Ухвала
Іменем України

12 грудня 2019 року
м. Київ
справа № 368/2461/14-к
провадження № 51-6843 км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представників цивільного
позивача ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника цивільного
відповідача ОСОБА_8 ,
розглянув у судовому засіданні кримінальну справу за касаційними скаргами прокурора та цивільних відповідачів Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 4 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 13 березня 2018 року щодо

ОСОБА_9 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився
в с. Боровичі Наровлянського району Гомельської області, Білорусь, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця садового товариства на території Нещерівської сільської ради Обухівського району Київської області,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в с. М. Вільшанка Обухівського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 4 січня 2017 року ОСОБА_9 засуджено за:
ч. 2 ст. 364 КК України (із змінами відповідно до ЗУ № 270-VIвід 15 квітня 2008 року) на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 2 роки;

ч. 1 ст. 366 КК України призначено штраф в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., і звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності;
ч. 2 ст. 367 КК України на 2 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 1 рік, без штрафу і звільнено від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
ОСОБА_10 засуджено за ч. 2 ст. 364 КК України (із змінами відповідно до ЗУ № 270-VI від 15 квітня 2008 року) на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих функцій строком на 2 роки.
Задоволено цивільний позов ТОВ «Центр правової підтримки підприємництва» «Бізнес і Право» та стягнуто на користь зазначеного товариства з державного бюджету України у відшкодування матеріальної шкоди 1363032,12 грн. шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку.
Вирішено питання про речові докази у кримінальній справі.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 13 березня 2018 року вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 4 січня 2017 року змінено.
Перекваліфіковано дії ОСОБА_9 з ч. 2 ст. 364 КК України на ч. 2 ст. 367 КК України та призначено покарання 4 роки позбавлення волі; за ч. 1 ст. 366 КК України виправдано.
Перекваліфіковано дії ОСОБА_10 з ч. 2 ст. 364 КК України на ч. 2 ст. 367 КК України та призначено покарання 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 49 КК України звільнено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
У решті вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
За вироком суду, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винуватими та засуджені за те, що ОСОБА_9 , працюючи на посаді голови Обухівської РДА, являючись службовою особою, мав право розпоряджатись земельними ділянками, які знаходяться за межами населених пунктів на території Обухівського району Київської області, шляхом видачі відповідних розпоряджень одноособово, які є обов`язковими на території району, тобто був представником влади наділеним владними повноваженнями у прийнятті рішень, обов`язкових для виконання юридичними і фізичними особами.
Розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 13 грудня 2004 року затверджено проект землеустрою та надано ТОВ «ЦППП Бізнес і Право» в оренду на 49 років земельні ділянки - острови площею 2,8552 га та 7,5326 га за рахунок земель державної власності на території Української міської ради Обухівського району Київської області для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей. Відповідно до п. 5 вказаного розпорядження доручено Обухівській РДА укласти та підписати від імені Київської обласної державної адміністрації договори оренди вказаних земельних ділянок.
Голова Обухівської РДА ОСОБА_9 розпорядженням від 12 грудня 2006 року затвердив проект землеустрою щодо відведення товариству в оренду земельних ділянок загальною площею 10,3878 га, передав ТОВ «ЦППП «Бізнес і Право» земельні ділянки в оренду та доручив першому заступнику голови Обухівської РДА ОСОБА_10 підписати договори оренди зазначених земельних ділянок.
Згідно вказаних розпоряджень, 15 грудня 2006 року ОСОБА_10 від імені Київської обласної державної адміністрації підписав з ТОВ «ЦППП «Бізнес і Право» нотаріально посвідчені договори оренди означених островів, зареєстровані в реєстрі 13 березня 2007 року.
22 липня 2008 року ОСОБА_9 , перебуваючи у приміщенні райдержадміністрації по вул. Малишка, 10, в м. Обухів Київської області, будучи службовою особою, умисно, діючи в інтересах ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , з використанням наданої йому влади в силу займаної посади голови райдержадміністрації, всупереч інтересам служби, в порушення ч. 4 ст. 84 Земельного кодексу України (в редакції на 22 липня 2008 року), ч. 5 ст. 116, ст. 141 Земельного кодексу України, одноособово видав, шляхом підписання, розпорядження Обухівської РДА № 1146 від 22 липня 2008 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення 19-ти вказаним громадянам у власність для ведення особистого селянського господарства земельних ділянок, загальною площею 37 га в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області.
При цьому, ОСОБА_9 достовірно знав, що земельні ділянки площею 37 га, на які він надав дозвіл 19-ти громадянам, відводяться за рахунок двох островів в акваторії Канівського водосховища площею 10,3878 га, що перебувають у користуванні ТОВ «ЦППП Бізнес і Право» і у встановленому законом порядку не вилучались. Тобто, ОСОБА_9 повною мірою усвідомлював, що дані земельні ділянки є землями водного фонду та рекреаційного призначення, передача яких у власність заборонена взагалі.
Надалі, ТОВ «Дельта 2003», на підставі вказаного розпорядження розроблено проект землеустрою щодо відведення зазначених земельних ділянок у власність.
Після отримання погоджень даного проекту відповідними органами, внаслідок вчинення виконуючим обов`язки начальника управління ОСОБА_30 зловживання службовим становищем і службового підроблення (кримінальна справа за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України відносно якого закрита у зв`язку зі смертю), проект землеустрою надійшов на затвердження до Обухівської РДА.
26 серпня 2008 року ОСОБА_9 , не бажаючи бути викритим у незаконній передачі у власність громадянам земельних ділянок водного фонду та рекреаційного призначення, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ухилився від підписання розпорядження про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність 19-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства земельних ділянок загальною площею 37 га, поклав розпорядженням від 26 серпня 2008 року виконання обов`язків голови на першого заступника голови Обухівської РДА ОСОБА_10 та надав йому усну вказівку підписати розпорядження про затвердження даного проекту землеустрою та передачу вищевказаних земельних ділянок у власність.
Розпорядженням Обухівської РДА № 261 від 25 травня 2005 року ОСОБА_10 призначений на посаду першого заступника голови Обухівської РДА.
26 серпня 2008 року ОСОБА_10 , виконуючи обов`язки голови райдержадміністрації, будучи службовою особою, перебуваючи у приміщенні Обухівської РДА по вул. Малишка, 10, в м. Обухів Київської області, виконуючи незаконну вказівку свого керівника ОСОБА_9 , умисно, діючи з використанням наданої йому влади і в межах своїх владних повноважень, в силу покладених на нього обов`язків голови райдержадміністрації, в порушення вимог закону, одноособово видав, шляхом підписання, розпорядження про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність 19-ом громадянам для ведення особистого селянського господарства земельних ділянок загальною площею 37 га в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області.
ОСОБА_10 достовірно знав, що ці земельні ділянки є землями водного фонду та рекреаційного призначення, передача яких у власність заборонена взагалі.
30 вересня 2008 року та 03 жовтня 2008 року були видані державні акти на право власності на земельні ділянки водного фонду та рекреаційного призначення загальною площею 37 га.
Внаслідок зловживання владою головою Обухівської РДА ОСОБА_9 , першим заступником голови Обухівської РДА ОСОБА_10 та в.о. начальника Управління земельних ресурсів в Обухівському районі ОСОБА_31 (кримінальну справу за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України щодо останнього закрито у зв`язку із смертю), інтересам держави спричинено тяжкі наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди, оскільки з державної власності незаконно вибули земельні ділянки водного фонду та рекреаційного призначення загальною площею 37 га в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області, вартістю 119213686 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Крім того, внаслідок зловживання владою головою Обухівської РДА ОСОБА_9 , першим заступником голови Обухівської РДА ОСОБА_10 та в.о. начальника Управління земельних ресурсів в Обухівському районі ОСОБА_31 (кримінальну справу за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України щодо останнього закрито у зв`язку зі смертю) спричинено тяжкі наслідки у вигляді порушення охоронюваних законом прав ТОВ «ЦППП «Бізнес і право», а саме, позбавлення товариства права довгострокової оренди земельних ділянок - двох островів площами 2,8552 га та 7,5326 га в адміністративних межах Української міської ради Обухівського району Київської області та матеріальної шкоди у вигляді орендної плати у сумі 310302,08 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, сплаченої товариством за період з 13 березня 2007 року по 25 січня 2012 року згідно договорів від 15 грудня 2006 року.

