Номер провадження: 11-сс/813/576/20
Номер справи місцевого суду: 947/7321/20 1-кс/947/3574/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.04.2020 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, який був застосований ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2020, на тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0009192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2014,-

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 02.04.2020 задоволено клопотання слідчої СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , погоджене прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 , та змінено запобіжний захід у вигляді застави, який був застосований ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2020, на тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, строком до 22.05.2020, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та є громадянином країни Азербайджан, офіційно не працевлаштованого, незаконно перебуваючого на території України, фактично проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2

ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0009192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2014.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_9 не виконав обов`язки, покладенні на нього при застосуванні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, а також, взяв до уваги обставини вчинення кримінальних правопорушень та характер інкримінованих останньому кримінальних правопорушень.

Враховуючи положення п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вирішив не визначати розмір застави при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з прийнятим рішенням, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що:

- матеріли кримінального провадження не містять жодного доказу, що підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, вважає що, підозра за ч. 1

ст. 263 КК України складена на підставі сфабрикованих доказів;

- підозрюваний не порушував правил користування електронним засобом контролю, на що вказано слідчим суддею в оскарженій ухвалі, оскільки зазначенні в рапортах начальника Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області обставити не відповідають дійсності, адже виключення електронного засобу контролю відбувалось виключно через його некоректну роботу у зв`язку з нетриманням належним чином заряду батареї, та під час перевірок ОСОБА_9 перебував вдома за відомою органу досудового розслідування адресою;

- ОСОБА_9 не з`явився у призначене судове засідання у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, а тому слідчий суддя невірно прийшов до висновку про невиконання підозрюваним ОСОБА_9 обов`язків, покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави, та про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого;

- в оскарженій ухвалі слідчим суддею не наведені доводи про можливість здійснення ОСОБА_9 дії, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 , маючи умисел, спрямований на незаконне носіння, придбання та зберігання бойових припасів, при невстановлених слідством обставинах, у невстановлений час, придбав та зберігав в транспортному засобі BMW525 державний знак НОМЕР_1 , який знаходиться в його користуванні, гранату РГД - 5 із запалом, без передбаченого законом дозволу.
23.01.2020, під час зупинки транспортного засобу BMW 525 державний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення санкціонованого обшуку транспортного засобу BMW 525 державний знак НОМЕР_1 , в бардачку, під передньою панеллю, навпроти сидіння пасажира, в салоні автомобілю виявлено поліетиленовий пакет чорного кольору із двома паперовими згортками в яких знаходились: корпус гранати РГД - 5 з маркуванням Д-53-84Т та запал УЗРГМ з маркуванням 94-71 УЗРГМ 583 на зовнішньому боці та Д-119-71 на внутрішній стороні, які ОСОБА_9 незаконно переносив, зберігав та придбав без передбаченого законом дозволу.
Відповідно до висновку експерта від 05.02.2020 №15-В/152-Д, надані на експертизу предмети є промислово-виготовленими корпусом осколкової гранати РГД-5 та підривачем УЗРГМ для ручних гранат РГД-5, Ф-1 та РГ-42, які в сукупності (при конструктивному поєднанні) будуть являтися бойовим припасом - ручною осколковою гранатою РГД-5.
Надана ручна осколкова граната РГД-5 придатна для вибуху. Основним вражаючим фактором при вибуху гранати РГД-5 є осколкова дія, радіус ураження осколків, яких складає приблизно 20-25 метрів.
Таким чином, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене
ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
24 січня 2020 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси 24.01.2020 обрано запобіжний захід відносно підозрюваного ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 630 600 гривень. Після внесення застави ОСОБА_9 , в ході досудового розслідування були встановлено нові обставини, які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати, тобто є нововиявленими або виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, тобто є новими.
Таким чином, в ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_9 , разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у період з серпня 2019 року по січень 2020 року, перебуваючи у м. Одесі, організувались у внутрішньо-стійке об`єднання для систематичного вчинення протягом тривалого часу на території м. Одеси та Одеської області злочинів проти власності особи в тому числі розбоїв, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників, які мали єдиний намір на вчинення нападів на потерпілих з метою заволодіння їх майном, шляхом приведення потерпілих до несвідомого стану, застосовуючи без їх згоди (таємно) лікарський засіб «азалептин (азалептол, клозапин, лепонекс)», що містить в собі небезпеку для життя та здоров`я, діяли згідно розробленого плану, спрямованого на досягнення єдиного результату.
ОСОБА_9 керував підготовкою та вчиненням розбоїв, грабежів та крадіжок, розподіляв функції між учасниками групи, підшуковував та надавав вказівки співучасникам для виявлення в приміщеннях барів, нічних клубів та ресторанів громадян, у яких були грошові кошти, ювелірні вироби та інші матеріальні цінності, якими можна заволодіти, інструктував інших учасників групи щодо способів заволодіння майном громадян, збував викрадене майно, розподіляв між учасниками групи кошти, здобуті злочинним шляхом.
Для функціонування і можливості мобільного пересування між об`єктами вчинення злочину, а також миттєвого зникнення з місця вчинення злочину ОСОБА_12 використовував його автомобіль «LEXUS RX 330», сірого кольору, д.з. НОМЕР_2 (реєстрація Литви).
ОСОБА_12 , згідно відведеної функції, в приміщеннях барів, нічних клубів та у місцях громадського скупчення громадян, знайомився з чоловіками та жінками які перебували у стані алкогольного сп`яніння, у яких були грошові кошти, ювелірні вироби, мобільні телефони та інші матеріальні цінності, якими можна заволодіти, входив у довіру осіб та непомітно заволодівав майном потерпілих. Крім того спостерігав за діями
ОСОБА_14 , відповідно до відведеної йому ролі, та разом з іншими учасниками злочинів на власному автотранспорті, доставляв потерпілих до безлюдних місць, де в послідуючому, із застосуванням фізичного насильства, заволодівав майном потерпілих, збував викрадене майно.
ОСОБА_14 , згідно відведеної функції, в приміщеннях барів, нічних клубів, у соціальних мережах, знайомився з чоловіками та жінками, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, у яких були грошові кошти, ювелірні вироби, мобільні телефони та інші матеріальні цінності, якими можна заволодіти, додавав в напої потерпілих сильнодіючу речовину «азалептин (азалептол, клозапин, лепонекс)», і таким способом доводив останніх до безпорадного стану, виводив потерпілих, які перебували у безпорадному стані, під вигаданим наперед приводом, з приміщення барів, нічних клубів та ресторанів на вулицю, і разом з іншими учасниками злочинів, доставляв до безлюдних місць, де в послідуючому із застосуванням фізичного насильства, заволодівав майном потерпілих, збував викрадене майно.
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 26.12.2019 близько 21:00 години ОСОБА_9 , ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_12 за попередньою змовою між собою, маючи прямий, єдиний корисливий умисел на заволодіння чужим майном, перебуваючи у ресторані - караоке «VANITY», який розташований за адресою: м. Одеса,

вул. Катерининська, 23, помітили невідомого їм чоловіка, яким виявився ОСОБА_15 . Обравши майно останнього, як об`єкт злочинного посягання, а саме мобільний телефон білого кольору марки «Huawey P smart» imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , який знаходився поруч з ним на барній стійці.

У відповідності до відведених ролей, діючи умисно та протиправно, з метою досягнення злочинної мети направленої на заволодіння майном будь-яким способом,

ОСОБА_9 , ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_12 підійшли до

ОСОБА_15 , який разом із своїм знайомим ОСОБА_16 знаходився біля барної стійки.

ОСОБА_12 у відповідності до відведеної йому ролі, діючи умисно та протиправно, з метою досягнення злочинної мети направленої на таємне викрадення чужого майна, почав розмовляти з ОСОБА_15 , тим самим відволікав увагу останнього під час вчинення злочину. В цей час, ОСОБА_9 та ОСОБА_13 знаходились поруч і відволікали увагу ОСОБА_17 при цьому виконували роль спостерігачів, для надання допомоги ОСОБА_12 у разі виникнення незапланованої ситуації.

Водночас, ОСОБА_12 , розуміючи, що діє таємно та залишиться непоміченим, заволодів мобільним телефоном «Huawey P smart» imei 1: НОМЕР_3 , imei 2: НОМЕР_4 , вартістю 6999 гривень.

Після чого ОСОБА_9 , ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_12 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_15 матеріальний збиток у розмірі 6999 гривень.

Таким чином, ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, а саме: таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 26.12.2019 у невстановлений час ОСОБА_9 , ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_12 та невстановленими слідством особами азербайджанської зовнішності, діючи спільно, за попередньою змовою між собою, маючи прямий, єдиний корисливий умисел на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, прибули в центр міста Одеси, де перебували в ресторані - караоке «VANITY», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Катерининська, 23.

Реалізовуючи спільний умисел на вчинення розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, шляхом давання (підсипання у напої) особам, які відпочивають в м. Одесі, лікарського препарату азалептин (азалептол, клозапин, лепонекс)», що містить в собі небезпеку для життя та здоров`я людей, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_12 та невстановленими слідством особами азербайджанської зовнішності, перебуваючи у вказаному закладі, почали підшукували осіб з метою реалізації їх спільного умислу.

Приблизно о 04 годині 00 хвилин 26.12.2019, діючи по раніше обговореному плану, ОСОБА_9 , реалізовуючи єдиний злочинний умисел на вчинення розбійного нападу, діючи погоджено із ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та невстановленими слідством особами азербайджанської зовнішності, побачив двох раніше невідомих йому осіб, якими виявились потерпілі ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які відпочивали в даному закладі, діючи в рамках відведеної ролі, ОСОБА_9 разом з невстановленими слідством особами азербайджанської зовнішності створили та розіграли безпідставний конфлікт з ОСОБА_19 та ОСОБА_18 з приводу порушеної черги виконання пісень в караоке.

В подальшому, відповідно до відведеної ролі ОСОБА_13 , володіючи здібністю легко входити в довіру, заступився за ОСОБА_19 та ОСОБА_18 і врегулював конфлікт, який виник між ними. В послідуючому запропонував покинути разом з ним вказаний розважальний заклад і перейти в інший караоке лаунж - кафе «Гранат», який розташований по вул. Катериненська, 2 м. Одеса.

Приблизно о 04:28 годин 27.12.2019 ОСОБА_18 разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_13 прийшли до караоке лаунж - кафе «Гранат», де продовжили проводити дозвілля, випивати напої та танцювати.

ОСОБА_13 , реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення розбійного нападу, усвідомлюючи незаконність своїх дій, діючи за попередньою домовленістю і згодою між ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , маючи єдиний злочинний корисливий умисел, а також усвідомлюючи суспільно небезпечність своїх дій, підготував раніше придбаний та завчасно заготовлений лікарський препарат «азалептин (азалептол, клозапин, лепонекс)».

Так, дочекавшись слушного моменту, ОСОБА_13 , діючи умисно, усвідомлюючи небезпечність та побічність дії лікарського препарату азалептин (азалептол, клозапин, лепонекс)» на організм ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , приховано та цілеспрямовано підсипав останнім вказаний лікарський препарат до стаканів із напоями, які вживали потерпілі.

Продовжуючи злочинний умисел, діючи відповідно до узгодженого плану,

ОСОБА_13 зателефонував ОСОБА_12 та повідомив про встановлення довірчих відносин з ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , а також застосування медичного препарату «Азептол» у їхні напої та повідомив про реалізацію узгодженого плану і необхідність останнього очікувати їх на вулиці поблизу кафе «Гранат» на своєму автомобілі «LEXUS RX 330», сірого кольору, д.з. НОМЕР_2 (реєстрація Литви).

Далі, ОСОБА_13 , знаходячись в кафе «Гранат», розуміючи, що лікарський препарат азалептин (азалептол, клозапин, лепонекс)», при його вживанні із алкогольними напоями є небезпечним для життя та здоров`я людини та призведе до несвідомого стану потерпілих, усвідомлюючи можливість настання небезпечних для життя та здоров`я наслідків, і свідомо припускаючи можливість їх настання, пересвідчившись, що потерпілі вжили напої із лікарським препаратом, очікував втрати потерпілими свідомості.

Після повідомлення працівниками закладу про закриття кафе «Гранат» приблизно о 06:00 годин 27.12.2019 ОСОБА_13 запропонував ОСОБА_19 та ОСОБА_18 вийти на вулицю, де на них очікує його товариш, який на автомобілі стоїть поряд з закладом та може їх розвести по домівкам.

Через декілька хвилин, на ґрунті потрапляння в організм ОСОБА_19 та ОСОБА_18 лікарського препарату азалептин (азалептол, клозапин, лепонекс)» їм стало погано та, присівши на заднє сидіння у автомобілі «LEXUS RX 330», сірого кольору,

д.з. НОМЕР_2 (реєстрація Литви), відразу втратили свідомість.

В цей час, ОСОБА_13 спільно з ОСОБА_12 , пересвідчившись, що ОСОБА_19 та ОСОБА_18 перебувають у несвідомому стані, усвідомлюючи небезпечність даного стану організму для життя та здоров`я, та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і свідомо припускаючи можливість їх настання, продовжили рух на автомобілі «LEXUS RX 330», сірого кольору, д.з. НОМЕР_2 (реєстрація Литви) зупинились біля будинку № 9/3 по вул. Палубна у м. Одесі, де в салоні вказаного автомобіля, заволоділи майном ОСОБА_19 , а саме грошовими коштами в сумі близько 15000 гривень, мобільним телефоном марки «IPhone Х» чорного кольору з серійним номером НОМЕР_5 та абонентським номером НОМЕР_6 , а також майном ОСОБА_18 , а саме норковою шубою з капюшоном коричневого кольору, грошовими коштами в сумі 15000 гривен, мобільним телефоном марки «IPhone XS max» чорного кольору у білому чохлі з серійним номером НОМЕР_7 та абонентським номером НОМЕР_8 , картами «Приват банку» та банку «Південий» виданими на ім`я потерпілої, золотими виробами, а саме золотими сережками вагою 3 грама та золотим браслетом плетіння бісмарк вагою 5 грам.

Продовжуючи свій умисел направлений на заволодіння майном ОСОБА_18 та користуючись її безсвідомим станом, ОСОБА_12 намагався зняти з правої руки потерпілої золоту обручку, однак ОСОБА_18 від вказаних дій проснулась та, побачивши ОСОБА_12 , який намагається зняти з неї обручку, почала чинити опір, в результаті чого ОСОБА_14 за попередньою змовою із ОСОБА_12 викинули її та ОСОБА_19 на проїжджу частину біля будинку АДРЕСА_3 .

Згідно акту судово-медичної токсикологічної експертизи № 211 від 23.01.2020 року в сечі у ОСОБА_18 виявлено азалептин (азалептол, лепонекс). В сечі не виявлені: похідні барбітурової кислоти, похідні саліцилової кислоти, мепробамат, ноксирон, амідопірин, анальгін, кокаїн, фінлепсин, димедрол, анаприлін, амітриптилін, трамадол, промедол, морфін, кодеїн, ефедрин.

Таким чином, ОСОБА_9 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, який кваліфікується як розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження та наданих прокурором в судовому засіданні документів, апеляційним судом встановлено:
- 24.01.2020 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0000053, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2020 та вказане кримінальне провадження було об`єднано з матеріалами кримінального провадження №0000012 від 09.01.2020 в одне провадження, якому присвоєно реєстраційний №0000012;

- 24.01.2020 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси в рамках кримінального провадження №0000012 від 09.01.2020 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави 630 660 гривень, відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України;

- 27.01.2020 ОСОБА_9 було звільнено з під варти, у зв`язку з внесенням застави, визначеної ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 24.01.2020;

- 13.02.2020 постановою прокурора відділу прокуратори Одеської області ОСОБА_6 об`єднано матеріали кримінальних проваджень №0009192 від 09.11.2014 та №0000012 від 09.01.2020 в одне провадження, якому присвоєно реєстраційний №0009192;

- 19.02.2020 постановою прокурора відділу прокуратори Одеської області ОСОБА_6 об`єднано матеріали кримінальних проваджень №0000091 від 05.02.2020 та №0009192 від 09.11.2014 в одне провадження, якому присвоєно реєстраційний №0009192;

- 17.03.2020 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0009192 від 09.11.2014 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 5 ст. 185, ч. 1 ст. 115, ч. ч. 1, 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК України, до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 22.05.2020;

- 25.03.2020 ОСОБА_9 олги повідомлено про нову підозру, відповідно до якої ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0009192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2014.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисників, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити оскаржену ухвалу без змін, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997, § 57).

Згідно з практикою ЄСПЛ, зокрема п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови»

№ 35615/06 від 13.11.07 - Європейський Суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

І. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та заявлених у кримінальному провадженні ризиків уже встановлювалась слідчими суддями під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також суддями Одеського апеляційного суду в ухвалі від 10.02.2020 про відмову у задоволені апеляційної скарги захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 24.01.2020.

Разом з тим, в апеляційній скарзі та в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, захисник стверджував про відсутність обґрунтованої підозри відносно

ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, але ці твердження захисника апеляційний суд вважає безпідставними і такими, що спростовуються матеріалами провадження.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме:

- протоколом обшуку від 23.01.2020, в ході проведення якого в салоні автомобілю «BMW 525» було вилучено ряд речей, серед яких два предмети, ззовні схожі на гранату РГД-5 з маркуванням Д-53-84Т та запал УЗРГМ з маркуванням 94-71 УЗРГМ 583 на зовнішньому боці та Д-119-71;

- довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів №6 від 23.01.2020, в якій вказано, що відповідно до перевірки, огляду бойового запала УЗРГМ з маркуванням 94-71 УЗРГМ 583 на зовнішньому боці та Д-119-71, вилучена з автомобіля д.з. НОМЕР_9 , встановлено, що зазначений об`єкт належить до 2 категорії і вимагає відповідних заходів безпеки;

- довідкою про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів №7 від 23.01.2020, в якій вказано, що відповідно до перевірки, огляду корпусу бойової гранати РГД-5 з маркуванням Д-53-84Т, яка вилучена з автомобіля д.з. НОМЕР_9 , встановлено, що зазначений об`єкт належить до 3 категорії і вимагає відповідних заходів безпеки;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 24.01.2020, щодо обставин проведення обшуку 23.01.2019, який фіксувався на камеру та в ході якого було виявлено предмети схожі на гранату та на запал;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 24.01.2020, щодо обставин проведення обшуку 23.01.2019, який фіксувався на камеру та в ході якого було виявлено предмети схожі на гранату та на запал;

- протоколами допиту потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 про обставини вчинення відносно них кримінального правопорушення в ніч з 26.12.2019 на 27.12.2019 раніше невідомими їм особами, яких вони запам`ятали та зможуть впізнати;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 , щодо обставин вчинення відносно нього кримінального правопорушення в кінці грудня 2019 року в клубі «Vanity». Потерпілий повідомив, що він відпочивав біля барної стійки зі своїм товаришем ОСОБА_22 у вказаному закладі та біля них відпочивали незнайомі їм 3 особи кавказької зовнішності. Один з них стояв поруч з потерпілим та спілкувався з барменом, потім відійшов, після чого ОСОБА_15 помітив відсутність свого телефону «Huawey P smart» на барній стійці, куди він його поклав, та невідомих йому осіб кавказької зовнішності вже не було біля них;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , щодо обставин вчинення відносно його товариша ОСОБА_15 кримінального правопорушення в кінці грудня 2019 року в клубі «Vanity». Свідок повідомив, що вони відпочивали біля барної стійки у вказаному закладі та біля них відпочивали незнайомі їм 3 особи кавказької зовнішності. Двоє з них підійшли до нього та завели бесіду. Один з них стояв поруч з потерпілим ОСОБА_15 та спілкувався з барменом, потім відійшов, після чого ОСОБА_15 помітив відсутність свого телефону «Huawey P smart» на барній стійці, куди він його поклав, та невідомих йому осіб кавказької зовнішності вже не було біля них;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які впізнали ОСОБА_9 за вказаними в протоколі ознаками, як особу, що в ніч з 26.12.2019 на 27.122019 була учасником конфлікту у ресторані-караоке «Vanity»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_15 , який впізнали ОСОБА_9 за вказаними в протоколі ознаками, як особу, що наприкінці грудня 2019 року в приміщенні бару «Vanity», разом з двома невідомими особами кавказької зовнішності таємно заволоділи його мобільним телефоном;

- протоколом огляду відеозаписів з місця вчинення злочину за участю потерпілого ОСОБА_19 .

Таким чином апеляційний суд вважає, що ОСОБА_9 на даній стадії досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, у зв`язку з чим апеляційний суд визнає доводи апеляційної скарги в цій частині необґрунтованими.

Апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати оцінку допустимості та належності доказів, оскільки ці питання вирішуються судом при розгляді обвинувального акту.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази у даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1

ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Доводи сторони захисту про те, що під час проведення пред`явлення для впізнання за участю ОСОБА_9 та вручення йому повідомлення про підозру було порушено його право на захист через відсутність перекладача, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки під час вручення ОСОБА_9 повідомлення про підозру і проведення вказаної слідчої дії був присутній його захисник, який не висловив жодних зауважень щодо вказаних вище доводів в протоколі та в повідомленні про підозру.

З урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, в якому

ОСОБА_9 оголошено про підозру, та практики ЄСПЛ, апеляційний суд вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про застосування запобіжного заходу докази, в своїй сукупності, на даній стадії, вказують на обґрунтованість висунутої останньому підозри у вчиненні інкримінованих йому дій, а тому доводи захисника в частині відсутності обґрунтованої підозри, колегія суддів вважає безпідставними.

ІІ. Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків та щодо відсутності порушень в діях підозрюваного обов`язків, покладених на нього при застосуванні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.
Під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановлено, що слідчий суддя дотримався вказаних вище вимог Закону та Конвенції при розгляді клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді застави на тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 .

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З матеріалів провадження вбачається, що підозрюваний ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2

ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, за найтяжче з яких визначена можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, таким чином, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Оцінюючи доведеність наявності у кримінальному провадженні заявлених слідчим ризиків, апеляційний суд враховує такі обставини.

Наразі, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості та тяжких злочинів, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, відноситься до злочинів про громадської безпеки та створює небезпеку для життя та здоров`я оточуючих осіб. Також, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_9 є громадянином іноземної держави, фактично перебуває на території України без законної підстави, не працевлаштований на території України, що свідчить про відсутність в останнього міцних соціальних зв`язків на території України та про те, що будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованих йому кримінальних правопорушень та покарання, яке загрожує йому в разі визнання його винним, останній може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Апеляційний суд вважає, що у кримінальному провадженні існує ризик того, що перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_9 матиме змогу незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні, схиляючи їх до надання неправдивих показань з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки в матеріалах кримінального провадження наявні відомості про те, що підозрюваний може бути причетний до вчинення інших кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0009192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2014, досудове розслідування якого на даний час триває.

Крім того, факт відсутності у ОСОБА_9 працевлаштування, відсутність в матеріалах кримінального провадження відомостей про джерела його існування, підозра у вчиненні кримінальних правопорушень з корисливих спонукань, свідчить про існування у кримінальному провадженні ризику подальшого вчинення ним кримінальних правопорушень.

Апеляційним судом не встановлено наявність у підозрюваного ОСОБА_9 міцних соціальних зв`язків, що свідчить про відсутність стримуючих факторів у перешкоджанні ОСОБА_9 кримінальному провадженню, що здійснюється відносно нього.

Таким чином, прокурором доведена наявність у кримінальному провадженні заявлених ризиків, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні апеляційного суду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги колегія суддів визнає необґрунтованими.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, що характер інкримінованих підозрюваному ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, невиконання останнім покладених на нього обов`язків при застосуванні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, свідчить про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризикам, заявленим в клопотанні слідчого.

Доводи апеляційної скарги про те, що порушення правил користування електронним засобом контролю підозрюваним ОСОБА_9 відбувалось виключно через його некоректну роботу, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_9 та його захисники звертались до уповноважених органів із повідомленнями про несправність електронного засобу контролю та його некоректну роботу.

Прокурором в судовому засіданні було повідомлено про невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки ОСОБА_9 не прибув в призначене судове засідання Київського районного суду м. Одеси для розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, хоча він був повідомлений належним чином про дату та час розгляду вказаного клопотання. У зв`язку з цим, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 01.04.2020 до підозрюваного

ОСОБА_9 був застосований привід в наступне судове засідання.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_9 не з`явився у вищевказане судове засідання у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, апеляційний суд вважає такими, що не відповідають дійсності, оскільки стороною захисту в судовому засіданні не надано жодних підтверджуючих документів, які б вказували на незадовільний стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_9 та неможливість прибути вчасно у судове засідання районного суду для розгляду клопотання слідчого.

Висновки апеляційного суду.
Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність зміни запобіжного заходу із застави на тримання під вартою відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих йому злочинів дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою. Слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу враховано усі обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, та обґрунтовано доводи про неможливість одночасного визначення альтернативного виду запобіжного заходу застави в даному кримінальному провадженні. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки такий запобіжний захід не здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам, забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для скасування оскарженого судового рішення. Інших доводів апеляційному суду не було надано.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 адвоката
ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 02.04.2020 про зміну запобіжного заходу у вигляді застави, який був застосований ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 24.01.2020, на тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, у кримінальному провадженні №0009192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.11.2014, залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4