Справа № 164/501/20
п/с 1-кп/164/82/2020
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

малолітньої потерпілої ОСОБА_5 , її законного представника ОСОБА_6 ,

представника малолітньої потерпілої ОСОБА_7 ,

представника служби у справах дітей Маневицької РДА ОСОБА_8 ,

представника Маневицького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000048 від 8 лютого 2020 року про обвинувачення ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вихватнівці Кам`янець Подільського району Хмельницької області, зареєстрованого та мешканця в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно ст. 89 раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_10 , 7 лютого 2020 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запросив її до приміщення кімнати та попросив прилягти до нього на ліжко, на що остання погодилася. Знаходячись в кімнаті, ОСОБА_10 , користуючись відсутністю сторонніх осіб, достовірно знаючи вік потерпілої, усвідомлюючи, що здійснює розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_5 і бажаючи їх вчинення, тобто посягаючи на статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток малолітньої дитини, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, почав цілувати в губи малолітню потерпілу ОСОБА_5 , однак остання відмовляла ОСОБА_10 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на фізичне розбещення малолітньої, ОСОБА_10 оголив перед потерпілою свій статевий орган та в подальшому приспустив колготки та трусики до колін ОСОБА_5 , оголивши при цьому також статеві органи останньої, усвідомлюючи, що вчиняє розпусні дії, які мають сексуальний характер, став торкатися своїм статевим органом до тіла ОСОБА_5 , в тому числі до оголених статевих органів малолітньої, задовольняючи в такий спосіб свою статеву пристрасть.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_10 зазначив, що не заперечує своєї вини у інкримінованому йому злочині, однак моменту та обставин його вчинення не пам`ятає, проте допускає, що міг спросоння обійняти малолітню. Просив суд суворо не карати і призначити покарання не пов`язане із реальним позбавленням волі.

Малолітня потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що з обвинуваченим знайома, оскільки він часто у них гостював, бо працював разом із батьком. Одного вечора, точної дати не пам`ятає, ОСОБА_10 , коли батьки залишили її з сестрою та братом, а самі кудись пішли, обвинувачений, який лежав на ліжку у кімнаті, підкликав її до себе і попросив прилягти, на що вона погодилася. Після цього він до неї почав «приставати» - обійняв і почав цілувати в губи, приспустивши її трусики та колготки до колін. При цьому оголював свій статевий орган та цілував її у статеві губи, доторкався статевим органом до її тіла. Вона пручалася і просила відпустити, але обвинувачений продовжував свої дії. Доповнила, що перед тим ОСОБА_10 виходив на вулицю курити босий, хоча вже було темно і була холодна пора року.

Винуватість обвинуваченого у вчиненому злочині підтверджується також показаннями свідків, які є послідовними і узгоджуються між собою.

Так неповнолітня свідок ОСОБА_12 суду показала, що точної дати та часу, коли відбувалися події сказати не може, але було вже темно і була холодна пора року, бо звернула увагу, що в таку пору ОСОБА_10 , який тоді гостював у її батьків, виходив на вулицю курити босим. Він підкликав сестру ОСОБА_13 , яка лягла поруч із ним, потім обіймав її, цілував, оголював свій статевий орган, попередньо спустивши з неї до колін трусики та колготки, доторкався своїм статевим органом до її статевого органу і цілував. Хоча і була в сусідній кімнаті, але бачила як все відбувалося та чула, що ОСОБА_13 просила її відпустити, але він не реагував на її прохання.

Допитана в якості свідка законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 суду дала показання по те, що в п`ятницю 7 лютого 2020 року її чоловік ОСОБА_14 повернувся з роботи і вони запросили до себе в гості ОСОБА_10 , з яким разом вживали алкогольні напої. Так як обвинувачений дуже сп`янів і заснув в кухні за столом, чоловік переніс його на ліжко в дальню кімнату. Залишивши дітям мобільний телефон, вони пішли до брата ОСОБА_10 , щоб той забрав його додому, але брат також перебував в стані алкогольного сп`яніння і вони з чоловіком вирішили повертатися додому. Вона пішла першою і коли зайшла в будинок, то побачила, що дочка ОСОБА_13 сиділа скраю дивану і, плачучи, повідомила, що ОСОБА_10 до неї «приставав». Після цього вирішила викликати працівників поліції.

Свідок ОСОБА_14 суду показав, що з обвинуваченим разом працювали, у зв`язку з чим виникли дружні відносини. В лютому 2020 року він запросив ОСОБА_10 до себе в гості, де вживали алкогольні напої. Оскільки на вулиці був сильний мороз, а обвинувачений перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, вирішив залишити його у себе вдома, перенісши з кухні в дальню кімнату на ліжко, а сам із дружиною, давши дітям мобільний телефон, оскільки вже було пізно ввечері, пішли до брата ОСОБА_10 , який проживає неподалік, щоб той забрав його додому. Оскільки брат ОСОБА_15 також був п`яний, вони з дружиною вирішили повернутися додому. Дружина пішла першою, а за нею вже йшов він. Прийшовши до будинку почув крики дружини і плач дітей, дружина сказала, що викликала поліцію, бо діти повідомили, що ОСОБА_10 «приставав» до ОСОБА_13 . Пізніше сама ОСОБА_13 йому розповідала, як обвинувачений її покликав до себе на ліжко, роздягав та показував свій статевий орган. Це підтвердила і друга його дочка ОСОБА_16 , бо бачила як все відбувалося. Доповнив, що давно звернув увагу на те, що обвинувачений проявляв підвищений інтерес до ОСОБА_13 .

Також вина ОСОБА_10 підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 8 лютого 2020 року, з якого вбачається, що 7 лютого 2020 року приблизно о 22 годині 30 хвилин від ОСОБА_6 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_10 , перебуваючи в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив розпусні дії відносно її малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п. 115) ;

- протоколом огляду місця події з фототаблицею від 8 лютого 2020 року, в яких відображено проведення огляду житлового будинку, що в АДРЕСА_2 , зафіксовано внутрішню обстановку в житлі та місце вчинення злочину (а.п.117 126);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 8 лютого 2020 року, згідно якого малолітня потерпіла ОСОБА_5 в присутності законного представника ОСОБА_6 розповідає про події, які відбулися 7 лютого 2020 року в період з 21 години до 23 години за місцем її проживання та підтверджує факт вчинення розпусних дій щодо неї ОСОБА_10 (а.п. 140);

- висновком судово психіатричного експерта №82 від 4 березня 2020 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 є здатність правильно сприймати і давати вірні покази щодо зовнішнього (фактичного) боку подій та обставин, котрі розгорталися в рамках кримінальної ситуації (пора року, час доби, місцевість, особа, її зовнішній вигляд, послідовність дій, тощо), не усвідомлюючи внутрішнього змісту, соціального та правового їх значення. Надмірного, невідповідного віковим особливостям навіювання чи фантазування, які б могли суттєво вплинути на достовірність свідчень ОСОБА_5 , не виявлено. В силу природних вікових особливостей вона не могла розуміти характер і значення вчинених проти неї діянь (а.п. 154 156);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 8 лютого 2020 року, згідно якого малолітній свідок ОСОБА_12 в присутності законного представника ОСОБА_6 розповідає про події, які відбулися 7 лютого 2020 року за місцем її проживання та підтверджує факт вчинення розпусних дій щодо її сестри ОСОБА_10 (а.п.141);

- висновком судово психіатричного експерта №83 від 4 березня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_12 має здатність правильно сприймати обставини і давати вірні покази щодо зовнішнього (фактичного) боку подій та обставин, котрі розгорталися в рамках кримінальної ситуації (пора року, час доби, місцевість, особа, її зовнішній вигляд, послідовність дій, тощо), не усвідомлюючи внутрішнього змісту, соціального та правового їх значення. Надмірного, невідповідного віковим особливостям навіювання чи фантазування, які б могли суттєво вплинути на достовірність її свідчень не виявлено. В силу природних вікових особливостей вона не могла розуміти характер і значення вчинених діянь (а.п. 157 159);

- відеозаписом проведення слідчих експериментів із ОСОБА_17 та ОСОБА_12 8 лютого 2020 року, де вони, кожна зокрема, детально розповідають про те, як ОСОБА_10 вчиняв розпусні дії (а.п.184);

- консультаційним висновком спеціаліста КП «Маневицька ЦРЛ» №18 від 8 лютого 2020 року, який підтверджує, що ОСОБА_10 перебував у стані алкогольного сп`яніння , 2, 55% (а.п.155).

Із висновку експерта № 08 від 10 лютого 2020 року вбачається, що ознак будь яких тілесних ушкоджень (в т.ч. в ділянці зовнішніх статевих органів) під час проведення сумісного з лікарем акушером-гінекологом Маневицької ЦРЛ об`єктивного огляду ОСОБА_5 , 2012 року народження, виявлено не було (а.п. 152 153).

Відповідно до висновку експерта № 19 від 1 квітня 2020 року при судово-цитологічному дослідженні змивів з рук підозрюваного ОСОБА_10 , мазка відбитка члена та марлевого тампона змива з статевого члена підозрюваного ОСОБА_10 клітин епітелію піхви не виявлено (а.п. 172 174).

Із висновку експерта № 21 від 3 квітня 2020 року вбачається, що при судово-цитологічному дослідженні трусів, підштаників, штанів підозрюваного ОСОБА_10 клітин епітелію піхви не виявлено (а.п. 175 180).

Згідно висновку експерта № 18 від 25 березня 2020 року при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту рук підозрюваного ОСОБА_10 крові та інших тканин людини не виявлено (а.п. 167 - 171).

Із висновку судового психіатричного експерта №62 від 28 лютого 2020 року встановлено, що в період часу, що стосується інкримінованих протиправних дій ОСОБА_10 не виявляв ознак хронічного психічного захворювання, недоумства чи тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, перебував в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.п. 160 161).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні розпусних дій щодо малолітньої особи, ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 156 КК України.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини його вчинення, а також суспільну небезпечність цього злочину, яка полягає в тому, що він спричиняє шкоду нормальному моральному, фізичному та соціальному вихованню малолітніх, і думку потерпілої сторони, яка просили суворого покарання для обвинуваченого.

Не залишаються також поза увагою дані про особу ОСОБА_10 , який згідно ст. 89 КК України є несудимим, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований (а.п. 136 139).

Допитані в якості свідків односельчани обвинуваченого ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 дали показання лише в частині характеризуючи даних винного, зазначили, що знають ОСОБА_10 з дитинства і лише із позитивної сторони, і що він не міг вчинити інкримінований злочин.

Разом з тим, жодному із зазначених свідків не було відомо, що ОСОБА_21 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що дає суду підстави зробити висновок про спілкування свідків із обвинуваченим в певний проміжок його життя і не є його достовірною характеристикою на даний час.

Крім того, хоча ОСОБА_10 і визнано свою винуватість під час розгляду кримінального провадження, суд вважає, що визнання вини носить лише формальний характер і спрямоване на пом`якшення при призначенні покарання.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання свої провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти свої відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак у матеріалах кримінальної справи щодо ОСОБА_10 відсутні дані на підтвердження того, що засуджений намагався будь яким чином допомогти потерпілій оговтатися від пережитого чи полегшити душевний біль і таких дій під час судових засідань ним вчинено також не було.

Лише в процесі судового розгляду даного кримінального провадження родичами ОСОБА_10 було частково відшкодовано потерпілій стороні 3 000 гривень моральної шкоди за відсутності цивільного позову (а.п. 110).

Тому суд вважає доцільним часткове відшкодування шкоди визнати обставиною, що пом`якшує покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Проаналізувавши обставини справи, а також враховуючи вимоги Закону, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, суд приходить висновку, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як ним самим, так і іншими особами, можливе лише при призначенні йому покарання, визначеного санкцією статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, із обов`язковою ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати на залучення експертів відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України, призначивши покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з дня набрання вироком законної сили, зарахувавши термін його перебування під вартою з 7 лютого 2020 року по 10 лютого 2020 року та з 17 лютого 2020 року по день набрання вироком законної сили.

Продовжити ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази: майку в білу та синю поперечну смужку, колготи бордового кольору, трусики рожевого кольору ОСОБА_5 , простирадло з квітковим орнаментом в опечатаній картонній коробці повернути законному представнику ОСОБА_6 , зразки нігтьових зрізів з піднігтьовим вмістом з правої та лівої рук ОСОБА_10 , змиви з правої та лівої кистей рук ОСОБА_10 , змив з голівки статевого члена ОСОБА_10 , які містяться в паперовому пакеті знищити; штани, підштаники, труси ОСОБА_10 повернути власнику.

Витрати на залучення експертів відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1