№ 1-кп/243/584/2020
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Слов`янськ Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000405 від 21.02.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

28.12.2019 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 2 КК України до покарання у вигляді обмеження волі терміном на 2 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки;

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого:

18.04.2019 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі терміном на 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном 2 роки.

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

Встановив:

20.02.2020 року, приблизно о 03 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 проходили біля будинку, який на праві власності належить ОСОБА_4 та розташований за адресою: АДРЕСА_4 , де побачили, що у вказаному будинку не горить світло. У цей час у ОСОБА_6 виник, протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з території вказаного домоволодіння та про реалізацію якого вони змовилися з ОСОБА_5 , тим самим вступивши між собою в злочинний зговір.

Реалізуючи свій спільний, протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 20.02.2020 року, приблизно о 03 годин 30 хвилин, ОСОБА_5 разом із ОСОБА_6 , будучи раніше судимими за вчинення злочину, передбаченого ст. 185 КК України, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, за попередньою змовою, діючи таємно, умисно, спільно та узгоджено, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим мотивом, зайшли через незачинену хвіртку до території домоволодіння АДРЕСА_4 , тим самим незаконно проникли на територію вказаного домоволодіння. Після чого, продовжуючи реалізацію свого протиправного, корисливого умислу, знаходячись на території зазначеного домоволодіння, із застосуванням сили, ОСОБА_6 зламав пристрій, що запирав вхідні двері гаражу, який розташований на території домоволодіння, після чого разом із ОСОБА_5 проникли до вказаного гаражу, що є іншим приміщенням, звідки таємно, умисно, повторно, спільно, протиправно, з корисливих мотивів викрали майно, яке належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме: кутову шліфувальну машинку GS-98 вартістю 720 грн. 00 коп.; зварювальний інвертор SAB-258N вартістю 1471 грн. 20 коп., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд.

Своїми діями ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заподіяли матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на загальну суму 2191 грн. 20 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, не заперечував проти розгляду справи в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, та показав, що 20 лютого 2020 року, приблизно о 03 год. 30 хв., він разом з ОСОБА_6 проходили біля будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_4 , де у них виник умисел на викрадення чужого майна. Через не зачинену хвіртку вони увійшли на територію вказаного домоволодіння, ОСОБА_6 зламав замок на дверях гаражу, з приміщення якого вони спільно викрали «болгарку» та зварювальний апарат. З місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд. Вказав, що шкодує про вчинене та щиро кається у скоєному. Цивільний позов потерпілого визнав у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину в здійсненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, не заперечував проти розгляду справи в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, та показав, що 20 лютого 2020 року, приблизно о 03 год. 30 хв., він разом з ОСОБА_5 проходили біля будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_4 , де у них виник умисел на викрадення чужого майна. Через не зачинену хвіртку вони увійшли на територію вказаного домоволодіння, де він зламав замок на дверях гаражу, з приміщення якого вони спільно викрали «болгарку» та зварювальний апарат. З місця скоєння кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд. Вказав, що шкодує про вчинене та щиро кається у скоєному. Цивільний позов потерпілого визнав у повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заявлений цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 шкоди; наполягав на призначенні обвинуваченим суворого покарання.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю визнали свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні, їх показання повністю відповідають сутності пред`явленого обвинувачення, суд, за згодою обвинувачених та учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються, обмежившись показаннями обвинувачених та дослідженням матеріалів кримінальної справи, що характеризують їх особу.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання про те, що вина обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у здійсненні ними протиправних, навмисних дій, що виразилися у таємному викраданні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у інше приміщення, доведена у судовому засіданні повністю та суд вважає правильною кваліфікацію їх дій за ч. 3 ст. 185 КК України.

При визначенні виду і розміру покарання обвинуваченим, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу обвинувачених, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Дані про особистість обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 свідчать про те, що вони раніше судимі, за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у медичних закладах не перебувають, не працевлаштовані, не одружені, малолітніх дітей на утриманні не мають.

При сукупності обставин скоєного кримінального правопорушення та особистості обвинувачених, суд приходить до переконання про те, що виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не можливо без їх ізоляції від суспільства та вважає, що обвинуваченим доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 , будучи засудженим 28.12.2019 року Слов`янським міськрайонний судом Донецької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі з іспитовим строком 2 роки, не відбувши призначене судом покарання, вчинив новий злочин, а тому, при призначенні покарання ОСОБА_5 необхідно застосувати вимоги ч.1 ст. 71, п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України, виходячи із співвідношення, одному дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі.

Як встановлено в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 , будучи засудженим 18.04.2019 року Слов`янським міськрайонний судом Донецької області за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, не відбувши призначене судом покарання, вчинив новий злочин, а тому, при призначенні покарання ОСОБА_6 необхідно застосувати вимоги ч.1 ст. 71 КК України.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст.1167ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

По справі потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 матеріальної шкоди в розмірі 2191 гривень 20 копійок та моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні було доведено, достовірними та допустимими доказами, що неправомірними діями обвинувачених потерпілому ОСОБА_4 була заподіяна матеріальна шкода на суму 2191,20 грн., тому вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом також встановлено, що неправомірними діями обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_4 була спричинена моральна шкода. Вирішуючи питання про розмір заподіяної моральної шкоди, з огляду на доводи сторін кримінального провадження, представлені докази, визнання обвинуваченими позову, суд вважає, що вимоги про стягнення з обвинувачених у солідарному порядку в рахунок відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати у розмірі 2288,16 грн. за проведення експертизи № 1593-1594 від 02.03.2020 року Донецьким НДЕКЦ МВС України, відповідно до Закону України «Про судову експертизу» та ст. 124 КПК України, підлягають стягненню в рівних частках з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави.

Долю речових доказів по справі слід вирішити з урахуванням вимог ст. 100 КПК України.

Захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, не обирати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-376 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_5 за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 28.12.2019 року, із розрахунку відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і на підставі цього закону призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного ОСОБА_6 за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18.04.2019 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 3 (трьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частках на користь держави витрати за проведення експертизи № 1593-1594 від 02.03.2020 року у загальному розмірі 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) грн. 16 коп. по 1144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 08 коп.

Речові докази по справі: копію договору про надання фінансового кредиту та застави майна № від 20.02.2020 року на ім`я ОСОБА_5 та копію договору про надання фінансового кредиту та застави майна № від 20.02.2020 року на ім`я ОСОБА_5 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , матеріальну шкоду в розмірі 1095 (одна тисяча дев`яносто п`ять) грн. 60 коп. та моральну шкоду в розмір 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , матеріальну шкоду в розмірі 1095 (одна тисяча дев`яносто п`ять) грн. 60 коп. та моральну шкоду в розмір 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення всіма учасниками судового розгляду, а засудженим з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1