Справа №635/5132/19
Провадження №1-кп/635/18/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
секретар судових засідань ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000210 від 15 квітня 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06 липня 2006 року Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, 198, 69 КК України до 2 роки 6 місяців позбавлення волі; звільнений 08 лютого 2008 року умовно-достроково на не відбутий строк 7 місяців 2 дні;
-17 грудня 2008 року Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;
- 09 лютого 2010 року Жовтневим районним судом м. Маріуполь за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі;
-16 грудня 2010 року Куйбишевським районним судом Запорізької області за ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 09 грудня 2014 року умовно-достроково на не відбутий строк - 1 рік 4 місяці 16 днів;
-29 грудня 2018 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Запорізького апеляційного суду від 10 жовтня 2019 року вирок Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19 грудня 2018 року змінений, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 в ранковий час 15 квітня 2019 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав телевізора марки «BRAVIS» «LED-55Е6000» Smart+Т2, який належить ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник разом з викраденим, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 9500,00 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, щиро розкаявся та пояснив про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що за адресою: АДРЕСА_3 , знаходиться центр реабілітації, де він проходив курс реабілітації від наркоманії. В центрі його примушували працювати, проте гроші за це не платили, а тому він вчинив крадіжку телевізора, що належить потерпілому. Телевізор здав до ломбарду. Цивільний позов обвинувачений визнав в повному обсязі.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, ставленні обвинуваченого до скоєного, осуду своїх дій.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово, а саме п"ять разів, судимий за злочини проти власності, злочин вчинив в період іспитового строку за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2018 року, офіційно не працює, за місцем проходження реабілітації Громадською організацією «Допомога Запоріжжя» характеризується позитивно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст.65 КК України, поряд з наведеними вище даними про його особу, обставиною, яка пом`якшує покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочинів середньої тяжкості, конкретні обставини справи, визнання обвинуваченим цивільного позову, та вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання в межах санкції статті закону, що передбачає кримінальну відповідальність, у виді позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_3 вчинив злочин в період іспитового строку за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2018 року, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у відповідності до положень ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів по проведенню судової товарознавчої експертизи № 9240 від 02 травня 2019 року на суму 785,00 гривень відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 в розмірі 9500,00 гривень підлягає задоволенню в повному обсязі на підставі ст. 1177 ЦК України.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 грудня 2018 року у вигляді одного року позбавлення волі та сукупністю вироків остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді п"яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 9500 (дев`ять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експертів, у розмірі 785 (сімсот вісімдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1