Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/696/2020 Справа № 641/2149/20
УХВАЛА
14 квітня 2020 року Слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
До суду надійшло клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУ Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Слобідського відділу Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , у якій мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із забороною вчинення будь яких дій, в тому числі в рамках виконавчих проваджень.
В ході роботи по матеріалам кримінального провадження у якості потерпілої, було допитано ОСОБА_5 , яка пояснила, що до липня 2013 року вона мешкала за адресою АДРЕСА_2 . Після смерті її молодшого сина її старший син ОСОБА_6 зі своєю дружиною ОСОБА_7 почали її умовляти продати зазначену вище квартиру та переїхати до них у с. Хорошево. Через деякий час ОСОБА_5 погодилась але основною умовою було те, що квартиру у с. Хорошево необхідно зареєструвати на її ім`я.
У день продажу квартири за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 гроші в руки від її сина не отримала, він їх забрав та поїхав додому повідомивши, що приїде через пару днів для того, щоб передати їх власниці квартири яку ми збирались купувати. Через пару днів вони зустрілись біля нотаріуса в районі Одеської на пр. Гагаріна, але ОСОБА_6 був сам та повідомив, що через пару хвилин всі приїдуть і зареєструємо квартиру на ім`я ОСОБА_5 .. Щоб не чекати на вулиці ОСОБА_5 пішла додому випити ліки, а коли повернулась то побачила, що біля нотаріуса стоїть її син, невістка та власниця квартири яку ми купували та син повідомив, що все вже зроблено і вона можу не хвилюватись, однак договір купівлі продажу їй не дав.
Через пів року ОСОБА_5 дізналась, що квартира у с. Хорошево зареєстрована не на неї, а на її сина та його дружину і вона попросила пояснити чого так сталось на що їй ніхто пояснювати нічого не став.
На підтвердження свої свідчень ОСОБА_5 надала ксерокопії документів на право власності квартири за адресою АДРЕСА_2 та квартири за адресою АДРЕСА_3 .
Крім того, у якості свідків було допитано ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які пояснили, що тривалий час спілкуються з ОСОБА_5 та від неї чули, що її син ОСОБА_6 при оформленні документів на квартиру у с. Хорошево оформив її на себе, а не на мати ОСОБА_5 , однак при укладанні даного правочину вони особисто присутні не були.
Також, до Харківської місцевої прокуратури № 5 від ОСОБА_5 надійшло клопотання про повідомлення особам про підозру та на час проведення досудового розслідування накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , у якій остання на теперішній час мешкає з посиланням на той факт, що на думку ОСОБА_5 її син ОСОБА_6 може у будь який час продати дану квартиру і вона залишиться без місця мешкання. Постаново прокурора-процесуального керівника від 07.02.2020 клопотання ОСОБА_5 було задоволено частково у частині підготовки та направлення для розгляду клопотання про накладення арешту на квартиру на час досудового розслідування.
Необхідно накласти арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , з метою незаконного відчуження даного майна.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив задовольнити.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно до п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно, що є предметом кримінального правопорушення.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.
Враховуючи вищенаведені обставини, приходжу до висновку про очевидну необхідність в арешті предмету кримінального правопорушення - а саме квартири АДРЕСА_1 , у якій мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 з метою недопущення незаконного відчуження даного майна.
Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, ч.4 ст.167, 170, 171 КПК України,-
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , у якій мешкає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 із забороною вчинення будь яких дій, в тому числі в рамках виконавчих проваджень.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляція безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Слідчий суддя- ОСОБА_1