Провадження № 11-кп/4820/120/20
Справа № 675/991/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: на ухвалу Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді - доповідача ОСОБА_2 ,

суддів6 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції з приміщення Ізяславського районного суду апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ізяславського районного суду від 18 жовтня 2019 року,

у с т а н о в и л а:
ОСОБА_7 звернувся до Ізяславського районного суду з заявою про перегляд вироку судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заяви вказував, що вирок суду ухвалений незаконним складом суду, оскільки з офіційної відповіді керівника апарату Хмельницького апеляційного суду, останній не володіє інформацією про дату складання присяги суддями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які брали участь в ухваленні цього вироку.

Ухвалою Ізяславського районного суду від 18 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Уважав, що вирок ухвалено незаконним складом суду, оскільки відсутній оригінал з текстом суддівської присяги суддів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а тому вони не мали права здійснювати правосуддя і зазначена обставина є нововиявленою відповідно до п.4 ч.2 ст.459 КПК України.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги; засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, заперечення прокурора проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Із змісту зазначеної норми випливає, що нововиявлені обставини це встановлені розслідуванням або вироком суду, що набрав законної сили, і викладені в заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку в законну силу.

Тобто, необхідна наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі. При цьому обов`язок доведення вказаних обставин покладається на заявника.

Однак обставини, наведені ОСОБА_7 , не можуть бути визнані апеляційним судом нововиявленими, бо свого підтвердження в ході апеляційного розгляду не знайшли.

Згідно зі ст.4 Закону України «Про правонаступництво» від 12 вересня 1991 року органи державної влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

Відповідно до п.12 Перехідних положень Конституції України судді всіх судів України, обрані чи призначені до дня набуття чинності цією Конституцією, продовжують здійснювати свої повноваження згідно з чинним законодавством до закінчення строку, на який вони були обрані чи призначені.

Згідно повідомлення Державної судової адміністрації України №8-13881/18 від 27 липня 2018 року суддів Хмельницького обласного суду, в подальшому Апеляційного суду Хмельницької області, було обрано на посаду судді безстроково: ОСОБА_10 постановою Верховної Ради України від 15 травня 1997 року №257/97-ВР «Про обрання суддів», ОСОБА_9 безстроково Постановою Верховної Ради України від 02 жовтня 2003 року №1224-VІ «Про обрання суддів».
Тобто, судді ОСОБА_10 та ОСОБА_9 були призначені на посаду судді в установленому законом порядку та мали відповідні повноваження на розгляд справи про обвинувачення ОСОБА_7 у складі судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду 08 травня 2001 року.
Ураховуючи викладене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 про незаконність складу суду, яким ухвалено вирок щодо нього, є безпідставними та не ґрунтуються на законі.

Будь-яких підтверджень про існування інших обставин, які не були відомі суду при постановленні судового рішення, засудженим не надано.
При цьому в численних рішеннях, зокрема, в рішенні у справі Рябих проти Росії (заява №52854/99 від 24 червня 2003 року) Європейський суд з прав людини, зазначив: «Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції, має тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції…яка декларує верховенство права як спільну спадщину Договірних Держав. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, щоб коли суди остаточно вирішили справу, їх рішення не могли бути поставлені під сумнів.
Правова визначеність передбачає повагу до принципу остаточності судового рішення. Цей принцип передбачає, що жоден учасник процесу не вправі вимагати перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного або нового розгляду. Повноваження вищих судів на перегляд справи мають використовуватись для виправлення судових помилок чи порушень у відправленні правосуддя, але не для нового розгляду справи. Перегляд не може використовуватись як повторна апеляція і сама по собі можливість існування двох різних поглядів на справу не може бути підставою для перегляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише у випадку, якщо зумовлений обставинами суттєвого та вагомого характеру» (пункти51-52).
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого та перегляду вироку за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст.459, 462, 464, 467 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Ізяславського районного суду від 18 жовтня 2019 року, якою залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку судової колегії в кримінальних справах Хмельницького обласного суду від 08 травня 2001 року залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді: