УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2019 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянув провадження за скаргоюОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0000121 від 18.11.2016, щодо неповернення вилученого під час обшуку майна, -

ВСТАНОВИВ:
До провадження Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0000121 від 18.11.2016, щодо неповернення вилученого під час обшуку майна.
В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 14.02.2017 року в рамках вказаного кримінального провадження було проведено обшук в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_3 , в ході якого вилучено особисті речі останнього, а саме: ноутбук „Acer чорного кольору; зарядний пристрій до ноутбуку „Acer; оптичний привід типу „миш, сумка для ноутбуку зі штучної шкіри чорного кольору; ноутбук „Lenovo.
25.10.2019 року постановою старшого слідчого з ОВС 1ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_4 кримінальне провадження № 0000121 від 18.11.2016 в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.205 КК України, за фактом фіктивного підприємництва створення та/або придбання суб`єктів підприємницької діяльності закрито, однак вилучене під час обшуку майно не повернуто особі у якої його було вилучено.

Посилаючись на зазначене та на положення КПК України заявник просив повернути вилучене під час обшуку майно.
Представник власника майна в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити скаргу у повному обсязі.
Слідчий в судове засідання не з`явилися, надав заяву про розгляд скарги за його відсутністю, а також надав копії матеріалів кримінального провадження, що стосуються викладених у скарзі обвтавин.
Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.
За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Судовим розглядом встановлено, що18.11.2016 року СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області внесено відомості до ЄРДР за фактом ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «Скіфремторг» (), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стали матеріалами ОУ ГУ ДФС у Запорізькій області (рапорт старшого оперуповноваженого з ОВС ОСОБА_5 , аналітичне дослідження №78/08-01-16-00-08/38869058 від 21.09.2016 року складене управлінням БВДОЗШ ДФС у Запорізькій області).

17.01.2017 року прокуратурою Запорізької області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000022 за фактом створення невстановленими особами ряду підприємств з метою прикриття незаконної діяльності, а саме: ТОВ «Еко Стандарт-А» (код за ), ТОВ «Торгстандарт Плюс» (код за ), TOB «ТК «Діада» (код за ), ТОВ «Сетіка» (код за ), ТОВ «Спецремелектромонтаж» (код за ), ТОВ «Скіфремторг» (код за ), ТОВ «Електроспецмантаж» (код за ), ТОВ «Торгсістемс-М» (код за ЄДПОУ 40582439), ТОВ «Беліта» (код за ), ТОВ «Панрас» (код за ), ТОВ «Нордінгтрейд» (код за ) та ТОВ «Орбіта ДТ» (код за ), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стали матеріалами ГУ ДФС у Запорізькій області (аналітичне дослідження №5/08-01-16-02-05/38869058 від 16.01.2017 року складене управлінням БВДОЗШ ДФС у Запорізькій області).

31.01.2017 року кримінальні провадження № 0000121 та № 0000022 постановою прокуратури Запорізької області об`єднані в одне провадження за № 0000121.

Крім того, 20.03.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000009, за фактом ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ „Рим XXI (), які в період 2014-2016 років при реалізації робіт (товарів, послуг) в адресу: ПАТ «ШУ «Покровське» (13498562), ПрАТ «ЗЗРК» (191218) та ін., діючи з метою мінімізації податкових зобов`язань та формування незаконного податкового кредиту з ПДВ, документально оформили придбання товарів (робіт, послуг) у підприємств з ознаками фіктивності, а саме: ТОВ «Сетіка» (), ТОВ «Сонкей» (), ТОВ «Спецремелектромонтаж» (), ТОВ «Скіфремторг» (), TOB «МК Прованс» (), ТОВ «Черус Про» (), ТОВ «Аніда груп» (), ТОВ «ТД «Променергокомплект» (), ТОВ «Брайтіс» (), ТОВ «Промтехностіл» (), в результаті чого ухилились від сплати податку на додану вартість у сумі 3 508 000грн., що кваліфікується за ч. 3 ст. 212 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стали матеріалами ГУ ДФС у Запорізькій області (аналітичне дослідження №13/08-01-16-02-05/36238226 від 17.11.2017 року складене управлінням БВДОЗШ ДФС у Запорізькій області).

27.09.2018 року кримінальні провадження № 0000121 та № 0000009 постановою прокуратури Запорізької області об`єднані в одне провадження за № 0000121.

Також, 25.06.2019 року СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом створення невстановленими особами ТОВ «Комерс Експо» () з метою прикриття незаконної діяльності, що кваліфікується за ч. 1 ст. 205 КК України. Вказаному кримінальному провадженню присвоєно № 0000036.

Також 25.06.2019 СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за фактом створення невстановленими особами ТОВ «Компанія Тавм» () з метою прикриття незаконної діяльності, що кваліфікується за ч. 1 ст. 205 КК України. Вказаному кримінальному провадженню присвоєно № 0000037.

