Справа № 492/267/20
Провадження № 1-кп/492/73/20
ВИРОК
Іменем України

13 квітня 2020 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 03.01.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз Одеської області, молдованина, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 25.12.1979р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3, ч. 3 ст. 85 КК України (в ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 6 ПВР СРСР від 19.10.1979р. «Про амністію» строк покарання скорочено наполовину та до 2 років позбавлення волі;

- 25.05.1982р. Киржагським районним судом Владимирської області РСФР за ч. 2 ст. 144 КК РСФР до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 21.06.1985р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 29.05.1990р. Одеським обласним судом за ч. 1 ст. 117, ч. 2 ст. 118 КК України (в ред. 1960 року) до 5 років позбавлення волі;

- 05.08.1998р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 06.02.2001р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 18.08.2008р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на два роки, постановою Арцизького районного суду від 27.07.2009р. скасовано звільнення від відбування порання та направлений для відбуття покарання за вироком Арцизького районного суду від 18.08.2008р. у виді чотирьох років позбавлення волі;

- 29.09.2009р. Арцизьким районним судом Одеської області за ст. 395 КК України до чотирьох років одного місяця позбавлення волі;

- 18.11.2013р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на два роки;

- 21.01.2014р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на два роки шість місяців, із застосуванням ст. 76 КК України;

- 15.10.2014р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України до 5 років позбавлення волі;

- 22.07.2019р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на два роки, із застосуванням ст. 76 КК України;

- 01.10.2019р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на три роки із застосуванням ст. 76 КК України,

- 28.02.2020р. Арцизьким районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В вересні 2019 року, приблизно в період часу з 12 години по 13 годину доби, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, через хвіртку пройшов до подвір`я буд. АДРЕСА_1 , де далі через не замкнені двері, проник до господарчого приміщення вказаного будинку, звідки викрав велосипед марки «Україна» бежевого кольору, вартістю 406 гривень 67 копійок, який належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому майнову шкоду на вказану суму, після чого покинув місце скоєння злочину, а викраденим в подальшому розпорядився на власний розсуд, а саме перекотив викрадений ним велосипед до свого подвір`я за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_2 та зберігав у ньому.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини вчинення злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті.

Потерпілий про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлявся належним чином, але у судове засідання не з`явився. Разом з тим потерпілий звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просив здійснити судовий розгляд у його відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не заявляв.

З урахуванням думки учасників судового провадження, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілого, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без участі потерпілого.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинувачуваного. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_4 проживає один за адресою: АДРЕСА_1 , не одружений; характеризується за місцем проживання задовільно; на психіатричному обліку КНП «Арцизька ЦРЛ» не перебуває; знаходиться на диспансерному обліку у лікаря-нарколога КНП «Арцизька ЦРЛ» з 1989 року з діагнозом F-10.2; звертався до прийомного відділу КНП «Арцизька ЦРЛ» з приводу цирозу печінки та був госпіталізірован до інфекційного відділення КНП «Арцизька ЦРЛ»; раніше неодноразово судимий.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того судом враховується, що потерпілий в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру не заявляв.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у виді позбавлення волі.

Беручи до уваги ту обставину, що будучи раніше судимим ОСОБА_4 у період непогашеної судимості знову скоїв кримінальне правопорушення, відповідних висновків для себе не зробив та продовжує вести злочинний спосіб життя, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, суд призначивши покарання за кожен злочин окремо, визначає покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання покарань. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Також, суд враховує, що обвинувачений скоїв кримінальне правопорушення (злочин) до постановлення вироку Арцизького районного суду Одеської області від 28.02.2020 за ч. 1 ст. 263 КК України відносно нього, і тому покарання за цей злочин, йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України.

Водночас судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини даного кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо тільки лише в умовах ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого такого покарання.

Тому, з урахуванням зазначених обставин, а також відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому необхідно для його виправлення і припинення нових злочинів призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі, що за переконанням суду буде відповідати тяжкості правопорушень і не становитиме «особистого надмірного тягаря для винного». Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні обвинуваченому саме такого виду покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Суд також вважає за необхідне в силу ст. ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню у розмірі 1 570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Питання про речові докази у справі потрібно вирішувати відповідно до ст. 100 КПК України, яка відповідно передбачає, що питання про долю речових доказів і документів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження в тому випадку, якщо такі речові докази або документи були надані суду.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Арцизького районного суду Одеської області від 28.02.2020 року, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк чотири роки і один місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили, зарахувавши покарання відбуте частково за попереднім вироком від 28.02.2020 року Арцизького районного суду Одеської області, з 28.02.2020 р. по день набрання даним вироком суду законної сили включно.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню у розмірі 1 570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) гривень 00 копійок.

Арешт, накладений ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 11.01.2020 р. на велосипед марки «Україна», що був визнаний речовим доказом скасувати.

Речовий доказ: велосипед марки «Україна» вважати повернутим потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області