В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 лютого 2020 року смт Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Близнюки Харківської області кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кірово-Чепецьк Кіровської області, Російської Федерації, громадянина України, розлученого, не працюючого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , має судимості: 1) 20.09.1996 Лозівським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 145 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільнений 14.10.1997, відповідно до Закону України «Про амністію» від 26.06.1997; 2) 06.02.1998 Близнюківським районним судом за ч. 3 ст. 81 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст. 45 КПК України умовно 2 роки; 3) 03.02.1999 Лозівським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 140 ст. 17 ч. 2, ст. 140 КК України, із застосуванням ст. 42, 43 КК України до 3-х років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений від покарання 03.08.2002 по відбуттю покарання; 4) 07.06.2005 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки; 5) 20.02.2006 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України до п`яти років 6 місяців позбавлення волі; 6) 14.06.2006 Сумським районним судом Сумської області за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до шести років позбавлення волі. 28.07.2011 звільнений за постановою Балаклійського районного суду Харківської області від 20.07.2011 умовно-достроково на не відбутий термін 3 місяці 25 днів за ч. 3 ст. 185 КК України; 7) 18.03.2013 Кегичівським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України - до чотирьох років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від покарання з випробуванням на 3 роки; 8) 03.03.2014 Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 24.11.2017 звільнений з Жовтневської ВК № 17 Балаклійським районним судом Харківської області умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 1 рік 10 місяців 17 днів;
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-
в с т а н о в и в:
07.05.2019, близько 08 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, попросив у потерпілого ОСОБА_5 його велосипед «Україна», який знаходився на території домоволодіння останнього, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , упевнивши ОСОБА_5 в тому, що поверне його велосипед відразу ж після того як повернеться із сусідньої вулиці с. Алісівка Близнюківського району Харківської області. Заволодівши майном, ОСОБА_4 , виїхав з двору та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_5 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи Харківського НДЕКЦ МВС України в Харківській області № 6/1191 СЕ-19 від 30.05.2019, матеріальну шкоду на суму 550 гривень 00 копійок.
Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 , вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, розкаявся у скоєному, не оспорював встановлених в ході досудового розслідування фактичних обставин справи, на підставі яких йому пред`явлено обвинувачення. Пояснив про обставини справи, як викладено вище у вироку.
Прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого злочину, судом, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, що немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив учасникам кримінального провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд, переконавшись у правильності розуміння вказаних положень закону сторонами кримінального провадження, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події злочину, а також винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.

Вина обвинуваченого у скоєнні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України шахрайство, вчинене повторно.

При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_4 суд враховує щире каяття, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 66 КК України визнається судом обставиною, яка пом`якшує його покарання.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

Відповідно до класифікації злочинів, передбаченої ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_4 , відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він неодноразово судимий, злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення невідбутої частини покарання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра Близнюківської ЦРЛ не перебуває, перебуває на військовому обліку у Близнюківському РВК, має позитивну характеристику, розлучений, не працює.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та обставини, що обтяжують покарання.

Враховуючи вказані обставини, суд приходить до висновку про необхідність і достатність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

При цьому суд, керуючись ч.ч. 1,4 ст. 71 КК України, дійшов висновку, що остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами призначення покарання за сукупністю вироків, застосувавши принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання у виді семи місяців позбавлення волі за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 03.03.2014, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 24.11.2017 звільнений з Жовтневської ВК № 17 Балаклійським районним судом Харківської області умовно-достроково з не відбутим терміном покарання 1 рік 10 місяців 17 днів.

На думку суду, призначене покарання ОСОБА_4 відповідає характеру та ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також є достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, суд враховує, ризики, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те що ОСОБА_4 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально, новий злочин вчинив в період умовно-дострокового звільнення невідбутої частини покарання, в тому числі і за корисливий злочин. Тому враховуючи, що жоден інший запобіжний захід не забезпечить запобігання спробам ОСОБА_4 переховуватись від суду та вчинити інші злочини, суд застосовує до ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".

Підстав для застосування ст. 69 КК України до ОСОБА_4 суд не вбачає.

Цивільний позов не пред`являвся. Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з ОСОБА_4 процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи за цим кримінальним провадженням.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шість) місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_4 за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді семи місяців позбавлення волі за вироком Близнюківського районного суду Харківської області від 03.03.2014 і остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення:

- судово-товарознавчої експертизи № 6/1191 СЕ-19 від 30.05.2019 в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) грн. 04 коп. (код доходів 24060300 п/рахунок 0005, код отримувача (ЭДРПОУ) 37999680, МФО 899998, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, банк Казначейство України (ЕАП), стягувач платежу Держава).

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: велосипед «Україна», переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 залишити йому ж.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор".

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 03.02.2020, взявши під варту в залі суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Вирок може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Близнюківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1