У Х В А Л А
про обрання запобіжного заходу тримання під вартою

30 грудня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 , розглянувши клопотання слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, погоджене прокурором відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові Генеральної прокуратури України про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, уродженцю м. Стрий Львівської області, громадянину України, працюючому начальником відділу державного архітектурно-будівельного контролю у м. Стрий, зареєстрованому та проживаючому за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимому, підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вчинення в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, поєднаного з вимаганням неправомірної вигоди та за попередньою змовою групою осіб.
Згідно клопотання ОСОБА_7 , здійснюючи функції представника влади, будучи службовою особою, і будучи, відповідно до вимог чинного законодавства та ч. 2 ст. 19 Конституції України, зобов`язаним діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, знехтував вимогами законодавства та за попередньою змовою із невстановленими на даний момент посадовими особами Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції України у Львівській області (далі ДАБІ), і маючи спільний умисел на отримання неправомірної вигоди, вимагав та одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_8 в сумі 5500 доларів США за позитивне вирішення питання про введення нежитлового приміщення, площею 790,7 м.кв., за адресою: АДРЕСА_2 , в експлуатацію.

Будучи поставленим в умови, за яких відмова від надання ОСОБА_7 неправомірної вигоди могла унеможливити позитивне вирішення питання про введення в експлуатацію нежитлового приміщення, площею 790,7 м.кв., за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 погодився на такі умови, та 26.12.2019р. о 14 год. 54 хв., зустрівшись із ОСОБА_7 на вулиці та зайшовши у приміщення Центру надання адміністративних послуг (ЦНАП), яке знаходиться у м. Стрий вул. Шевченка, 73, передав, а ОСОБА_7 протиправно, умисно одержав як неправомірну вигоду грошові кошти у сумі 5500 доларів США, що згідно курсу Національного банку України становить 127875 гривень за позитивне вирішення питання про введення в експлуатацію нежитлового приміщення, площею 790,7 м.кв., за адресою: АДРЕСА_2 .
28.12.2019 року після проведеного обшуку у приміщенні ДАБІ у Львівській області, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 71, було затримано ОСОБА_7 та вилучено у останнього грошові кошти на загальну суму 12 300 доларів США. Кошти, надані ОСОБА_8 для надання неправомірної вигоди по частинах вилучені в різних осіб під час проведення обшуків.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Крім того, злочин вчинено за попередньою змовою групою осіб, які на даний час не встановленні. Відтак, перебуваючи на волі він може переховуватися від слідства та суду, в тому числі в силу набутих зв`язків під час перебування на займаній службі, з метою уникнення відповідальності, впливати на свідків, перешкоджатиме встановленню істини у справі, може знищити, спотворити речі та документи, які мають істотне значення. Відтак, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, з приводу чого необхідність взяття його під варту є виправданим кроком. Обґрунтованість підозри доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з викладених в ньому мотивів.
Захисники проти клопотання заперечили, вважаючи підозру необґрунтованою. Зокрема, безпосередньо в ОСОБА_7 кошти не вилучались, а ризики наведені прокурором не підтверджені жодними доказами.
Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні в повному обсязі підтримав пояснення своїх захисників.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що таке підлягає до задоволення частково виходячи з наступного.
До Єдиного реєстру досудового розслідування 16.07.2019 року внесені дані з приводу вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 368 КК України.
Згідно протоколу затримання, ОСОБА_7 фактично затриманий 28.12.2019 р. о 22.16 год.
Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_7 повідомлено 29 грудня 2019 року.
Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема, заявою та показаннями свідка ОСОБА_8 , у відповідності до яких ОСОБА_7 вимагав від нього та отримав неправомірну вигоду в загальній сумі 5500 доларів США за позитивне вирішення питання про введення в експлуатацію нежитлового приміщення, площею 790,7 м.кв., за адресою: АДРЕСА_2 , протоколом огляду від 26.12.2019 року, відповідно до якого оглянуто та ідентифіковано грошові кошти в сумі 5500 доларів США, які ОСОБА_8 повинен був передати ОСОБА_7 , протоколами обшуку, відповідно до яких ідентифіковані грошові кошти в сумі 5500 доларів США, які ОСОБА_8 повинен був передати ОСОБА_7 , частково вилучені у далекого родича ОСОБА_7 ОСОБА_9 за адресою АДРЕСА_3 , а також іншої пов`язаної особи ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_4 , та в каналізаційній трубі за адресою АДРЕСА_4 .
Наведені докази в об`єктивному зв`язку вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , тоді як доводи сторони захисту щодо провокативних дій працівників правоохоронних органів не можуть вказувати на протилежне, оскільки предмет неправомірної вигоди був вилучений у осіб, які пов`язані з підозрюваним та крім цього, була вчинена спроба знищити речові докази в каналізаційній трубі.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Санкція статті, за якою підозрюється ОСОБА_7 , передбачає покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.
В п. 36 рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Згідно матеріалів клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, поєднаного з використанням влади та службового становища, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, з конфіскацією майна. Крім цього, на даний час досудове слідство триває та з метою встановлення всіх осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, проводяться негласні слідчі дії.
Вказане доводить наявність ризиків про те, що ОСОБА_7 з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та розголошувати дані досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлені всі особи, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення.
В сукупності вище наведені обставини виключають можливість обрання менш суворого запобіжного заходу.
Відтак, з метою запобігання вище вказаним ризикам, приходжу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід тримання під вартою з визначенням розміру застави, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України.
Із урахуванням обставин по справі, особи підозрюваного, який позитивно характеризується, має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину та батьків похилого віку, враховуючи його незадовільний стан здоров`я, його доходи, які відображені в майновій декларації, виходячи з вимог частини п`ятої ст. 182 КПК України, вважаю, що при визначенні розміру застави слід вийти за межі такого розміру, які передбачені у п. 2 ч. 5 цієї статті.
Зокрема, незважаючи на дані про доходи ОСОБА_7 , безпосередньо під час затримання у останнього було виявлено та вилучено 12 300 доларів США, які, як зазначив ОСОБА_7 , є сімейними заощадженнями. Натомість, відповідно до даних щорічної декларації, у такій не згадується про наявність у сім`ї підозрюваного таких заощаджень, а загальний сімейний дохід за 2018р. є значно меншим від суми, яка була вилучена у ОСОБА_7 одноразово.
Вказане свідчить про те, що розмір застави, визначений у п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у зв`язку з чим вважаю за необхідне призначити заставу у розмірі 160 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, та не буде завідомо непомірним для нього.
Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197,202, 395 КПК України,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Другого слідчого відділу Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові задовольнити частково.
Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в Львівській установі виконання покарань № 19 УДПтСУ у Львівській області.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів.
Строк тримання під вартою ОСОБА_7 рахувати з моменту фактичного затримання з 22.16 год. 28 грудня 2019 року.
Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі 160 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 307 360 грн.
У випадку внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок, ОСОБА_7 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.
У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_7 покладаються такі обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту (за межі Львівської області), в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- носити електронний засіб контролю.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
У випадку не внесення застави строк тримання під вартою закінчується 26.02.2020 року о 22.16 год.
В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1