Крім того, рішенням виконавчого комітету Київської обласної ради народних депутатів від 14 серпня 1989 року передано СБМУТ «Будмеханізація» для розміщення колективних садів земельні ділянки площами 1,0 га та 3,5 га за рахунок земель, вилучених із користування колгоспу «Вітчизна», с. Великів Дмитрові та Обухівського міжколгоспного комбікормового заводу, відповідно.
На підставі вказаного рішення, СБМУТ «Будмеханізація» видано державний акт, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право користування землею, згідно якого за підприємством закріплено в безстрокове і безплатне користування земельну ділянку площею 4,5 га для розміщення колективного саду.
Рішенням виконавчого комітету Обухівської районної ради народних депутатів від 03 жовтня 1989 року, на підставі рішення загальних зборів СБМУТ «Будмеханізація» від 25 січня 1988 року, зареєстровано статут СТ «Барвінок» в с. Підгірці, на земельних ділянках, переданих підприємству рішенням виконавчого комітету Київської обласної ради народних депутатів від 14 серпня 1989 року.
У подальшому, додатково рішенням виконавчого комітету Обухівської районної ради народних депутатів від 11 червня 1991 року із користування колгоспу «Вітчизна» вилучено, зокрема, земельну ділянку площею 5,6 га, і надано її у постійне користування під розміщення колективних садів СБМУТ «Будмеханізація».
Рішенням виконавчого комітету Підгірцівської сільської ради народних депутатів від 14 вересня 1993 року додатково до раніше виділених земельних ділянок, членам СТ «Барвінок» виділено земельні ділянки загальною площею 0,275 га.
Розпорядженням Обухівської РДА від 13 травня 2003 року перереєстровано статут СТ «Барвінок» загальною площею 10,38 га, з кількістю земельних ділянок 147, яке знаходиться в с. Підгірці, с. Романків Обухівського району Київської області.
Розпорядженням голови Обухівської РДА ОСОБА_9 надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 12 членам садівничого товариства «Барвінок»: ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 - загальною площею 0,96 га в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області.
У той же час, 01 жовтня 2008 року ОСОБА_9 , обіймаючи посаду голови Обухівської РДА, перебуваючи у приміщенні райдержадміністрації по вул. Малишка, 10, в м. Обухів Київської області, будучи службовою особою, з використанням наданої йому влади в силу займаної посади, видав розпорядження про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , які не являлись членами СТ «Барвінок», у власність для ведення індивідуального садівництва земельних ділянок загальною площею 1,68 га в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області.
При цьому, ОСОБА_9 достовірно знав, що земельні ділянки, на які він надав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення їх у власність 14-ти громадянам, перебувають у користуванні СТ «Барвінок», у встановленому законом порядку не вилучались, згода землекористувача на вилучення не надавалась і громадяни, яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, не є членами даного садівницького товариства.
ТОВ «Дельта 2003», на підставі вказаного розпорядження розробило проект землеустрою щодо відведення у власність вказаним громадянам земельних ділянок загальною площею 1,44 га для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області.
Після погодження даного проекту, в тому числі Управлінням земельних ресурсів у Обухівському районі, внаслідок зловживання службовим становищем і службового підроблення начальником ОСОБА_31 (кримінальну справу за ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України щодо останнього закрито у зв`язку зі смертю), проект був наданий на затвердження до Обухівської РДА.

25 листопада 2008 року ОСОБА_9 одноособово видав, шляхом підписання, розпорядження про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність для ведення індивідуального садівництва земельних ділянок загальною площею 1,44 га в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області.
При цьому, ОСОБА_9 достовірно знав, що вказані земельні перебувають у користуванні СТ «Барвінок», у встановленому законом порядку не вилучались, згода землекористувача на вилучення не надавалась і громадяни, яким відведено земельні ділянки у власність, не є членами даного садівницького товариства.
10 червня 2009 року Обухівським районним відділом КРФ ДП «Центр ДЗК» видані державні акти на право власності на земельні ділянки, які перебували у постійному користуванні СТ «Барвінок».
Таким чином, внаслідок зловживання владою головою Обухівської РДА ОСОБА_9 та злочинних дій начальника управління земельних ресурсів в Обухівському районі ОСОБА_58 (кримінальну справу за ст. 364 ч. 2, ст. 366 ч. 2 КК України щодо останнього закрито у зв`язку зі смертю), охоронюваним законом інтересам держави спричинено тяжкі наслідки, оскільки з державної власності незаконно вибули земельні ділянки загальною площею 1,44 га в адміністративних межах Підгірцівської сільської ради Обухівського району Київської області, які перебували у постійному користуванні СТ «Барвінок», вартістю 3924288 грн., що в 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на момент вчинення злочину.

Вказаними діями ОСОБА_9 вчинив зловживання владою по епізоду незаконного вибуття з державної власності земельних ділянок загальною площею 37 га, тобто умисне, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам та ТОВ «ЦППП «Бізнес і право», і вчинив зловживання владою по епізоду незаконного вибуття з державної власності земельних ділянок загальною площею 1,44 га, тобто умисне, в інтересах третіх осіб, використання службовою особою влади всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.
ОСОБА_9 , будучи службовою особою, в порушення вимог ст. 118 Земельного кодексу України та порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, підписав та завірив печаткою розпорядження, якими земельні ділянки загальною площею 34,761 га передано у приватну власність 290 громадянам для ведення колективного садівництва в межах адміністративної території Красненської сільської ради. Хоча, на вказаній території розташований об`єкт нерухомого майна - поле фільтрації № 2, площею 404900,00 кв. м. (40,49 га).
14 серпня 2007 року, до підписання ОСОБА_9 зазначених розпоряджень, між ТОВ «Екорегіонінвест» та ТОВ «Міжрегіональний факторинговий союз» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, і 11 вересня 2007 року прийнято рішення Обухівським бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності.
Згідно даного договору ТОВ «Екорегіонінвест» набуло у приватну власність частину цілісного майнового комплексу, а саме - поле фільтрації № 2, площею 40,49 га, яке розташоване за адресою: Київська обл., Обухівський район, с. Григорівка, вул. Леніна, 3.
Земельна ділянка, на якій розташоване поле фільтрації № 2, була виділена ВАТ «Григорівський цукровий завод» з цільовим призначенням - «під виробничі потреби», що підтверджується державним актом на право постійного користування серії КВ від 03 січня 1995 року.
ОСОБА_9 , будучи головою Обухівської районної державної адміністрації, розпорядженням від 07 серпня 2007 року змінив цільове призначення цієї земельної ділянки із земель промисловості на землі сільськогосподарського призначення.
Однак, повноваження щодо зміни цільового призначення земель промисловості Земельним кодексом України надано обласним державним адміністраціям, а не районним державним адміністраціям.
ОСОБА_9 , розпорядженням від 11 липня 2007 року надав дозвіл ОК СТ «Аграр-2006» на підготовку матеріалів попереднього погодження місця розташування земельної ділянки в оренду, площею 44 га, для ведення колективного садівництва за рахунок земель Красненської сільської ради Обухівського району Київської області. Розроблені матеріали попереднього погодження затверджені розпорядженням голови Обухівської районної державної адміністрації ОСОБА_9 від 09 жовтня 2007 року. Цим же розпорядженням надано дозвіл ОК СТ "Аграр-2006" на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки на території Красненської сільської ради для ведення садівництва площею 47 га за рахунок земель державної власності.
