ЗВЕНИГОРОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 694/1669/19 Провадження №1-кп/694/93/20
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАІНИ
24.01.2020 року м.Звенигородка Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі:головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця та жителя
національності, громадянина України,з середньою освітою,не одруженого, не
військовозобов`язаного, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працюючого, раніше
судимого:
-24.02.2010 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ст. 309 ч. 1 КК
України до 2 років позбавлення волі на підставі ст. 75,76 КК звільнений від відбування
покарання з іспитовим строком на 2 роки;
- 20.01.2012 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ст. 307 ч.2, ст.69
КК України до 2 років позбавлення волі з додатковою мірою покарання 1/4 конфіскації
особистого майна, на підставі ст. 71 КК приєднано частину не відбутого покарання 3 місяці
позбавлення волі та остаточна міра покарання 3 роки 3 місяці позбавлення волі з додатковою
мірою покарання 1/4 конфіскації особистого майна;
- 30.05.2014 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області звільнений з
місць позбавлення волі з умовно-достроковим терміном не відбутого покарання строком 3
-07.06.2018 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ст.185 ч.2,ст.185 ч.3
КК України до 4-х років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України звільнений від
відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;
-05.04.2019 року Звенигородським районним судом Черкаської області відмінено
покарання з іспитовим строком та направлено для реальноговідбуття покарання,
призначеного за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від
07.06.2018 року за ч.3 ст.185 , ч.2 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі
у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст.125 КК України,-
ОСОБА_4 ,12.08.2019 року близько 20.05 год.,знаходячись в приміщенні неврологічного відділення КНП «Звенигородська центральна районна лікарня» Звенигородської районної ради в м.Звенигородка Черкаської області по вул..Героїв Небесної Сотні,79,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,на грунті раптово виниклих неприязних відносин та під час сварки з ОСОБА_5 ,маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень,умисно наніс один удар кулаком лівої руки в праву частину голови ОСОБА_5 ,внаслідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми із струсом головного мозку,що відповідно до висновку експерта №05-9-01/226 від 12.09.2019 року,відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень,що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин) передбачений ст.125 ч.2 КК України,умисне легке тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не оспорюючи час, місце, спосіб, вид і розмір шкоди, мотив і мету, форму вини за вчинене кримінальне правопорушення, свою вину визнав повністю і суду пояснив,що, дійсно,12.08.2019 року близько 20.05 год.,знаходився в приміщенні неврологічного відділення КНП «Звенигородська центральна районна лікарня» Звенигородської районної ради в м.Звенигородка Черкаської області по вул.Героїв Небесної
Сотні,79,перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,на грунті раптово виниклих неприязних відносин та під час сварки з ОСОБА_5 ,наніс один удар кулаком лівої руки в праву частину голови ОСОБА_5 ,оскільки вона йому не давала змоги зайти в палату.В скоєному щиро кається та просить суд його суворо не карати,оскільки відповідні висновки для себе зробив.
Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася надавши суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності,претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.При вирішенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 покладається на розсуд суду.
Відповідно до ст.325 КПК України та за ухвалою суду справа розглядається у відсутності потерпілої ОСОБА_5 .
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Крім повного визнання ОСОБА_4 своєї вини , його вина у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.125 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.
Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до вимог КПК України, а також оцінені судом згідно ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 ,склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками умисне легке тілесне ушкодження,що спричинило короткочасний розлад здоров`я, що вказує на кваліфікацію діяння за ч.2 ст.125 КК України.
Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який законодавцем віднесений до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рекомендовано судам при розгляді кримінальних справ, досліджуючи дані про особу підсудного з"ясовувати вік, стан здоров"я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи, минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім"ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан, а тому суд бере до уваги те, що обвинуваченому ОСОБА_4 38 років, не одруженого, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра згідно довідки №259 від 12.09.2019 року Звенигородської ЦРЛ поліклінічного відділення,а у лікаря-нарколога згідно довідки №217 від 12.09.2019 року Звенигородської ЦРЛ поліклінічного відділення перебуває на обліку з 1999 року з діагнозом «Опіоїдна залежність»,за місцем проживання характеризується посередньо,раніше судимий:-07.06.2018 року Звенигородським районним судом Черкаської області за ст.185 ч.2,ст.185 ч.3 КК України до 4-х років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; -05.04.2019 року Звенигородським районним судом Черкаської області відмінено покарання з іспитовим строком та направлено для реального відбуття покарання, призначеного за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.06.2018 року за ч.3 ст.185 , ч.2 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 вчинення злочину особою,що преребувала в стані алкогольного сп`яніння.
Суд вважає,що необхідно обрати покарання у вигляді обмеження волі в межах санкцї, передбаченої відповідною статтею.
Вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.06.2018 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів) передбачених ст.185 ч.2,ст.185 ч.3 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі,а на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки та після постановлення вказаного вироку до його відбуття, він скоїв нове кримінальне правопорушення, то суд відповідно до ст.71 КК України частково приєднує не відбуту частину зазначеного покарання, виходячи з наступного.
Згідно із положенням ч. 4 ст.71 КК України,остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.
05.04.2019 року Звенигородським районним судом Черкаської області відмінено покарання з

іспитовим строком та направлено для реального відбуття покарання ,призначеного за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.06.2018 року за ч.3 ст.185 , ч.2 ст.185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі.
Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 11.06.2019 року,апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення,а ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 05 квітня 2019 року, якою ОСОБА_4 направлено для реального відбування покарання залишено без змін.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його фактичного затримання за ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 05.04.2019 року,а саме з 04.09.2019 року.
Речові докази по кримінальному провадженню-відсутні.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню-відсутні.
Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України,суд,-
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.125 ч.2 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
Згідно ст.72 ч.1 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі,тобто 2 (роки) обмеження волі відповідає 1 (одному) року позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Звенигородського районного суду Черкаської області від 07.06.2018 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 04.09.2019 року.
Речові докази по кримінальному провадженню-відсутні.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню-відсутні.
Цивільний позов не заявлений.
Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України,а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1