печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5967/20-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2020 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотаннястаршого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:
10.02.2020 старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду та процесуального керівництва у кримінальних провадженнях щодо організованої та транснаціональної злочинності Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001426 від 05.10.2015 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27 ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи особою, яка раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності та несла її за вчинення майнових та/або насильницьких злочинів, внаслідок довготривалого перебування у місяцях позбавлення волі, маючи певний життєвий досвід, організаторські здібності, лідерські якості та відповідний авторитет серед криміногенного елементу (осіб, що вчиняли злочини, притягувалися до кримінальної відповідальності тощо), після свого звільнення з місць позбавлення волі, не пізніше серпня 2015 рокувирішив створити стійке ієрархічне об`єднання - злочинну організацію.
Метою створення ОСОБА_7 злочинної організації є вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з заволодінням чужим майном, шляхом вимагань грошових коштів та майна, інших тяжких та особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства над громадянами, пов`язаних із заволодінням їх майном чи права на майно, а також шахрайським заволодінням таким майном та учинення злочинів проти громадського порядку та моральності, що відбувалися систематично, сплановано і під керівництвом останнього.
Відповідно до плану створення та діяльності злочинної організації ОСОБА_7 розподілив ролі та функції між майбутніми співучасниками вчинення злочинів, а також розробив механізм й ієрархічну структуру підпорядкування учасників злочинної організації.
Так, найвищу (першу) ланку у злочинній організації ОСОБА_7 відвів собі, згідно чого йому, як організатору злочинної організації та її вищому керівнику, повинні були підпорядковуватися всі інші учасники злочинної організації, в першу чергу керівники окремих груп такої організації, які повинні були безумовно, чітко і своєчасно виконувати всі його вказівки, настанови та вимоги. При цьому, саме ОСОБА_7 , як керівник визначав напрямки злочинної діяльності, розробляв плани вчинення окремих злочинів і доводив їх до виконавців, координував їх злочинну діяльність згідно з ієрархічної побудови організації, приймав рішення про включення до складу злочинної організації конкретних учасників, здійснював контроль за їх діяльністю, особисто приймав участь у вчиненні злочинів, розподіляти отримані злочинним шляхом кошти та отримував основний дохід від вчинення злочинної діяльності.
Другу ланку в злочинній організації ОСОБА_7 відвів своїм найбільш довіреним особам, які безпосередньо підпорядковувались тільки йому, підшуковували і залучали до злочинної діяльності нових осіб, доводили до підпорядкованих їм учасників злочинної організації плани вчинення злочинів, контролювали їх виконання, здійснювали керівництво співучасниками злочину та особами яких використовували для вчинення злочинів і яким було невідомо про злочинну діяльність членів організації, особисто приймали участь у вчиненні злочинів, здійснювали координацію та контроль вчинення злочинів окремими структурними частинами злочинної організації, забезпечували зовнішню безпеку існування та діяльності злочинної організації, шляхом недопущення викриття діяльності злочинної організації, поширення будь-якої інформації про діяльність злочинної організації тощо.
Третьою ланкою у ієрархії злочинної організації ОСОБА_7 визначив, так званих, «бійців», тобто осіб з числа чоловіків міцної статури, які поділяли погляди щодо можливості вчинення корисливих злочинів з метою незаконного швидкого збагачення, які будучи членами злочинної організації мали підпорядковуватись ОСОБА_7 чи керівникам окремих груп, безпосередньо вчиняли злочини, відповідно до відведеної їм ролі та розробленого плану вчинення злочинів, керували діями осіб, які не входили в злочинну організації і яких використовували для вчинення злочинів, а також тих яким взагалі не було відомо про злочинну діяльність членів злочинної організації.
Для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної злочинної організації, під час вербування вказаних осіб враховувалися їх особисті якості, фізичні дані, навички, вміння діяти в групі, дотримуються певних правил поведінки, визнання авторитету її лідера (керівника) та безумовне йому підпорядкування.
У цей же час, тобто не пізніше серпня 2015 року, ОСОБА_7 , виконуючи розроблений план, переконавши ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших невстановлених осіб, у можливості швидкого незаконного збагачення, шляхом вчинення злочинів та ефективній конспірації злочинної діяльності у разі функціонування злочинної організації, повідомивши їм структуру злочинної організації, ступінчату ієрархічну підпорядкованість її членів, розроблений ним план та механізм учинення злочинів, визначив хто і які ролі буде виконувати у злочинній організації, згідно із підпорядкованістю її членів, на що отримав їх добровільну згоду на участь у злочинній організації та її діяльності, тим самим ОСОБА_7 створив стійке ієрархічне об`єднання злочинну організацію.
З метою ефективного досягнення злочинної мети, направленої на заволодіння майном осіб шляхом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів між учасниками були розподілені функції.
Зокрема, ОСОБА_7 , будучи організатором та керівником стійкої ієрархічної структури злочинної організації, у відповідності до відведеної загальним планом ролі:
- розробляв плани вчинення злочинів з розподілом ролей між учасниками злочинної організації;
- визначав необхідну кількість учасників вчинення злочинів та безпосередніх виконавців з числа учасників злочинної організації;
- здійснював безпосереднє керівництво діями учасників злочинної організації і уточнював обов`язки кожного під час вчинення злочинів для досягнення загальної злочинної мети;
- забезпечував функціонування злочинної організації, шляхом створення необхідних умов для її існування, фінансування протиправної діяльності злочинного угрупування;
- встановлював загально-визначені правила поведінки та конспірації в організації та забезпечував дотримання їх учасниками;
- визначав об`єкти кримінальних правопорушень (потерпілих);
- встановлював час та місце вчинення злочинів;
- особисто підшукував осіб, майном або правом на майно яких планувалось заволодіти шляхом вчинення злочинів із застосуванням насильства та примушуванням до вчинення певних дій та учинення злочинів проти громадського порядку та моральності;
- організовував, контролював та координував дії керівників структурних ланок злочинної організації та окремих учасників злочинної групи при здійсненні заходів по збору інформації про потенційних жертв вимагання та їх близьких родичів;
- безпосередньо керував вчиненням злочинів, шляхом спрямування зусиль інших співучасників на безпосереднє вчинення злочинів;
- безпосередньо приймав участь у вчинені злочинів спільно з іншими учасниками злочинної організації;
- безпосередньо пред`являв майнові вимоги потерпілим, погрожував насильством над потерпілими та їх близькими родичами;
- підтримував зв`язки з керівниками та учасниками інших злочинних угрупувань, які не входили до складу створеної ОСОБА_7 злочинної організації;
- в разі виникнення конфліктів між учасниками створеної ним злочинної організації та іншими злочинним угрупуваннями, приймав участь у зустрічах із керівниками вказаних угрупувань з метою вирішення конфліктів;
- розподіляв кошти та майно, здобуте злочинним шляхом, між учасниками групи.
ОСОБА_9 , як активний учасник створеної ОСОБА_7 злочинної організації виконував наступні функції:
- добровільно вступила до складу злочинної організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з заволодінням чужим майном, шляхом вимагання, інших злочинів із застосуванням насильства над громадянами, пов`язаних із примушуванням до вчинення певних дій та учинення злочинів проти громадського порядку та моральності;
- підшукувала об`єкти злочинних посягань (потерпілих), відносно яких вчинювались злочини з метою заволодінням їх майном із застосуванням насильства та примушуванням до вчинення певних дій;
- приймала безпосередню участь у вчинюваних злочинною організацією злочинах;
- безпосередньо пред`являла майнові вимоги потерпілим
- отримувала належну йому частину матеріальних цінностей, здобутих злочинним шляхом;
- виконувала інші функції відповідно до вказівок керівника злочинної організації.
ОСОБА_5 , як активний учасник створеної ОСОБА_7 злочинної організації виконував наступні функції:
- добровільно вступив до складу злочинної організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з заволодінням чужим майном, шляхом вимагання, інших злочинів із застосуванням насильства над громадянами, пов`язаних із примушуванням до вчинення певних дій та учинення злочинів проти громадського порядку та моральності;
- приймав участь в розроблені планів злочинних дій;
- приймав безпосередню участь у вчинюваних злочинною організацією злочинах;
- будучи особою із добре розвинутими фізичними даними, вчинював фізичне та психологічне насильство щодо потерпілих під час вчинення злочинів;
- з метою залякування потерпілих та спричинення їм тілесних ушкоджень, залучав до вчинення кримінальних правопорушень інших осіб, з числа осіб молодого віку, які мають добре розвинуті фізичні дані та готові до вчинення такого роду злочинів;
- отримував належну йому частину матеріальних цінностей, здобутих злочинним шляхом;
- виконував інші функції відповідно до вказівок керівника злочинної організації.
ОСОБА_8 , як активний учасник створеної ОСОБА_7 злочинної організації виконував наступні функції:
- добровільно вступив до складу злочинної організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з заволодінням чужим майном, шляхом вимагання, інших злочинів із застосуванням насильства над громадянами, пов`язаних із примушуванням до вчинення певних дій та учинення злочинів проти громадського порядку та моральності;
- приймав безпосередню участь у вчинюваних злочинною організацією злочинах;
- будучи особою із добре розвинутими фізичними даними, вчинював фізичне та психологічне насильство щодо потерпілих під час вчинення злочинів;
- отримував належну йому частину матеріальних цінностей, здобутих злочинним шляхом;
- виконував інші функції відповідно до вказівок керівника злочинної організації.
ОСОБА_10 , як активний учасник створеної ОСОБА_7 злочинної організації виконував наступні функції:
- добровільно вступив до складу злочинної організації, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з заволодінням чужим майном, шляхом вимагання, інших злочинів із застосуванням насильства над громадянами, пов`язаних із примушуванням до вчинення певних дій та учинення злочинів проти громадського порядку та моральності;
- здійснював керівництво окремої групи злочинної організації, яка виконувала функції силової підтримки та фізичного впливу на потерпілих;
- приймав безпосередню участь у вчинюваних злочинною організацією злочинах;
- будучи особою із добре розвинутими фізичними даними, вчинював фізичне та психологічне насильство щодо потерпілих під час вчинення злочинів;
- отримував належну йому частину матеріальних цінностей, здобутих злочинним шляхом;
- виконував інші функції відповідно до вказівок керівника злочинної організації.
Невстановлені досудовим розслідуванням особи, як учасники окремої групи злочинної організації, під керівництвом ОСОБА_10 виконували функції силової підтримки, а саме:
- за вказівкою керівника окремої групи та керівника злочинної організації застосовували насильство до потерпілих з метою їх залякування та примушування вчиняти певні дії;
- супроводжували організатора та керівника злочинного угрупування ОСОБА_7 , для створення у потерпілих уявлення реальності погроз застосування насильства;
- під час учинення кримінальних правопорушень забезпечували безпеку учасників злочинної організації від можливого опору потерпілих чи затримання працівниками правоохоронних органів;
- виконували інші функції відповідно до вказівок керівника злочинної організації.
Основним видом діяльності злочинної організації стали вчинення на території України тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних з заволодінням чужим майном, шляхом вимагань грошових коштів та майна від громадян, інших тяжких та особливо тяжких злочинів із застосуванням насильства над громадянами, пов`язаних із заволодінням їх майном чи права на майно, а також учинення злочинів проти громадського порядку та моральності.
Створена ОСОБА_7 на тривалий період часу злочинна організація та її структурні підрозділи характеризувалися:
- стійкістю, стабільністю і згуртованістю свого складу;
- розробкою та узгодженням планів і методів вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним заволодінням чужого майна та правом на майно, шляхом вимагань, інших насильницьких злочинів, пов`язаних із заволодінням чужим майном та правом на майно;
- наявністю загальновизначених правил поведінки, що проявлялося в організованості, тісному зв`язку всіх її членів у їх злочинної діяльності, як під час готування до вчинення злочинів, так і безпосередньо в момент їх вчинення, а також після таких;
- суворою підпорядкованістю рядових її членів керівнику злочинної організації і керівникам її підрозділів;
- домовленістю та готовністю до вчинення злочинів всіма членами злочинної організації у будь-який час;
- розподілом грошових коштів отриманих від злочинної діяльності між всіма її учасниками;
- чіткою ієрархією та єдиними правилами поведінки її учасників.
Формування злочинної організації здійснювалося за принципом спільного проживання на певній території або за принципом тривалих особистих довірчих відносин, тощо.
З метою визнання авторитету створеної злочинної організації, демонстрації її переваги та величі у кримінальному середовищі та серед населення, учасниками злочинної організації під час готування та вчинення кримінальних правопорушень застосовувалось фізичне та психологічне насильство, публічне завдання тілесних ушкоджень.
З метою полегшення вчинення злочинів, учасники злочинної організації вживались заходи щодо підготовки предметів, призначених для нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, які використовувалися ними в ході здійснення своєї злочинної діяльності.
Крім внутрішньої стійкості, створена ОСОБА_7 злочинна організація характеризувалася і зовнішньою стійкістю, що виражалася у наявності корумпованих зав`язків зі службовими особами в органах державної влади та місцевого самоврядування, наявністю каналів обміну інформації щодо діяльності конкурентів по злочинному середовищу.
Для швидкого та оперативного зв`язку, обміну інформацією та координацією дій між учасниками злочинної організації використовувався мобільний зв`язок.
Для мобільності під час готування та вчинення злочинів, учасниками злочинної організації використовувалися різні типи і марки автомобілів, як з числа належних їм, так і інших автомобілів. Вказані автомобілі використовувалися для транспортування членів злочинної організації до місць вчинення злочинів та безпечного відходу після їх вчинення, тощо.
Дотримуючись суворої конспірації і жорсткої дисципліни, всі питання злочинної діяльності злочинної організації і здійснюваних нею злочинів, обговорювалися серед керівників організації, її структурних підрозділів та активних учасників, які визначали її рід і вид, визначали об`єкти для нападу, їх час і місце, розробляли і погоджували плани здійснення цих злочинів. Рядові учасники злочинної організації могли і не брати участь в обговоренні таких питань, прийняті рішення до них доводилися їх керівниками безпосередньо перед вчиненням того чи іншого злочину.
Визначивши об`єкт для злочину, члени злочинної організації завчасно за вивчали спосіб життя потерпілого, маршрути і способи його пересування, фізичні дані, оцінюючи можливості до вчинення опору, а також збирали інші дані його особистості, використовуючи можливості ведення прихованого спостереження за потерпілими. З урахуванням зібраних даних про потерпілого, план скоєння злочину відносно нього деталізувався та міг корегуватися, після чого визначалося остаточне час і місце скоєння злочину і остаточний склад його учасників, які могли входити як в одну структурну одиницю злочинної організації, так і бути залучені з різних.
Створена ОСОБА_7 злочинна організація, до складу якої окрім останнього увійшли ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлені досудовим розслідуванням особи завдяки розробленим її учасниками заходам, убезпечувала себе від викриття і діяла з серпня 2015 року по 19.09.2019 та припинила своє функціонування у зв`язку із її знешкодженням правоохоронними органами.
В період часу з серпня 2015 року по 19.09.2019, створена ОСОБА_7 злочинна організація вчинила ряд тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із заволодінням майном та правом на майно громадян із залякуванням останніх, шляхом погроз та застосування щодо них насильства, а також інші тяжкі та особливо тяжкі злочини із застосуванням насильства, зокрема:
- в період часу з серпня 2015 по 19.09.2016 ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, діючи у складі злочинної організації, в м. Полтава, шляхом погроз застосування насильства та застосування насильства відносно потерпілого ОСОБА_11 заволоділи майном останнього на суму 73 000,00 доларів США (що згідно з офіційним курсом валют НБУ станом на момент вчинення кримінального правопорушення становить 2 153 578,913 грн.) тобто на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімумів доходів громадян, що є особливо великим розміром;
- 14.04.2016 приблизно о 17 годині 15 хвилин ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , діючи у складі злочинної організації, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, поруч із будинком АДРЕСА_1 вчинили нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 із застосуванням предметів, заздалегідь пристосованих та заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень предметів для підвищення сили удару;
- 14.04.2016 приблизно о 17 годині 15 хвилин ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебуваючи біля будинку №60 по вулиці Шевченка м. Полтава діючи у складі злочинної організації, з метою залякування потерпілого та його примусу до певних дій заподіли ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесне ушкодження;
- 01.04.2019 року, близько 23 год. 50 хв., ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та невстановленою слідством особою з числа членів злочинної організації, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вимагали у ОСОБА_13 передачі грошових коштів в розмірі 200 000 доларів США, з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами, а також заподіяли ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження, у вигляді закритої черепно-мозкової травми - забою головного мозку з формуванням епідуральної гематоми потиличної ділянки справа, субдуральні нашарування лобно-скронево-тім`яно-потиличної ділянки зліва, субарахноідальний крововилив зліва, здавлення 4 шлуночку, забій правої скроневої ділянки, перелом потиличної кістки справа з переходом на лямбдовидний шов, гематому м`яких тканин скронево-потиличної ділянки справа, крововилив в м`які тканини лівої параорбітальної (навколо-очної) ділянки, крововилив в м`які тканини лівої скроневої ділянки, садна спини.
- 08.07.2019 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у публічному місці, а саме біля будинку АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що знаходяться в громадському місці та ігноруючи присутність інших осіб, діючи з особливою зухвалістю та ігноруючи загальноприйняті правила поведінки людини в суспільстві, порушуючи загальноприйняті в суспільстві норми моральності, демонструючи свою перевагу та зверхність над іншими громадянами та в суспільстві в цілому, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свої дій та бажаючи їх настання, почали грубо порушувати громадський порядок, що виразилось у вчиненні бійки з ОСОБА_14 та завданні тілесних ушкоджень останньому.
Так, 14.04.2016 близько 17 год. 15 хв., ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи об`єднаними єдиною метою, перебуваючи поблизу книжкового ринку по вул. Шевченка, 60 в м. Полтава, реалізуючи злочинний намір, переслідуючи корисливий мотив, діючи з прямим умислом, направленим на вимагання передачі права власності на приміщення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зустрівши потерпілого ОСОБА_12 , який проходив повз території книжкового ринку, всупереч волі потерпілого, перешкоджаючи його руху, пред`явили протиправну вимогу передати їм право власності на нежитлове приміщення розташоване за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 31,2 кв.м., яке відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради серії САС №604603 від 30.03.2009 належить дружині потерпілого ОСОБА_12 ОСОБА_15 .
Після цього, використовуючи свою чисельну перевагу, залякуючи та подавляючи волю ОСОБА_12 , з метою примусити останнього передати їм право власності на майно, стали погрожувати останньому застосуванням фізичного насильства, яку потерпілий ОСОБА_12 сприйняв як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю. Після висловлювання вимоги про передачу права власності на майно, погроз життю та здоров`ю потерпілого ОСОБА_12 і його відмови виконати вимоги останніх, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , надав вказівку останнім на застосування насильства до ОСОБА_12 . В подальшому, ОСОБА_5 збив ОСОБА_15 з ніг, нанісши удар рукою в область голови, після чого зав`язалась бійка, в ході якої ОСОБА_5 , діючи спільно із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , почали наносити удари потерпілому ОСОБА_12 по різним частинам тіла.
Під час бійки ОСОБА_5 , тримаючи в руках заздалегідь пристосовані та заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень предмети для підвищення сили удару, наніс чотири удари ОСОБА_12 : кулаком правої руки в ділянку обличчя зліва та в ділянку обличчя справа, правою ногою у бічну ділянку тулубу зліва, у верхню частину тулубу зліва по передній поверхні (підключичну ділянку зліва).
Від вказаних ударів, на тілі гр. ОСОБА_12 могли утворитися наступні тілесні ушкодження: контузія правого очного яблука з гематомою повік, ретробульбарною гематомою, субкон`юнктивальним крововиливом, розривом та відшаруванням сітківки; перелом медіальної стінки правої орбіти; закрита черепно-мозкова травма-забій головного мозку легкого ступеню, синець спинки носу, які відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, більш як 21 день та стійкої втрати загальної працездатності менш як третину (п. п. 2.2.1.в - г), п. 2.2.2., п. 2.2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.; п.24. «Таблиць відсотків втрати загальної працездатності в результаті різних травм» Інструкції №2 від 8.01.1986р.). Синець м`яких тканин по білягрудинній лінії зліва на рівні 2-го міжребір`я кваліфікується як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження (п.п. 2.3.2 б), 2.3.5."Правил …" від 17.01.1995 р.). Синець м`яких тканин між середньою та задньою пахвовими лініями зліва на рівні 10-12 грудних хребців відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень ( п.п. 2.3.2 б), 2.3.5. "Правил …" від 17.01.1995).