ОСОБА_9 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, не перевірив наявність чи відсутність заборон щодо зміни цільового призначення та передачу у власність земельних ділянок, внаслідок чого, своїм розпорядженням від 07 серпня 2007 року змінив цільове призначення земельної ділянки, що надавалась у користування ВАТ «Григорівський цукровий завод», і на момент прийняття розпорядження перебувала у користуванні ТОВ «Міжрегіональний факторинговий союз» на підставі положень ч. 2 ст. 377 ЦК України (в редакції станом на день прийняття розпорядження) у зв`язку з переходом права власності на споруду - поле фільтрації № 2 площею 40,49 га, а саме, змінив із земель промисловості на землі сільськогосподарського призначення, а в подальшому розпорядженнями незаконно передав у приватну власність 290 особам, а саме, земельні ділянки загальною площею 34,761 га і вартістю 1257638,38 грн., чим спричинив збитки державі, що в 250 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками. 4 вересня 2008 року та 17 вересня 2008 року 290 осіб отримали державні акти на право приватної власності на землю.
Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку, дійшов висновку, що дії ОСОБА_9 і ОСОБА_10 по погодженню передачі земельних ділянок у власність, винесення розпоряджень ОСОБА_9 щодо передачі громадянам земельних ділянок у власність не носять умисний характер, підсудні не передбачали можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинні були і могли їх передбачити.
Колегія суддів зазначила, що за встановлених обставин ОСОБА_9 і ОСОБА_10 вчинили злочин внаслідок неналежного виконання покладених на них службових обов`язків та перекваліфікував дії винних з ч. 2 ст. 364 КК України на ч. 2 ст. 367 КК України, оскільки вони вчинили службову недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.
Також, за вироком суду ОСОБА_9 був визнаний винуватим у службовому підробленні, тобто видачі службовою особою завідомо неправдивого документа, а саме в тому, що діючи умисно, засвідчив шляхом підписання і скріплення гербовою печаткою райдержадміністрації завідомо неправдивий офіційний документ - лист непрацездатності серії АБЕ № 024337, який видала останньому хірург - стоматолог стоматологічної поліклініки Обухівської ЦРЛ ОСОБА_59 про звільнення його від роботи з 26 серпня 2008 року по 01 вересня 2008 року, надавши йому у такий спосіб юридичної сили.
Апеляційним судом в цій частині вирок скасовано, ОСОБА_9 виправдано за ч. 1 ст. 366 КК України.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень в частині задоволення цивільного позову та направлення справи на новий судовий розгляд для вирішення в порядку цивільного судочинства. Вказує на те, що судом задоволено цивільний позов в сумі, яка лише частково випливає з суті обвинувачення, і в порушення вимог ст. ст. 324, 334 КПК України судом не обґрунтовано, як саме необхідність укладення договору про виконання вишукувальних робіт між ТОВ ЦППП «Бізнес і Право» та ТОВ «Екоберег» та, відповідно, виплата винагороди за вказаним договором випливає із суті обвинувачення. Зазначає, що як в ході досудового розслідування, так і в ході судового розгляду встановлено, що розмір та самі витрати понесені ТОВ ЦППП «Бізнес і право» на виконання робіт ТОВ «Екоберег», не випливають з пред`явленого обвинувачення, оскільки позивачем у своїх позовних вимогах та в ході судового розгляду не доведено прямого причинного зв`язку з протиправними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з фактом необхідності укладення зазначеного договору та виплати відповідної винагороди за вказані роботи, тому такі вимоги не підлягають розгляду в кримінальній справі. Повідомляє, що самим судом у формулюванні обвинувачення вказано, що ТОВ ЦППП «Бізнес і Право» заподіяно матеріальної шкоди у вигляді сплаченої орендної плати у сумі 310 302,08 грн.
