Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________04.12.2019
Справа № 489/5261/19
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2019 року місто Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайло-Ларине Вітовського райноу Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою. не працюючого,. який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-06.07.1994 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 4 ст. 81, ч. 3 ст. 81, ч. 1 ст. 89 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років 6 місяців позбавлення волі із конфіскацією майна;
-25.05.2000 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі із конфіскацією майна;
-21.07.2004 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;
-24.10.2011 року Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
-19.12.2011 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі;
-07.05.2012 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 8 років позбавлення волі.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України,-
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, з метою запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, а саме запобігання з боку обвинуваченого вчинити інші кримінальні правопорушення, переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Прокурор звернув увагу суду, що згідно до ст. 5 рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 року " Про взяття під варту до суду" зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повине брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість кримінального правопорушення. З огляду на викладені факти, прокурор просив продовжити обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Захисник ОСОБА_6 щодо продовження строку тримання під вартою заперечував, посилаючись на не обґрунтованість ризиків, визначених прокурорм у клопотанні. Просив обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений підтримав думку свого захисника і заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження відносно нього строку тримання під вартою.
Суд, вислухавши думку, прокурора, захисника та обвинуваченого, приходить до наступних висновків по заявленому клопотаню.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, замінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як слідує зі змісту ст. 199 КПК України, суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні такого запобіжного заходу, не зменшилися.
При цьому, виходячи зі змісту ч. 1 ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Розглядаючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , суд приходить до висновку про те, що на час здійснення судового провадження продовжують мати місце ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховувалися при обранні та подальшому продовженні останньому запобіжного заходу, зокрема, можливість обвинуваченого переховуватися від суду і перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
З огляду на викладене та беручи до уваги відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який не має офіційного та законного джерела доходів, обізнаний про місце проживання потерпілої, а також тяжкість інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, з врахуванням того, що обставини по справі з часу обрання та продовження запобіжного заходу не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, суд вважає обґрунтованим і виправданим продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .
Тому, виходячи з положень ст. ст. 176, 177, 178 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та враховуючи наявність наведених вище ризиків та обставин, які свідчать про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого та зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинувачуваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 24.01.2020 року включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 194, 199, 331, 370, 372 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора Інгульського відділу Миколаївської прокуратури № 2 ОСОБА_5 про продовження строків тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Строк обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України - продовжити до 24 січня 2020 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3