Справа № 715/45/20
Провадження № 1-кп/715/31/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.01.2020 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, працюючого екскаваторником, вдівця, із середньо-спеціальною освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,-
В С Т А Н О В И В :
30 липня 2019 року близько 13:00 год. ОСОБА_5 , являючись машиністом екскаватора марки ATLAS 1404 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію машини серії НОМЕР_2 належить ТзОВ «Надія», діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, в позаробочий час без відома адміністрації ТОВ «Надія», маючи вільний доступ до екскаватора марки «ATLAS 1404», реєстраційний номер НОМЕР_1 , усвідомлюючи відсутність в нього спеціального дозволу, встановленого законодавством України на проведення видобування корисних копалин загальнодержавного значення та повноважень на проведення цих робіт, за допомогою вищевказаного навантажувача, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші, шляхом її забору з русла річки Малий Сірет, що в с. Сучевени Глибоцького р-ну Чернівецької обл. та навантаження на автомобіль марки «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу належить ТзОВ «Надія» під керуванням ОСОБА_6 та автомобіль марки «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 належить ТзОВ «Надія», під керуванням ОСОБА_7 в загальній кількості 8 м. куб. для власних потреб, яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року № 827 «Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», «Інструкції із застосування Класифікації запасів і ресурсів корисних копалин державного фонду надр до родовищ піску та гравію» затвердженої 25.06.2007 № 198 належить до надр загальнодержавного значення.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразились в незаконному видобуванні корисних копалин загальнодержавного значення ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
24 січня 2020 року між першим заступником керівника Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості.
За умовами даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють викладених вище фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів щодо добровільності та істотності їхніх позицій.
Сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.240 КК України тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення та узгоджують вид і розмір покарання з урахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся та наявні інші пом`якшуючі покарання обставини у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 8500 гривень. При погодженні призначення покарання враховувалось те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому правопорушенні, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується, раніше не судимий.
Обвинувачений ОСОБА_5 дає згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян тобто 8500 гривень.
Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження цієї угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, а саме: обмеження права оскарження вироку зі ст.ст.394, 424 КПК України, та відмову від прав, передбачених ст.474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_5 , розуміє зміст положень ч.4 ст.474 КПК України, а саме те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.
Обвинувачений ОСОБА_5 , розуміє вид покарання, а також інших заходів, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди про визнання винуватості, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд вважає, що у суду відсутні підстави для відмови у її затвердженні.
Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому, як передбачено ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Як було встановлено судом, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Враховуючи норму ст.12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст.240 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, за його вчинення законом передбачено покарання у виді штрафу від чотирьохсот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк. Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між першим заступником керівника Сторожинецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст.314,376,468-469,471, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду, укладену 24 січня 2020 року між першим заступником керівника Сторожинецької місцевої прокуратури радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості.
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.240 КК України і призначити йому міру покарання у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень, 00 копійок в доход держави.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в розмірі 942 (дев`ятсот сорок дві) гривні, 06 копійок.
Скасувати арешт у вигляді заборони розпорядження транспортними засобами: марки «АТЛАС», державний номерний знак НОМЕР_1 , марки «КАМАЗ» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_4 », транспортний засіб марки «КАМАЗ» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_3 », власником яких є ТзОВ «Надія», накладений Ухвалами Глибоцького районного суду Чернівецької області від 02 серпня 2019 року у справі №715/1573/19 провадження №1-кс/715/302/19 провадження №1-кс/715/303/19, провадження №1-кс/715/304/19.
Речові докази: транспортний засіб марки «Атлас» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », транспортний засіб марки «КАМАЗ» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_4 », транспортний засіб марки «КАМАЗ» державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_3 » повернути власникам; 4 (чотири) поліетиленові пакети з гравійно-піщаною сумішшю, що вилучені 30 липня 2019 року конфіскувати в доход держави.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
На вирок суду може бути подано апеляцію в Чернівецький апеляційний суд через Глибоцький районний суд Чернівецької області на протязі 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.
Суддя: