Справа № 626/2026/19
Провадження № 1-кс/626/151/2020
УХВАЛА

20 березня 2020 року м.Красноград

Слідчий суддя Красноградського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000475 від 03 вересня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Власник майна ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000475. Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 05.09.2019 року, за участі ОСОБА_3 , було задоволено клопотання сторони обвинувачення та накладено арешт на автомобіль марки AUDI А6 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_3 , свідоцтво про реєстрацію вказаного автомобіля серії НОМЕР_2 та ключі від вказаного автомобіля. Так, згідно клопотання, необхідність арешту вказаного майна обумовлювалася тим, що вилучений автомобіль марки AUDI А6 з реєстраційним номером НОМЕР_1 є знаряддям вчиненого злочину, міг зберегти на собі сліди злочину або може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 05.09.2019 року залишено без змін.

В обґрунтування поданого клопотання про скасування арешту майна, заявник посилається на те, що всі необхідні процесуальні дії з транспортним засобом завершено , що, на його думку, є підставою для скасування арешту. Подальший арешт належного йому майна призводить до надмірного обмеження його прав як власника, дається взнаки для його родини та ускладнює надання медичної допомоги дітям заявника, а крім того відсутня потреба в подальшому застосуванні арешту майна.

Оцінюючи доводи особи, яка подала клопотання, слідчий суддя враховує, ті обставини, що заявником не надано до суду доказів належності ОСОБА_3 майна, про яке йдеться в клопотанні. Відомостей про оскарження дій слідчого, прокурора в рамках цього кримінального провадження з приводу протиправності вилучення речей і документів, у суду на теперішній час не має.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В силу ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. Як передбачено ч. 1ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Під час розгляду клопотання про арешт майна судом було встановлено, що автомобіль AUDI А6 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, проводяться судові експертизи, що підтверджується листом Харківського НДЕКЦ МВС від 30.01.2020. Відомості про закінчення на час розгляду клопотання проведення експертних досліджень стосовно транспортного засобу не надані.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчому судді під час розгляду клопотання не надано доказів, які б в своїй сукупності свідчили, що в подальшому в застосуванні арешту майна відпала потреба або відомості про необґрунтованість накладення арешту на майно та спростовували висновки щодо наявності підстав для такого арешту.

За таких обставин слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.98,170-174,369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000475 від 03 вересня 2019 року.

Ухвала остаточнаі оскарженнюне підлягає.

Слідчий суддя