27.06.2019 року кримінальні провадження №0000121, № 0000036 та № 0000037 постановою прокуратури Запорізької області об`єднані в одне провадження за №0000121.

Законом України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» №101-IX від 18 вересня 2019 року статтю 205 виключено з Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Кримінального кодексу України злочином є передбачене цим кодексом суспільно небезпечне винне діяння (або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Частиною 4 ст. 284 Кримінального-процесуального кодексу передбачено закриття кримінального провадження у разі набрання чинності закону, який скасовує кримінальну відповідальність за діяння, вчинене особою.

Постановою старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_4 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 18 листопада 2016 року в частині кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205 КК України, за фактом фіктивного підприємництва створення та/або придбання суб`єктів підприємницької діяльності:

ТОВ «Еко Стандарт-А» (код за ), ТОВ «Торгстандарт Плюс» (код за ), TOB «ТК «Діада» (код за ), ТОВ «Сетіка» (код за ), ТОВ «Спецремелектромонтаж» (код за ), ТОВ «Скіфремторг» (код за ), ТОВ «Електроспецмантаж» (код за ), ТОВ «Торгсістемс-М» (код за ЄДПОУ 40582439), ТОВ «Беліта» (код за ), ТОВ «Панрас» (код за ), ТОВ «Нордінгтрейд» (код за ) та ТОВ «Орбіта ДТ» (код за ), ТОВ «Комерс Експо» (), ТОВ «Компанія Тавм» () закрито, у зв`язку з набранням чинності закону України № 101-ІХ від 18 вересня 2019 року.

З постанови прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 від 15.02.2017 року про визнання та залучення до провадження № 0000121 речових доказів випливає, що під час досудового розслідування 14.02.2017 року на підставі ухвали слідчого судді Орджнікідзевського районного суду м. Запоріжжя проведено обшуки за адресами фігурантів у кримінальному провадженні. Зокрема, під час обшуку за адресою м. Дніпрорудне, вул. Набережна 2/99 вилучено 2 ноутбуки з зарядними пристроями, оптичний привід типу „миш, сумка для ноутбуку, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.
Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
За викладених обставин вбачається, що скаргу подано уповноваженою особою, в передбачений законом спосіб та з урахуванням правил територіальної підсудністю для розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, які розглядаються слідчим суддею місцевого суду за місцем розташування органу досудового розслідування, що регламентовано ч. 1 ст. 306 КПК України.
За змістом ч. 7 ст. 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження.
Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.
Згідно із ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».
Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", п. 50, Series А N 98).
Слід зазначити, що матеріали скарги не містять відомостей про те, що сторона обвинувачення зверталася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна вилученого під час обшуку за адресою АДРЕСА_1 .
До матеріалів провадження за скаргою надано лише постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 від 15.02.2017 року про визнання та залучення до провадження № 0000121 речових доказів.
За вказаних обставин стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів, які б давали підстави для утримання майна ОСОБА_3 , який як свідчать надані матеріали є директором та бухгалтером ТОВ «Еко Стандарт-А» (код за ), ТОВ «Торгстандарт Плюс» (код за ), TOB «ТК «Діада» (код за ), кримінальне провадження за фатом фіктивного підприємництва та/або придбання суб`єктів підприємницької діяльності щодо яких за ч. 1 ст. 205 КК України закрито. Доказів, які б могли свідчити, що вилучене майно є таким, що містить інформацію про факти підготовки, координування спланованих дій та вчинення кримінальних правопорушень, тобто, що є предметом кваліфікації у кримінальному провадженні № 0000121 від 18 листопада 2016 року за ст. 212 КК України не надано.
За вказаних обставин позиція органу досудового розслідування щодо неповернення майна його законному володільцю спростовується, тобто за встановлених обставин вбачається, що вилучене майно не відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, що як наслідок свідчить про бездіяльність сторони обвинувачення, яка полягає у неповерненні майна, що вилучено під час проведення обшуку, яку необхідно усунути шляхом зобов`язання її повернути вилучене майно власнику, що узгоджується з приписами ч. 9 ст. 100 та п. 3 ч. 1 ст. 169КПК України.
Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_3 належним йому майном.
Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого СУ ФР ГУДФС у Запорізькій області у кримінальному провадженні № 0000121 від 18.11.2016, щодо неповернення вилученого під час обшуку майна задовольнити.
Зобов`язати старшого слідчого з особливо важливих справ першого відділу розслідування кримінальних проваджень СУ ФР ГУ ДФС у Запорізькій області ОСОБА_4 та/або іншу службову особу, уповноважену на здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000121 від 18.11.2016, негайно повернути ОСОБА_3 ноутбук „Acer чорного кольору; зарядний пристрій до ноутбуку „Acer; оптичний привід типу „миш, сумка для ноутбуку чорного кольору; ноутбук „Lenovo, вилучені 14.02.2017 року під час обшуку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1