Також, діючи за вказівкою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_12 нанесено 14 ударів: правою ногою по тулубу, правим коліном по голові, правою ногою по верхній частині нижніх кінцівок (задній поверхні стегон), лівою ногою по тулу¬бу зліва, у ділянку нижньої частини спини, правою ногою по задній поверхні шиї, та голо¬ви, ногою в ділянку лівого плечового суглобу, шиї зліва, ногою (тильною частиною стопи) в обличчя, правою рукою в ділянку голови справа, ногою в обличчя справа двічі, ногою в ділянку правого плеча та ногою по тулубу справа. Від вказаних ударів, на тілі гр. ОСОБА_12 могли утворитися наступні тілесні ушкодження: Синець по передньо-зовнішній поверхні лівого плечового суглобу кваліфікується як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження (п.п. 2.3.2 б), 2.3.5. "Правил …" від 17.01.1995 р.). Синець м`яких тканин між середньою та задньою пахвовими лініями зліва на рівні 10-12 грудних хребців відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п.п. 2.3.2 б), 2.3.5. "Правил …" від 17.01.1995 р.). Рана в ділянці кінчика носа оцінюється як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження, що СПРИЧИНИЛО короткочасний розлад здоров`я (п.п. 2.3.1 а), 2.3.2 а), 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України „Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України від 17.01.1995 р.). Крововилив у м`які тканини верхньої губи може бути оцінений, як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження (п.2.3.2.б), п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.). Контузія правого очного яблука з гематомою повік, ретробульбарною гематомою, субкон`юнктивальним крововиливом, розривом та відшаруванням сітківки, перелом медіальної стінки правої орбіти, закрита черепно-мозкова травма-забій головного мозку легкого ступеню, синець спинки носу, відносяться у своїй сукупності до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, більш як 21 день та стійкої втрати загальної працездатності менш як третину (п. п. 2.2.1.в - г), п. 2.2.2., п. 2.2.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу №6 МОЗ України від 17.01.95р.; п.24. «Таблиць відсотків втрати загальної працездатності в результаті різних травм» Інструкції №2 від 8.01.1986р.). Синець м`яких тканин по передньо-зовнішній поверхні верхньої третини правого плеча відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень (п. п. 2.3.2 б), 2.3.5. "Правил …" від 17.01.1995 р.). Синець м`яких тканин із садном шкіри на його фоні між лопатковою та задньою пахвовою лініями справа на рівні 8-го грудного хребця можуть бути оцінені лише у своїй сукупності як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п.п. 2.3.2 б), 2.3.5. "Правил …" від 17.01.1995 р.).
Після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_12 , підтвердивши реальність своїх погроз фізичною розправою, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , залишивши потерпілого на землі та з місця вчинення злочину втекли на автомобілі.
Крім цього, 08.07.2019 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у публічному місці, а саме біля будинку 5-Р по вул. Миру в м. Чорноморськ Одеської області, усвідомлюючи, що знаходяться в громадському місці та ігноруючи присутність інших осіб, діючи з особливою зухвалістю та ігноруючи загальноприйняті правила поведінки людини в суспільстві, порушуючи загальноприйняті в суспільстві норми моральності, демонструючи свою перевагу та зверхність над іншими громадянами та в суспільстві в цілому, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки свої дій та бажаючи їх настання, почали грубо порушувати громадський порядок, що виразилось у вчиненні бійки з ОСОБА_14 .
Використовуючи свою чисельну та фізичну перевагу, залякуючи і подавляючи оточуючих, ігноруючи своє знаходження в громадському місці, діючи з особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, ОСОБА_5 умисно наніс хаотичні удари по голові ОСОБА_14 .
В цей час ОСОБА_7 , з метою настання суспільно-небезпечні наслідків всіляко заважав ОСОБА_14 затулятись від нанесення ударів ОСОБА_5 .
У результаті нанесених ударів ОСОБА_14 завдано тілесні ушкодження у вигляді закритої черепномозкової травми, струс головного мозку, забиття м`яких тканей обличчя.
В подальшому, вказані протиправні хуліганські дії ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , пов`язані із грубим порушенням громадського порядку, були припинені у зв`язку із викликом працівників поліції.
Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним із законними умовами поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, діючи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від №622 від 21 серпня 1998 року, придбав за невстановлених слідством обставин корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5, промислового виготовлення, спорядженої вибуховою речовиною та уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ, який при поєднанні із спорядженим вибуховою речовиною корпусом наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 в єдину конструкцію, що передбачено її призначенням та конструктивними особливостями, буде утворювати наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, яка відносяться до бойових припасів.
У подальшому, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та можливість настання суспільно-небезпечних наслідків, ОСОБА_5 почав незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігати вищезазначені бойові припаси за місцем свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_5 .
Слідчий вважає наявними ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема, існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину, санкція за який передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній буде переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Крім того, вказаний ризик підтверджується і тим, що підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово переховувався від органів досудового розслідування, в тому числі й компетентних органів Республіки Вірменії, що підтверджується перебуванням останнього у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Вірменії для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ст. 104 КК Республіки Вірменія вбивство, скоєне групою осіб або організованою злочинною групою, що відповідає кваліфікації злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України. Крім того вказаний ризик підтверджується систематичним ухиленням ОСОБА_5 від виконання покладних на нього обов`язків з`являтись за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду під час застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді застави; існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні насильницьких кримінальних правопорушеннях, в тому числі із застосуванням предметів призначених для нанесення тілесних ушкоджень, вчинене організатором (членом) організованої групи, та перебуваючи на волі, він може шляхом погроз, вмовлянь, як особисто, так і спільно з іншими невстановленими особами, які є учасниками організованої ним групи, незаконно вплинути на потерплого, свідків, інших підозрюваних з метою зміни їх показів. Також вказаний ризик підтверджується фактом надходження потерпілим повідомлень із погрозами з метою примушування зміни наданих відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та інших осіб, показів; існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказані ризики підтверджуються тим, що на даному етапі не встановленні всі кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_5 , не встановленні всі учасники групи, а тому перебуваючи на волі останній може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які зможуть довести вчинення вказаних кримінальних правопорушень, таким чином перешкодити кримінальному провадженню, а також перебуваючи на волі, володіючи відомостями досудового розслідування, які стали йому відомі під час проведення слідчих дій за його участі, може попередити невстановлених осіб, які є учасниками організованої ним групи, з метою уникнення ними кримінальної відповідальності; існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів із застосуванням насильства, що свідчить про те, що він здатний до вчинення такого роду кримінальних правопорушень та, знаходячись на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжити злочину діяльність.
Обставини встановлені під час досудового розслідування на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.
Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання, просили відмовити, зазначали, що вказана підозра ОСОБА_5 є необґрунтованою, не надано доказів скоєння інкримінованого злочину, відсутні ризики, на які посилається сторона обвинувачення в своєму клопотанні.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.
Підозрюваному у кримінальному провадженні є: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць Республіки Вірменія, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 : 12.09.2019, у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України.
20.09.2019, ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 122 КК України.
Цього ж дня, слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 576 300 грн. та покладенням на підозрюваного обов`язків.
04.10.2019, слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_6 задоволено та продовжено строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження до 9 місяців, а саме до 14.04.2020 року.
Також, у кримінальному провадженні №0002739 ОСОБА_5 :
30.10.2019, у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.
30.10.2019, заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002739 продовжено до 3-х місяців, тобто до 07.12.2019.
02.11.2019, у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень, повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.
Цього ж дня, слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено запобіжний захід у вигляді застави зі строком дії до 07.12.2019 включно.
З урахуванням того, що 05.11.2019 за ОСОБА_5 внесено встановлену ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.11.2019 заставу, на нього покладено встановлені положеннями ст. 194 КПК України обов`язки, а саме:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду на першу вимогу;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватись від спілкування з свідками та потерпілими у кримінальному провадженні;
- носити електронний засіб контролю;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
02.12.2019, матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001426 об`єднані з матеріалами досудового розслідування №0002739 під номером 0001426.
19.12.2019, слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва змінено підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід із застави на тримання під вартою зі строком дії до 16.02.2020.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.
Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.
Під час досудового розслідування встановлені обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому вищевказаних кримінальних правопорушень, які підтверджуються матеріалами кримінального провадження, а саме:

-заявою ОСОБА_12 від 06.04.2016 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

-заявою ОСОБА_12 від 14.04.2016 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

-заявою ОСОБА_12 від 15.04.2016 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 15.04.2016, в ході якого встановлено обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 22.04.2016, в ході якого встановлено обставини вчинення відносно ОСОБА_12 кримінального правопорушення;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 22.04.2016, в ході якого остання підтвердила факт вчинення відносно ОСОБА_12 кримінального правопорушення;

-довідкою Міської клінічної лікарні м. Полтава від 14.04.2016 №5470, в якій зафіксовано факт наявності у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень;

-висновком комп`ютерної томографії головного мозку ОСОБА_12 , в якому зафіксовано факт наявності у ОСОБА_12 тілесних ушкоджень;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 26.04.2016, в ході якого встановлено обставини вчинення відносно ОСОБА_12 кримінального правопорушення;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 27.04.2016, в ході якого встановлено обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 27.04.2016, в ході якого останній підтвердив причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 28.04.2016, в ході якого останній підтвердив причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 25.09.2019, в ході якого встановлено обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

-висновком експерта №70, в якому встановлено ступінь тілесних ушкоджень, наявних у ОСОБА_12 ;

-висновком експерта №894, в якому встановлено ступінь тілесних ушкоджень, наявних у ОСОБА_12 ;

-висновком експерта №281;

-висновком експерта №111, в якому встановлено ступінь тілесних ушкоджень, наявних у ОСОБА_12 ;

-протоколом огляду відеозапису від 19.08.2019, на якому зафіксовано факт спричинення ОСОБА_12 тілесних ушкоджень;

-висновком експерта за результатами проведення портретної експертизи від 12.09.2019 №25333/19-35;

-Відповіддю Департаменту міжнародного співробітництва НПУ від 07.06.2019 про перебування ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в розшуку компетентними органами Республіки Вірменія з метою арешту та екстрадиції до цієї країни;

-колективним зверненням трудового колективу ТОВ «Європіан Агро Інвестмент Юкрейн» про вчинення відносно них кримінального правопорушення;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 20.09.2019, в ході якого остання повідомила обставини вчинення кримінального правопорушення та зазначила перелік осіб, які причетні до його вчинення;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 18.04.2019, в ході якого остання повідомила обставини вчинення кримінального правопорушення та зазначила перелік осіб, які причетні до його вчинення;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 08.08.2019 в якому викладено обставини хуліганських дій та нанесенні йому тілесних ушкоджень;
-протоколом допиту ОСОБА_22 від 08.08.2019 в якому викладено обставини хуліганських дій та нанесенні ОСОБА_14 тілесних ушкоджень;
-протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотографіями від 08.08.2019, відповідно до яких встановлено особу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , як таких, які вчиняли хуліганські дії та наносили тілесні ушкодження ОСОБА_14 ;
-випискою із медичної карти стаціонарного хворого №3446, відповідно до якої підтверджується факт нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 ;
-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_20 від 06.11.2019;

-протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_20 від 06.11.2019;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 08.11.2019;

-протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_11 від 08.11.2019;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 08.11.2019;

-протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_12 від 08.11.2019;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_23 в кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.
Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Листі від 04 квітня 2013 року № 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі-Лист ВССУ) наголосив на тому, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:
- здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону;
- пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч. 1 ст. 194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні;
4) перевіряти наявність підстав і мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, встановлювати обґрунтованість таких підстав з огляду на фактичні дані, установлені конкретні обставини кримінального провадження;
5) враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК.
При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").
Слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. У такий спосіб встановленню підлягає обґрунтованість підозри органу досудового розслідування про вчинення кримінального правопорушення підозрюваним, обвинуваченим;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік (неповнолітня особа, особа похилого віку) та стан здоров`я (наявність тяжких хвороб, інвалідності, нездатність самостійно пересуватися) підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого у місці його постійного проживання, в тому числі наявність у нього родини й утриманців. Необхідно з`ясувати сімейний стан цієї особи, стан здоров`я членів його сім`ї, кількість та вік дітей, строк фактичного проживання у цій місцевості тощо;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого. При врахуванні цієї обставини слідчий суддя, суд зобов`язаний проаналізувати матеріали сторін кримінального провадження, об`єктивно оцінити надані характеристики підозрюваному, обвинуваченому з місця роботи, навчання, проживання; дані, що свідчать про перебування підозрюваного, обвинуваченого на обліку у наркологічному, психоневрологічному диспансері, тощо;
7) майновий стан підозрюваного. Слід встановити наявність належного цій особі нерухомого майна у місцевості проживання та інших місцевостях, транспортних засобів, грошових банківських вкладів, їх розмір (за наявності відомостей, наданих стороною захисту);
8) наявність судимостей у підозрюваного,
9) дотримання підозрюваним, умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Загальною декларацією прав людини (статті 3, 9) та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України (стаття 5), визначено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «ЛУЦЕНКО ПРОТИ УКРАЇНИ» у остаточному рішенні від 19 листопада 2012 року у пункті 62 зазначено: «Суд наголошує, що стаття 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим свободи або мати гарантії від продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у пункті 1 статті 5 Конвенції. Цей перелік винятків, встановлений у вищезазначеному положенні, є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи (рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Хайредінов проти України» (Khayredinov v. Ukraine), № 38717/04, пункт 26, з подальшими посиланнями). Будь-яке свавільне тримання під вартою не може відповідати пункту 1 статті 5 Конвенції. У цьому контексті термін «свавільність» розуміється ширше, ніж лише невідповідність національному законодавству. Як наслідок, законне позбавлення свободи за національним законодавством усе одно може бути свавільним і, таким чином, може порушувати Конвенцію, зокрема, коли з боку державних органів мала місце недобросовісність або введення в оману (рішення від 09 липня 2009 року у справі «Моорен проти Німеччини» (Mooren v. Germany) [ВП], заява № 11364/03, пункти 72, 77 та 78, з подальшими посиланнями), або коли таке позбавлення свободи не було необхідним за конкретних обставин (рішення від 27 лютого 2007 року у справі «Нештак проти Словаччини» (Nestak v. Slovakia), заява № 65559/01, пункт 74)».
Конституція України регламентує право кожної людини на свободу та особисту недоторканість.
Частиною першою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Слідчий суддя, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК, приходить до обґрунтованого висновку про недоведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.
Прокурором, окрім того, не доведено що, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення є недоведеними, та відсутні підстави вважати, що відносно ОСОБА_24 дієвим буде лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з матеріалів справи не вбачається.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Таким чином, враховуючи дані, що характеризують особу підозрюваного, ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та недоведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не здатний запобігти вказаним ризикам, слідчий суддя вважає, що необхідно відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати щодо нього альтернативний запобіжний захід, а саме: цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, може забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та унеможливить продовження вчинення злочинів.
Керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, статтями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 195, 196, 197, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 122, ч. 3 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 122, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 122 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому, строком до 12 квітня 2020 року цілодобово залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_7 , за виключенням надання останньому невідкладної медичної допомоги.
Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 12 квітня 2020 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленої періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого або прокурора, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001426 від 05.10.2015;
- повідомляти слідчого, прокурора який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001426 від 05.10.2015 чи суд, про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому діянь;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, у разі наявності, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
- носити електронні засоби контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 12 квітня 2020 року включно.
Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .
Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1