10.06.2020
Справа № 642/2929/20
Провадження № 1кс/642/1180/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2020 року м. Харків

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню №0001245 від 07.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна виявленого та вилученого 07.06.2020 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході оглядів місць події мобільний телефон Нокиа С1-02 ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 80 грн., купюрами номіналом 50 грн. ТВ7709435, 20 грн. ЧВ6758351, 10 грн. ЦЄ7359129, а також сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 .

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів , що в СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№№0001245 від 07.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за фактом того, що 07.06.2020 близько 00.30 невстановлена особа, знаходячись на 5-й платформі вокзалу Харків-Пасажирський, розташованому за адресою: м. Харків, площа Привокзальна, 1, шахрайським шляхом заволоділа у ОСОБА_6 грошима в сумі 350 грн. та мобільним телефоном Нокиа С1-02.

В ході огляду місця події у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був виявлений та вилучений мобільний телефон Нокиа С1-02 ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 80 грн., купюрами номіналом 50 грн. ТВ7709435, 20 грн. ЧВ6758351, 10 грн. ЦЄ7359129, а також сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 .

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 пояснила, що 07.06.2020 близько 00.20, коли вона перебувала на п`ятій платформі вокзалу, до неї підійшов раніше невідомий чоловік, яким виявився ОСОБА_5 ,, який назвався поліцейським та вилучив у неї 350 грн. та її мобільний телефон Нокиа С1-02 в якому була сім-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 . Після чого ОСОБА_5 з її грошима та мобільним телефоном зник.

Опитаний за даним фактом ОСОБА_5 пояснив, що 07.06.2020 близько 00.25 на п`ятій платформі вокзалу Харків-Пасажирський, він назвався поліцейським та у незнайомій йому жінці, якою виявилась ОСОБА_6 , шахрайським шляхом заволодів її грошима в сумі 350 грн та мобільним телефоном «Нокіа». Частину грошей він витратив та вставив в її телефон свою сім-картку з номером НОМЕР_2

Посилаючись на норми ст.ст. 170-171 КПК України, слідчий просить накласти арешт на виявлене та вилучене у відповідності до вимог ст. 167 КПК України, майно, з метою забезпечення кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Суд, дослідивши надані матеріали вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1)підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2)надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення;

3)є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом;

4)набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення».

З доводів клопотання вбачається, що перелічене вище майно, є предметом кримінального правопорушення, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення або зберегли на собі його сліди, а також є доказами здійснення протиправної діяльності, тобто відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч.2 ст.167 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Нормою частини 3 передбачено, що підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст. 214, 223 КПК України, після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукувані) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Вилучені речі та предмети можуть бути використані в кримінальному провадженні з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, та можуть бути доказами в кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, вважаю, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Арешт майна вважаю розумним та співрозмірним обмеженням права власності, завданням кримінального провадження.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної діяльності громадянина та гарантуватиме охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечить швидке, повне та неупереджене досудове розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно виявлене та вилучене 07.06.2020 у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході оглядів місць події мобільний телефон Нокиа С1-02 ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 80 грн., купюрами номіналом 50 грн. ТВ7709435, 20 грн. ЧВ6758351, 10 грн. ЦЄ7359129, а також сім-картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1