У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/7857/19

№ 1-кс/183/849/20

05 червня 2020 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Перещепинського ВП Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 08.12.2019 року за № 0000280 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України,

за участі слідчого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИЛА:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку ст. 170 КПК України надійшло клопотання слідчого Перещепинського ВП Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна.
В обґрунтування свого клопотання слідчий зазначив, що в ході досудового розслідування встановлено, що 08.12.2019 року приблизно о 00.00 годині ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували біля домоволодіння АДРЕСА_1 , поряд із яким знаходився транспортний автомобіль марки «Toyota Land Cruser 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 .

В цей час ОСОБА_7 підійшов до вищевказаного автомобіля, який не було зачинено за допомогою засобів охорони транспортного засобу, у тому числі технічними, шляхом вільного доступу відкрив водійські дверцята та виявив, що у замку запалення знаходяться ключі від автомобіля, про що відразу повідомив присутнім поряд ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .

Після цього у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння вищезазначеним транспортним засобом, реалізуючи який, виступаючи у ролі підбурювача, шляхом умовляння, ОСОБА_8 попросив ОСОБА_5 , ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , щоб ті сіли до автомобіля та їхали за ним, тим самим незаконно заволоділи транспортним засобом.

В свою чергу, у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 виникло бажання й рішучість учинити злочин, тобто раптово виник спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, таємно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 08.12.2019 року приблизно о 00.10 годині, знаходячись за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 сів за кермо автомобіля марки «Toyota Land Cruser 80», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , бежевого кольору, який належить ОСОБА_9 , та завів його двигнув. В цей час, виступаючи у ролі співвиконавців вчинення даного злочину, до салону автомобіля також сіли ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_7 , керуючи автомобілем, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , на протиправно вилученому транспортному засобі з місця вчинення злочину поїхали, тим самим незаконно заволоділи ним, спричинивши ОСОБА_9 значну матеріальну шкоду в сумі 195 310 грн.

26.05.2020 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на 25.05.2020 року, за ОСОБА_8 зареєстровано право власності на об`єкти нерухомого майна, а саме:

-земельну ділянку 1 з кадастровим номером :02:017:0131, площею 0.0826 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

-житловий будинок, загальною площею 39,6 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-квартиру, загальною площею 49 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ;

-квартиру, загальною площею 44,8 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 .

Враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 2 ст. 289 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, є достатні підстави вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Також слідчий у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України просить розглядати клопотання без повідомлення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника, з метою забезпечення арешту майна, оскільки є підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, направлені на продаж або перереєстрацію об`єктів нерухомого майна за іншими особами.

Під час судового розгляду слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні.
Згідно з ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
У зв`язку з вищевказаним власник майна в судове засідання не викликався.
Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідчий суддя дійшла до таких висновків.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Пунктом 3 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається, в тому числі, з метою конфіскації майна як виду покарання.
Також, норма ч. 5 ст. 170 КПК України містить наступне: у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Тому слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що накладення арешту на зазначене майно відповідає завданню арешту майна, визначеного ст. 170 КПК України, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
У відповідності з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, в тому числі:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У відповідності з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Тому слідчий суддя вважає, що застосування обмежень щодо заборони відчуження нерухомого майна третім особам є найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
У відповідності з п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, в тому числі, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Слідчий суддя вважає, що виконання ухвали необхідно покласти на слідчого Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Також на виконання вказаної норми, у відповідності з ч. 7 ст. 173 КПК України копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали - фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, - при вирішенні питання про арешт майна з метою забезпечення збереження речових доказів. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Тому слідчий суддя вважає, що направлення копії ухвали слідчого судді необхідно доручити слідчому ОСОБА_3 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Накласти арешт на об`єкти нерухомого майна, власником якого є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-земельну ділянку 1 з кадастровим номером :02:017:0131, площею 0.0826 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;

-житловий будинок, загальною площею 39,6 м2, розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-квартиру, загальною площею 49 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ;

-квартиру, загальною площею 44,8 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , шляхом заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження об`єктів нерухомого майна.
Заборонити усім суб`єктам, які мають право здійснювати повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії (державна реєстрація прав та їх обтяжень, внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, змін до них та їх скасування, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, скасування запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно), а також інші дії, що здійснюються в Державному реєстрі прав, відносно об`єктів нерухомого майна: земельної ділянки 1 з кадастровим номером :02:017:0131, площею 0.0826 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 ; житлового будинку, загальною площею 39,6 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ; квартири, загальною площею 49 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 ; квартири, загальною площею 44,8 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , власником яких відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, станом на 25.05.2020 року, є ОСОБА_8 .
Виконання ухвали покласти на слідчого Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Доручити слідчому Перещепинського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 направити копію ухвали на адресу власника нерухомого майна.
Зобов`язати державного реєстратора Реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області внести відповідні відомості щодо заборони на відчуження вищезазначених об`єктів нерухомого майна.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1