Справа № 509/745/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2020 року. смт Овідіополь

Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Овідіополь Одеської області клопотання слідчого Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурорам Іллічівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001114 від 30.05.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.364 Кримінального кодексу України,-

ВСТАНОВИВ:

17 лютого 2020 року до слідчого судді звернувся слідчий з клопотанням з якого вбачається, що слідчим відділом Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001114, відомості про яке 30.05.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви матеріалів перевірки, проведеної Іллічівською місцевою прокуратурою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що слідчим відділом Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001114 відомості про яке 30.05.2018 внесено до ЄРДР, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі матеріалів перевірки, проведеної Іллічівською місцевою прокуратурою Одеської області.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження встановлено, що до Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у травні 2018 року невстановленими слідством особами до Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 та технічна документація із землеустрою, щодо встановлення та відновлення меж вказаної земельної ділянки. Серед документів наданих до Міськрайонного управління долучено копію рішення № 504 Таїровської селищної ради 15 сесії XXIV скликання від 17 листопада 2004 року про надання у приватну власність гр. ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та споруд площею 0,06 га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , але згідно наявної у слідства інформації встановлено що вказаного рішення Таїровська селищна рада, Овідіопольського району Одеської області не приймала.
Працівники Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області не перевіривши достовірність наданих їм документів, у порушення п.п. 109-110 Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 та ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», присвоїли земельній ділянці площею 0,06 га розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:005:2628.
У травні 2018 року до Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області невстановленими слідством особами надано проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та технічна документація із землеустрою, щодо встановлення та відновлення меж вказаної земельної ділянки. Серед документів наданих до Міськрайонного управління долучено витяг з рішення № 1144-V скликання від 03 вересня 2008 року Таїровської селищної ради 17 сесії яка згідно наявної інформації рішення про безоплатної передачі у власність земельної ділянки площею 0,100 га за адресою АДРЕСА_2 , але згідно наявної у слідства інформації встановлено що вказаного рішення Таїровська селищна рада, Овідіопольського району Одеської області не приймала.
Працівники Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області не перевіривши достовірність наданих їм документів, у порушення п.п. 109-110 Постанови КМУ № 1051 від 17.10.2012 та ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр», присвоїли земельній ділянці 0,100 га за адресою АДРЕСА_2 кадастровий номер :02:005:2626.
14.01.2020 слідчим за участю судового експерта та інженера землевпорядника проведений огляд земельних ділянок розташованих за адресами: Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м «Чорноморка-2», вул. Любашівська, 17/19 та Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м «Червоний хутор», вул. Чорноморська, 25а. Проведеним оглядом встановлено, що на земельній ділянці розташованої за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м «Червоний хутор», вул. Чорноморська, 25а побудований трьохповерховий житловий багатоквартирний будинок та на земельній ділянці за адресою: Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м «Чорноморка-2», вул. Любашівська, 17/19 побудований житловий будинок з мансардою.
Відповідно до листа відділу містобудування та архітектури Овідіопольської районної державної адміністрації в Одеській області від 05.02.2020 вбачається що протягом 2018-2020 року містобудівні умови та обмеження забудови земельних ділянок, за адресами АДРЕСА_1 а побудований трьохповерховий житловий багатоквартирний будинок та на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 , не видавались.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна а саме земельні ділянки розташовані за адресами: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м «Червоний хутор», вул. Чорноморська, 25а та Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м «Чорноморка-2», вул. Любашівська, 17/19 права власності, інших речових прав не зареєстровано. на земельні ділянки та об`єкти нерухомості розташовані на земельних ділянках.
Відповідно до висновку експерта від 19.12.2018 № 18 -3761/3905/3906/3907/3908 судової експертизи з питань землеустрою проведеної за матеріалами кримінального провадження встановлено, що нормативно грошова оцінка земельних ділянок по вул.Любашівська, 17/19 складає 2 млн. 105 тис. 780 грн. та земельної ділянки по вул. Чорноморська, 25 «А» у сумі 1 млн. 263 тис. 468 грн.
Тому, з метою запобігання в подальшому незаконних дій пов`язаних з перереєстрацією, відчуженням, переоформленням, продажем, іншою втратою, а також враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що незаконні дії пов`язані з перереєстрацією прав власності на земельні ділянки, та їх відчуження може призвести до їх зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити в розслідуванні кримінального провадження, у тому числі вирішення долі цивільного позову у майбутньому, всебічного, повного і неупереджено дослідження обставин кримінального провадження, просить накласти арешт шляхом заборони будь яким особам, організаціям, підприємствам, нотаріусам, державним реєстраторам регіональних бюро державних реєстраторів України вчиняти будь які дії пов`язані із реєстрацією, перереєстрацією, відчуженням, окрім скасування державної реєстрації речових прав про право власності та речові права на вищевказане нерухоме майно земельні ділянки.
У п.1 ч.2 ст.170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.11ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0001114, відомості про яке 30.05.2018 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви матеріалів перевірки, проведеної Іллічівською місцевою прокуратурою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Постановою слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 від 31.05.2018 року вищевказане нерухоме майно визнані речовими доказами за кримінальним провадженням, оскільки є об`єктом вчинення кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.
Таким чином майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має значення для кримінального провадження, у відповідності до ст.98 КПК України містить ознаки речового доказу та визнане таким відповідною постановою, тому з метою його збереження слід накласти на нього арешт.
Вирішуючи питання про спосіб арешту майна суд враховує наступне.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Частиною 4 ст.173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.
Згідно п. 1 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме з метою запобігання в подальшому незаконних дій пов`язаних з перереєстрацією, відчуженням, переоформленням, продажем, іншою втратою, слідчий суддя вважає, що достатнім буде накласти арешт на майно шляхом заборони його реєстрації, перереєстрації, відчуження, оскільки саме такий спосіб арешту майна є найменш обтяжливим та не призведе до порушень прав як його власника, так і третіх осіб.
Відмовляючи в задоволенні клопотання в частині скасування державної реєстрації речових прав про право власності та речові права на нерухоме майно, суд виходить з того, що задовольнивши зазначену вимогу слідчим суддею була б надана перевага одній із сторін кримінального провадження, при цьому суд, фактично висловив свою позицію по питанню, яку не було предметом судового розгляду, а саме, законності реєстрації спірного майна.
Керуючись ст. ст. 131-132, 170-173, 376 КПК України.

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити частково.
Заборонити будь яким особам, організаціям, підприємствам, нотаріусам, державним реєстраторам регіональних бюро державних реєстраторів України вчиняти будь які дії пов`язані із реєстрацією, перереєстрацією, відчуженням земельної ділянки площею 0,100 га, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Мізікевича, ж/м «Чорноморка-2», вул. Любашівська, 17/19 та земельної ділянки площею 0,06 га, розташовану за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с. Лиманка, ж/м «Червоний хутор», вул. Чорноморська 25 «а».
Ухвала може бути оскаржена до палати по кримінальним справам Одеського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1