ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1419/20 Справа № 189/1981/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріалами за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року щодо
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
про відмову в задоволенні подання про звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку,
за участю:

секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні подання начальника Покровського РС філії ДУ Центр пробації у Дніпропетровській області ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку засудженого ОСОБА_5 .

Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції посилався на те, що подання про звільнення ОСОБА_5 від відповідальності є передчасним і задоволенню не підлягає, оскільки ОСОБА_5 не довів, що став на шлях виправлення в період іспитового строку, та не виконав покладені судом на нього обов`язки й обвинувачується у вчиненні, в період іспитового строку, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений не погоджуючись з рішенням суду, вважає, що його іспитовий строк закінчився ще на початку грудня 2019 року, тому підстав у суду для відови у задоволенні подання установи не було та просить суд переглянути це рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який вважав занеобхідне ухвалу залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням.

Згідно з вимогами ст. 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

З журналу судового засідання від 10 лютого 2020 року та оскаржуваної ухвали видно, що судове засідання в якому вирішувалося питання про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку проведено за відсутності засудженого (а.п. 39, 40-41).

Разом з цим, матеріали провадження не містять відомостей про виклик в судове засідання засудженого та його належне повідомлення про місце та час розгляду подання, незважаючи на те, що на час розгляду подання ОСОБА_5 тримався під вартою та перебував в ДУ Дніпровська установа виконання покарань №4 у іншому кримінальному провадженні, що давало суду можливість безперешкодно викликати засудженого в судове засідання у цьому провадженні.

Окрім того, відмовивши у задоволенні подання про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд не дотримався й вимог закону України про кримінальну відповідальність та Конституції України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд посилався на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні, в період іспитового строку, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Між тим, судом не було враховано вимог ст. 62 Конституції України, якими встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Отже, посилаючись в ухвалі як на підставу для відмови у звільненні від відбування покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку на вчинення засудженим іншого злочину, за відсутністю достовірних відомостей про ухвалення вироку, суд порушив гарантовані Конституцією України права ОСОБА_5 .

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст. 7 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України в перелік істотних порушень кримінального процесуального закону, передбачених ст. 412 КПК України, та підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції не входять зазначені порушення, та виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме з вимог п.п. 2, 10, 13 ч. 1 ст. 7 КПК України, згідно з якими до загальних засад кримінального провадження відносяться законність, презумпція невинуватості та забезпечення права на захист, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

З огляду на те, що суд першої інстанції порушив порядок розгляду провадження та не дотримався вимог закону при його розгляді, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги засудженого та приходить до висновку про необхідність її часткового задоволення й скасування ухвали.

При новому розгляді справи суду необхідно усунути зазначені вище порушення кримінального і кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини провадження й прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 10 лютого 2020 року щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4