Справа № 161/3479/20
Провадження № 1-кп/161/589/20
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 07 квітня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000475 від 03.10.2018, який надійшов до суду 03.03.2020 від прокуратури Волинської області, про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луцьк, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ПП «Луцькекспрес», раніше не судимого, -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 , 02 жовтня 2018 року, близько 21 години 35 хвилин, керуючи автомобілем марки «Volkswagen LT-35 D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автомобільною дорогою Н-22 сполученням «Устилуг-Луцьк-Рівне», в напрямку руху від м. Рівне до м. Луцька, зі швидкістю понад 50 км/год., на ділянці дороги поблизу будинку №33, по вул. Рівненській в с. Струмівка Луцького району Волинської області, проявив безпечність та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, при виникненні небезпеки для руху пішохода ОСОБА_7 , який йшов у зустрічному напрямку, та якого він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого останній від отриманих травм помер у Луцькій міській клінічній лікарні.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку експерта №528 від 22 березня 2019 року, отримав тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливу під оболонки головного мозку із забоєм головного мозку, крововиливу під м`які тканини чола, забійної рани чола; закрита травма органів грудної клітки у вигляді зламів 2-6 ребер зліва та лівої ключиці, забоїв обох легень, крововиливів в корені легень; садна обличчя, верхніх та нижніх кінцівок, які утворились внаслідок наїзду автобуса із контактом в передню ліву поверхню тіла потерпілого з послідуючим відкиданням потерпілого на дорожнє покриття.

Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та в даному конкретному випадку спричинили смерть потерпілого.

Причиною смерті ОСОБА_7 , є закрита черепно-мозкова травма у вигляді крововиливів під оболонки головного мозку із забоєм головного мозку.

В прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 2.3. б), п. 12.3., п. 12.4. та п. 12.9. б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), а саме:

п. 2.3. б) - бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 12.3 - У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 12. 4. - У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.;

п. 12.9. б) - перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю. Суду дав показання про те, що дійсно він, при обставинах місця і часу, вказаних в обвинувальному акті, керуючи автомобілем «Volkswagen LT-35 D» р.н. НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.3, 12.4, 12.9 (б) Правил дорожнього руху, допустив наїзд на ОСОБА_7 , внаслідок чого останній від отриманих травм помер. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо не карати його.

Допитана в судовому засідання як потерпіла ОСОБА_4 підтвердила факт смерті її сина ОСОБА_7 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 02.10.2018. Претензій до обвинуваченого не має, щодо міри покарання поклалася на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того, у суду не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження порядок та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми необережними діями, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, суд по справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_6 не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив необережний злочин у сфері безпеки дорожнього руху, який згідно ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, та спричинив невідворотні наслідки у виді смерті людини, однак вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання та роботи, а також міцні соціальні зв`язки, характеризується виключно позитивно, добровільно відшкодував заподіяну злочином шкоду, а тому суд, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, а також думку потерпілої, яка в судовому засіданні ствердила про відсутність претензій до обвинуваченого, при призначенні покарання поклалася на розсуд суду, дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання, передбачене санкцією статті кримінального закону, за яким він притягується до кримінальної відповідальності, у виді позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням максимального іспитового строку, та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.

При цьому, враховуючи конкретні обставини даної справи, а також особу винного, який тривалий час працює водієм, керування транспортним засобом є джерелом доходу його родини, а тому суд не призначає обвинуваченому ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, що передбачене санкцією ч.2 ст. 286 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_6 слід залишити попередній особисте зобов`язання з метою запобігти ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Згідно ст. ст.100 ч.9, 124, 174 ч.4 КПК України суд вирішує долю речових доказів, процесуальних витрат, а також арештованого майна.

Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки:
-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній особисте зобов`язання, до вступу даного вироку в законну силу.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за викликами до суду;

- повідомляти суд про зміну місця свого постійного проживання.

Арешт, накладений 18.10.2018 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 02.10.2018 у кримінальному провадженні №0000475 скасувати.
Речові докази:
-флеш карта чорного кольору, на якій наявний напис «Transcend, Micro SD», ємкістю 32 Гб; картрідер чорного кольору, на якому наявний надпис кульковою ручкою «9776» та друкований напис «Transcend Lock Adapter» - залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;
-автобус марки Фольксваген ЛТ 35 Д залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_8 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової інженерно-транспортної експертизи дослідження технічного стану транспортного засобу (висновок експерта №66 від 22.03.2019) у сумі 1716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) грн.; судової інженерно-транспортної експертизи дослідження механізму та обставин ДТП (висновок експерта №517 від 16.01.2020) у сумі 1256 (одна тисяча двісті п`ятдесят шість) грн. 08 коп, а всього на загальну суму 2 972 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят дві) грн. 08 коп.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий