ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3340/20Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/817/89/20 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференцзв`язку),

захисника ОСОБА_8 ,

перекладача ОСОБА_9 (в режимі відеоконференцзв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2020 року, в кримінальному провадженні №0000175-

В С Т А Н О В И Л А :

Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та визначення застави у мінімальному розмірі. Задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 на 60 днів. Строк тримання під вартою підозрюваного продовжено до 23 год. 59 хв. 25 квітня 2020 року. Датою закінчення дії ухвали вирішено вважати 23 год. 59 хв. 25 квітня 2020 року.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді. Свої вимоги мотивує тим, що слідчим суддею залишено поза увагою та не надано жодної правової оцінки, тяжкості вчиненого правопорушення, оскільки дії підзахисного зміненим повідомленням про підозру кваліфіковано за менш тяжким злочином, відповідно до ст. 12 КК України. Зазначає, що не відповідає фактичним обставинам справи висновки слідчого судді, що сторона захисту не спростовує питання обгрунтованості повідомлення про підозру, так як в судовому засіданні захисником ОСОБА_7 акцентувалась увага на відсутності достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості повідомлення про підозру. Вказує, що стороною обвинувачення не надано жодних доказів щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а вказані обставини слідчий суддя підтверджує виключно практикою ЄСПЛ. Відзначає, що розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу суддя самовільно вийшла за межі застосованого раніше виду запобіжного заходу та продовжила безальтернативне тримання під вартою без визначення розміру застави, чим суттєво погіршила становище ОСОБА_11 . Вважає, що підозрюваний перебуває під вартою з 29.10.2019 року, що в свою чергу свідчить про невиправдане тривале тримання під вартою, раніше несудимої особи за необґрунтованою підозрою у вчиненні одноепізодного тяжкого злочину. З моменту обрання запобіжного заходу із підзахисним не провадились жодні слідчі дії чи процесуальні дії, що свідчить про безпідставність подальшого утримання під вартою ОСОБА_11 . Зазначає, що до підзахисного можливо застосувати менш суворий запобіжний захід, оскільки уже тривалий час проводиться досудове розслідування, що у свою чергу унеможливлює будь-який вплив підозрюваним на його хід та результати, також його молодий вік, наявність постійного місця проживання, позитивних характеризуючих даних, зокрема характеристики ДУ «Чортківська установа виконання покарань №26» від 10.12.2019 року та відсутності ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи сторін, колегія суддів з`ясувала наступне.

Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя правильно встановив наявність обставин, передбачених ст.199 КПК України, які є підставою для прийняття такого рішення.

Так, продовжуючи підозрюваному строк тримання під вартою, слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України (вимагання, за попередньою змовою групою осіб з погрозою вбивства, заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та пошкодженням майна).

Як вбачається зі змісту оскарженої ухвали та доданих до клопотання слідчого матеріалів, ОСОБА_7 інкримінується вчинення вказаного злочину за таких обставин: у жовтні 2019 року діючи умисно з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб з погрозою застосування насильства над потерпілим, ОСОБА_7 в період з 20.10.2019 по 28.10.2019 в телефонному режимі, а також при зустрічах в кафе «Майдан», що по вул. Йосипа Сліпого, 1, м.Тернопіль, пред`являв потерпілому вимоги передачі 45 тисяч доларів США. При цьому висловлював погрози застосування насильства, якщо він не передасть вказаної суми грошей. Усвідомлюючи реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, потерпілий 28.10.2019 при зустрічі з ОСОБА_7 та іншими особами, відносно яких здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні, повідомив, що він згоден 29.10.2019 передати у власність ОСОБА_12 частину грошових коштів, що вимагались. Надалі, 29.10.2019 ОСОБА_7 організував зустріч із потерпілим у кафе «Майдан», що по вул. Йосипа Сліпого, 1, м.Тернопіль, під час якої потерпілий передав грошові кошти в сумі 500 доларів США та заздалегідь виготовлені несправжні засоби у вигляді банківських банкнот доларів США на загальну суму 29500 доларів, що згідно офіційного курсу НБУ на 29.10.2019 становить 751 800 гривень.

Слідчий суддя при перевірці обґрунтованості вказаної підозри прийшов до висновку, що вона підтверджується даними: заяви потерпілого від 21.10.2019 року і протоколом його допиту від 14.11.2019 року, в яких він вказує, зокрема, що в період з 20 по 29 жовтня 2019 року чоловік на ім`я ОСОБА_13 (грузин), який розмовляв російською мовою, погрожуючи фізичною розправою, вимагав у нього грошові кошти за неіснуючим боргом; протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 30 жовтня 2019 року, згідно якого 22, 24, 28 жовтня 2019 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з іншими особами умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого вимагав у нього передати грошові кошти, погрожуючи при цьому фізичною розправою; протоколу обшуку від 29 жовтня 2019 року в приміщенні кафе «Майдан», що по вулиці Йосипа Сліпого, 1, в м.Тернополі та іншими доданими до клопотання слідчого матеріалами справи.

З висновком про обґрунтованість пред`явленої підозри колегія суддів погоджується, оскільки надана органом досудового розслідування та проаналізована слідчим суддею сукупність доказів об`єктивно пов`язує підозрюваного з інкримінованим злочином і є достатньою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, а тому доводи захисника про необґрунтованість пред`явленої підозри та пояснення підозрюваного про його непричетність до інкримінованих дій є безпідставними.

Також, слідчий суддя належно вмотивував своє рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 в частині наявності ризиків, визначених в ст.177 КПК України, які полягають в тому, що перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків і потерпілого.

Згідно ухвали, продовжуючи підозрюваному строк тримання під вартою, слідчий суддя крім тяжкості інкримінованого злочину врахував також відомості про особу підозрюваного, а саме що ОСОБА_7 ніде офіційно не працює і законного джерела доходів не має, не одружений, утриманців не має, є особою без громадянства, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків в Україні та з огляду на суворість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим (від 3 до 7 років позбавлення волі) вказує на те, що ризик переховування від досудового розслідування і суду є істотним та продовжує існувати.

Крім того, з матеріалів, доданих до клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу, вбачається, що саме підозрюваний ОСОБА_7 в процесі вимагання грошових коштів в особливо великому розмірі неодноразово застосовував до потерпілого фізичну силу та погрожував йому заподіянням тілесних ушкоджень і вбивством. Також, підозрюваний ОСОБА_7 телефонував до інших осіб, які на даний час слідством не встановлені, узгоджував з ними свої дії та примушував потерпілого до спілкування по телефону з цими особами, які підтверджували реальність погроз з боку підозрюваного ОСОБА_7 і також погрожували потерпілому вбивством.

Наведені обставини, підтверджуються показаннями потерпілого і даними протоколу про результати негласних слідчих дій від 30 жовтня 2019 року. Більше того, з показань потерпілого вбачається, що уже під час досудового розслідування до нього продовжують телефонувати невідомі особи, які погрожують фізичною розправою і вимагають від нього змінити показання у цьому кримінальному провадженні. З приводу цих повідомлень потерпілого слідчим 24 лютого 2020 року було скеровано до Управління СБУ в Тернопільській області доручення про проведення слідчих (розшукових) дій по встановленню осіб, які погрожують потерпілому в цьому кримінальному провадженні.

За змістом ст.23, ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

У зв`язку з наведеним та враховуючи роль ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині, який вчинений групою осіб за попередньою змовою, ризик незаконного впливу на свідків і потерпілого в цьому кримінальному провадженні є вагомим і продовжує існувати.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що на даний час продовжують існувати ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе їм запобігти.

Також, на переконання колегії суддів відсутні підстави для зменшення розміру застави, який визначений ухвалою слідчого судді від 24 грудня 2019 року в розмірі, що перевищує максимальну межу, передбачену п.п.2,3 ч.5 ст.182 КПК України.

За загальним правилом, визначеним ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя вправі не визначати заставу щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З пред`явленої ОСОБА_7 підозри вбачається, що йому інкримінується вчинення злочину із застосуванням насильства до потерпілого та з погрозою вбивства.

Відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України уже одна ця обставина є підставою не визначати розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 , що вказує на винятковість цього випадку для встановлення застави і визначення її розміру.

В цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя при продовженні строку тримання під вартою прийшов до переконання, про наявність такого виключного випадку і встановив розмір застави. При визначенні її розміру було враховано не лише тяжкість інкримінованого злочину, але й обставини, які встановлені в ході судового розгляду, в тому числі те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину за попередньою змовою групою осіб з погрозою насильства, а також взято до уваги обсяг встановлених у даному випадку ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і відомості про особу підозрюваного.

Зі змісту повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 10 лютого 2020 року вбачається, що підставою для зміни кваліфікації з ч.4 ст.189 КК України на ч.2 ст.189 КК України є те, що з тридцяти тисяч доларів США, які були предметом вимагання, значна частина коштів була імітаційними засобами. Тобто, кваліфікуюча ознака заподіяння потерпілому шкоди в особливо великому розмірі не підтверджується з підстав, що не залежали від волі осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. Крім того, всі інші обставини інкримінованого злочину залишились незмінними, в тому числі факт пред`явлення вимоги передачі коштів на суму 30 тисяч доларів США за попередньою змовою групою осіб з погрозою вбивством.

Враховуючи наведене колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про відсутність підстав для зменшення розміру встановленої раніше застави.

Доводи захисника під час апеляційного розгляду про безпідставне призначення органом досудового розслідування експертизи спростовується наданими стороною обвинувачення копіями постанов слідчого від 18 лютого 2020 року про призначення експертизи відеозвукозапису, з яких вбачається, що на її розгляд постановлено інші питання, на які немає відповідей у висновках експертів від 25 листопада 2019 року.

Таким чином, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 199 КПК України, є обґрунтованою і законною, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,194,404,407,422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 лютого 2020 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді