справа № 399/302/20
провадження № 1-кп/399/42/2020
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Онуфріївка Кіровоградської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 23 квітня 2020 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Препелиця, Синжерейського району, Республіки Молдова, молдован, громадянин Молдови, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення проти власності при наступних обставинах.
21.04.2020 року близько 19.00 години, ОСОБА_6 з метою вчинення крадіжки чужого майна прийшов на територію недіючої свиноферми, належної ОСОБА_7 , що розташована на околиці с. Куцеволівка, Онуфріївського району, Кіровоградської області. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна, належного ОСОБА_7 , ОСОБА_6 шляхом демонтажу, таємно викрав належні ОСОБА_7 10 (десять) секцій металевого паркану виготовленого з металевих прутнів, розміром 2 м.х1,5 м., вартістю з урахуванням зносу за одну секцію 491 грн. 19 коп. та 9 (дев`ять) металевих швейлерів розміром 120х50х4 мм., висотою 2 м. кожний, вартістю з урахуванням зносу за один швейлер 266 грн. 24 коп., після чого із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 7308 грн. 06 коп..
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 не оспорюючи фактичних обставин та зібраних доказів, свою вину по пред`явленому обвинуваченню за ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю та суду пояснив, що дійсно вчинив інкриміноване кримінальне правопорушення за обставин, викладених в описовій частині даного вироку.
Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомляв.
Суд, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, доказів на підтвердження розміру заподіяної шкоди. Учасники судового провадження проти цього не заперечували. Суд з`ясував, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та немає сумнівів у добровільності їх позиції. Суд роз`яснив учасникам судового провадження, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_6 таємно викрав чуже майно майно потерпілого ОСОБА_7 , а тому суд кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України.
Таким чином, заслухавши показання обвинуваченого, показання потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, доведена повністю.
В ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, є умисним корисливим злочином, яким завдано майнової шкоди потерпілому.
Відповідно до ст. 65 КК України, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, конкретні обставини справи, розмір шкоди, заподіяної злочином, а також те, що від злочину тяжких наслідків не настало.
Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, не має постійного місця роботи, а відповідно і джерела доходу, не одружений, не перебуває на обліку в психоневрологічному чи наркологічному диспансері, позитивно характеризується за місцем проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно із ст. 67 КК України судом не встановлено.
Виходячи із зазначених обставин, відношення обвинуваченого до скоєного, даних про особу обвинуваченого, враховуючи щире каяття обвинуваченого, усвідомлення ним своєї вини, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, повне відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_6 потрібно призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті, яка інкримінується обвинуваченому.
Потерпілим ОСОБА_7 на підготовчому судовому засіданні заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 моральної шкоди в сумі 1500 грн.. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_6 , які полягали у таємному викраденні чужого майна, спричинено матеріальної шкоди на загальну суму 7308 грн. 06 коп.. Вчиненим ОСОБА_6 кримінальним правопорушенням порушено його право на належне майно. Потерпілий на даний час не працює, при цьому він використовує викрадений паркан для забезпечення схоронності його майна на території недіючої свиноферми, розташованої на околиці с. Куцеволівка, Онуфріївського району, Кіровоградської області. Вартість викраденого майна визначено експертом, проте факт викрадення майна призвів до того, що йому потрібно було прикласти певні зусилля для відновлення паркану, у зв`язку з цим він поніс певні моральні страждання. Участь в кримінальному провадженні в якості потерпілого також спричинила певні моральні переживання. Зокрема, щонайменше три виклики до органів поліції та два виклики до суду являються для нього хвилюючими подіями. Перед викликами до поліції та до суду в нього погіршується самопочуття, він стає роздратованим та у нього погіршується сон. Від цього страждає не лише він, але це впливає і на взаємовідносини в родині.
Обвинувачений ОСОБА_6 визнав позовні вимоги потерпілого про відшкодування моральної шкоди в повному обсязі.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Згідно ч.1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Судом достовірно встановлено, що винні дії відповідача знаходяться в прямому причинному зв`язку із заподіяною позивачу матеріальною шкодою.
Згідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що потерпілому дійсно прийшлось переносити моральні страждання, пов`язані із викраденням належного йому майна. Тому суд з урахуванням обставин справи, глибини фізичних та душевних страждань потерпілого, ступеню вини обвинуваченого, а також що обвинувачений повністю визнав заявлену суму моральної шкоди, та виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості вважає за можливе задовольнити цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди та стягнути з обвинуваченого 1500 грн. моральної шкоди.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0000135 відсутні.
Питання про речові докази у кримінальному провадженні № 0000135 суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Під час досудового розслідування та судового розгляду щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався запобіжний захід. Відповідних клопотань до суду не надходило. А тому враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого суд не вбачає ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжних заходів до набрання вироком законної сили.
Керуючись ст. ст. 370, 373- 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити покарання:
За ч.1 ст. 185 КК України у вигляді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_7 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень моральної шкоди.
Речові докази:
- 10 секцій металевого паркану виготовлено з металевих прутнів, розміром 2 м.х1,5 м., 9 металевих швейлерів розміром 120х50х4 мм., висотою 2 м. кожний залишити у володінні та користуванні власника ОСОБА_7 ..
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення.
Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право подати клопотання про ознайомлення з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.
Протягом строку апеляційного оскарження учасники судового провадження за їх клопотанням можуть ознайомитись з матеріалами кримінального провадження.

Суддя Онуфріївського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1