У аналогічних за змістом касаційних скаргах цивільні відповідачі Державна казначейська служба України та Управління Державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області, посилаючись на істотне порушення кримінально-процесуального закону, ставлять питання про скасування судових рішень в частині вирішення цивільного позову та направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції. Зазначають, що судами всупереч вимогам ст. ст. 28, 51, 328 КПК України 1960 року і приписам норм матеріального права стягнуто матеріальну шкоду, яка включає інфляційне збільшення сум та матеріальну шкоду спричинену, зокрема, через неможливість виконання договору, визначену за періоди, коли протиправні діяння ще не почали відбуватись, оскільки Товариству «ЦППП» Бізнес і право» дві земельні ділянки були передані розпорядженням голови Обухівської РДА № 1167 від 12 грудня 2006 року, тоді як дані земельні ділянки були передані 19-ти громадянам розпорядженням від 22 липня 2008 року. Стверджують, що певний період товариство мало можливість безперешкодно користуватись орендованими земельними ділянками, тому розрахунок матеріальної шкоди є помилковим і не може бути здійснений за час правомірного користування земельними ділянками. Вказують про неврахування фактів, що товариство, відповідно до укладеного договору з ТОВ «Екоберег», мало законну можливість достроково припинити договір та у позасудовому порядку повернути авансовий внесок, однак не вчинило всіх можливих дій для досудового врегулювання питання повернення авансового внеску. Повідомляють, що між позивачем та органами Казначейства відсутні зобов`язальні або договірні правовідносини, відповідно до умов яких органи Казначейства мають зобов`язання сплатити індекс інфляції та компенсацію у розмірі 3% річних, а тому норми ст. 625 ЦК України в частині застосування відповідальності за порушення грошового зобов`язання застосуванню не підлягають.
Представник цивільного позивача, в надісланих запереченнях на касаційні скарги вказує на їх безпідставність, просить відмовити в задоволенні. Повідомляє, що якщо касаційний суд дійде висновку про необхідність задоволення касаційних скарг в частині зменшення стягнутої шкоди та інфляційних витрат, то може постановити своє рішення без направлення справи на новий розгляд в порядку цивільного судочинства.
Захисник ОСОБА_60 в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в надісланих запереченнях вказує, що судові рішення підлягають скасуванню, а провадження по справі у частині розгляду цивільного позову закриттю.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор підтримав доводи, викладені у касаційних скаргах.
Представник цивільного відповідача касаційні скарги просив задовольнити.
Представники цивільного позивача заперечували проти задоволення касаційних скарг.
Мотиви Суду
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у вчиненні злочинів за які їх засуджено, кваліфікація їх дій з урахуванням змін, внесених судом апеляційної інстанції, призначене покарання та звільнення від нього на підставі ст. 49 КК України у касаційному порядку не оскаржується.
Що стосується доводів про неправильне вирішення цивільного позову, то суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 324 КПК України 1960 року, постановляючи вирок, суд крім іншого, повинен вирішити, чи підлягає задоволенню цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, і чи підлягають відшкодуванню збитки, заподіяні потерпілому.
Цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.
Згідно зі ст. 49 КПК України 1960 року потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України 1960 року особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при проваджені у кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом із кримінальною справою.
Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Статтею 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.
Враховуючи вказані вимоги закону, у даному кримінальному провадженні шкода завдана юридичній особі, має відшкодовуватися державою.
Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди.
Розглядаючи доводи касаційної скарги щодо необґрунтованості стягнутої судовим рішенням шкоди, суд виходить з того, що збитки втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності таких збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача.
Втім, вирок суду, в частині вирішення цивільного позову, не містить достатнього обґрунтування того, що позивач довів наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями органів держави та збитками, які позивач зазнав у зв`язку з понесеними ним витратами після укладення договору №07/07 на виконання проектно-вишукувальних робіт з ТОВ «Екоберег».
Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що підприємницька діяльність здійснюється суб`єктами господарювання самостійно, на власний ризик, і майнові втрати від такої діяльності, обумовлені договірними зобов`язаннями сторін, не можуть покладатися на державу за самим лише фактом їх понесення в будь-якому разі.
Крім того, як убачається з п. п. 3.4.4 договору 07/07 на виконання проектно вишукувальних робіт від 27 грудня 2007 року, укладеного між ТОВ ЦППП «Бізнес і Право» та ТОВ «Екоберег», виконавець за договором (ТОВ «Екоберег») зобов`язаний закінчити виконання робіт протягом 7 (семи) місяців з моменту отримання від замовника авансового платежу, передбаченого договором (том №85 а.с. 85-90).
На виконання умов договору, ТОВ ЦППП «Бізнес і Право» 14 та 15 січня 2008 року здійснило авансові платежі ТОВ «Екоберег» (том №85 а.с. 92-93).
Отже, ТОВ «Екоберег», мало б виконати умови договору протягом семи місяців з дня отримання авансових платежів, тобто до 15 серпня 2008 року.
30 вересня 2008 року та 3 жовтня 2008 року Обухівським районним відділом КРФ ДП «Центр ДЗК» на ім`я 19-ти громадян були видані державні акти на право власності на земельні ділянки водного фонду та рекреаційного призначення, загальною площею 37 га.
Таким чином, з наведеного убачається, що земельні ділянки були передані у власність громадянам значно пізніше, ніж ТОВ «Екоберег» мало б закінчити виконання робіт за договором 07/07.
Враховуючи зазначене, посилання суду на те, що ТОВ «Екоберег» не змогло виконати роботи по договору, так як орендовані позивачем земельні ділянки були передані у власність 19 громадянам, безпідставні.
Також, вирішуючи цивільний позов та стягуючи орендну плату, сплачену ТОВ ЦППП «Бізнес і Право» за договорами оренди двох земельних ділянок за період з 13.03.2007 року по 22.01.2013 року, суд не звернув уваги, що до того, як земельні ділянки вибули у власність громадян, а саме до 30.09.2008 року, 03.10.2008 року 10.06.2009 року, товариство правомірно користувалося орендованими земельними ділянками та, відповідно, зобов`язане було сплачувати орендну плату за їх використання.
Що стосується доводів касаційних скарг про незаконне застосування вимог ст. 625 КПК України та необґрунтоване нарахування інфляційних витрат, то вони є безпідставними.
Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Вказаною нормою визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання, незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.
Крім того, таке рішення узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року №686/21962/15-ц, згідно з яким стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Таким чином, суд при вирішенні цивільного позову правильно зазначив про необхідність застосування ст. 625 ЦК України, однак без належного вмотивування, обґрунтування та розрахунку стягнув 1363032,12 грн. матеріальної шкоди на користь ТОВ ЦППП «Бізнес і Право» , при цьому лише формально перелічив з чого складається ця сума, тому доводи касаційних скарг в частині необґрунтованості стягнутої суми є слушними.
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд не звернув увагу на неправильне вирішення цивільного позову судом першої інстанції, не перевірив доводи апеляцій в цій частині, формально зазначив про правильність вирішення цього питання.
Визначення розміру відшкодування шкоди пов`язане з необхідністю дослідження відповідних доказів, однак у силу процесуальних обмежень, суд касаційної інстанції такими повноваженнями не наділений, тому враховуючи неможливість усунення вказаних недоліків касаційною інстанцією, судові рішення по справі в частині вирішення цивільного позову підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. 396, 398 КПК України 1960 року п. 15 розділу XI «Перехідні положення» Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
Касаційні скаргипрокурора та цивільних відповідачів Державної казначейської служби України, Управління Державної казначейської служби України в Обухівському районі Київської області задовольнити.
Вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 4 січня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 13 березня 2018 року щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в частині вирішення цивільного позову скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_61 ОСОБА_3