УХВАЛА

13 квітня 2020 року
м. Київ

справа № 710/869/18
провадження № 51-1798 ск 20

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 8 серпня 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 13 січня 2020 року,
в с т а н о в и л а:
Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, Черкаський районний суд Черкаської області 8 серпня 2019 року застосував примусові заходи медичного характеру до ОСОБА_5 , котрий у стані неосудності вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 146 Кримінального кодексу України.
Зазначене рішення Черкаський апеляційний суд ухвалою від 13 січня 2020 року залишив без змін, а подану апеляційну скаргу ОСОБА_4 без задоволення.
Не погодившись із указаними рішеннями, захисник звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про їх перегляд у порядку касаційної процедури.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання вимог п. 4 ч. 2 цієї статті.

Згідно зі ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається обґрунтування заявлених скаржником вимог із відображенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Суд касаційної інстанції (далі Суд) є судом права, а не факту і може скасувати чи змінити оскаржені рішення лише на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 вказаного Кодексу.
Отже, скаржник має конкретно зазначити у чому полягають допущені, на його думку, істотні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для скасування судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог. При цьому слід мати на увазі, що згідно зі ст. 433 вказаного Кодексу Суд не перевіряє оспорюваних рішень на предмет неповноти розгляду справи, невідповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження, а при здійсненні перегляду виходить із фактичних обставин, установлених судами нижчих інстанцій.
Натомість у поданій скарзі, заперечуючи доведеність винуватості ОСОБА_5 , захисник усупереч законодавчим приписам не наводить обґрунтування заявленої вимоги про закриття кримінального провадження, допущення місцевим та апеляційним судами таких порушень норм процесуального права, які в силу ст. 412 КПК є істотними і тягнуть за собою обов`язкове скасування ухвал на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 цього Кодексу, з огляду також на правила глави 39 КПК.
Крім того, скаржник посилається на неповноту судового розгляду, заперечує достовірність окремих доказів і по суті правильність установлених фактичних обставин кримінального провадження, що відповідно до статей 433, 438 КПК не належить до предмета перевірки в порядку касаційної процедури.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху й установити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати семи днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Враховуючи викладене, керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 8 серпня 2019 року та ухвалу Черкаського апеляційного суду від 13 січня 2020 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом семи днів з дня отримання ухвали.
У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3