Відповідно до ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

З урахуванням вищевказаного, а також даних в їх сукупності про особу затриманого, який проживає в Україні на законних підставах, до кримінальної відповідальності не притягувався, має намір офіційно працевлаштуватися, та у передбаченому Законом порядку подав до Міграційної служби України заяву про звернення за захистом в Україні.
При цьому встановлено, що особи, які визнані співучасниками ОСОБА_6 , згідно вироку суду, отримали статус політичних біженців у Великобританії.
Також враховується погіршення стану здоров`я затриманого, приводить колегію суддів до висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу не пов`язаного із тримання під вартою (екстрадиційним арештом), застосувавши до останнього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої Законом.

За таких обставин, необхідності подальшого обмеження права особи на свободу шляхом застосування екстрадиційного арешту, з урахуванням тривалого терміну тримання ОСОБА_6 під вартою, а також можливого тривалого часу подальшого здійснення процедур пов`язаних з екстрадицією, в контексті зазначеного провадження немає.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, та підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.309, 404, 405, 407, 419, 422, 584 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_6 ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 28 січня 2020 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційний арешт) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується правоохоронними органами Республіки Казахстан, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання виконувача обов`язків прокурора м. Києва ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для забезпечення видачі особи (екстрадиційний арешт) щодо громадянина Республіки Казахстан - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 год. до 07:00 год. ранку наступної доби.

Покласти на ОСОБА_6 процесуальні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим та прокурором;
- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та обов`язків покладених судом, визначити до 27.03.2020 року.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.

Зобов`язати ОСОБА_6 невідкладно прибути до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та стати на облік в органі Національної поліції України за місцем проживання

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Прокуратуру міста Києва, а її виконання на орган Національної поліції України за місцем перебування ОСОБА_6 під домашнім арештом.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3