н/п 1-кп/490/406/2020
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2020 року м. Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні угоду про примирення за обвинувальним актом, складеним за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0004286 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

За участю сторін кримінального провадження: сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , потерпілі: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:
06.12.2019 р. поліцейські Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - УПП в Миколаївській області) капрал поліції ОСОБА_5 та сержант поліції ОСОБА_6 заступили на добове чергування.

07.12.2019 р. приблизно о 01 год. 30 хв., поліцейські УПП в Миколаївській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 отримали інформацію, що іншому екіпажу поліції "Корвет 451" у складі командира взводу УПП в Миколаївській області ОСОБА_8 та лейтенанта поліції ОСОБА_9 , який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 177-А, біля магазину "Спорт Мастер" необхідна допомога.

Прибувши до вищезазначеної адреси, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в ході спілкування із командиром взводу УПП в Миколаївській області ОСОБА_8 стало відомо, що ними було зупинено автомобіль марки Volkswagen Golf д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_3 було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння за місцем зупинки транспортного засобу. В свою чергу, ОСОБА_3 відмовився від проведення вказаного освідування та почав виражатись у бік працівників поліції нецензурною лайкою.

В подальшому, працівниками поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з метою встановлення особи та складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 останньому було висунуто вимогу про пред`явлення водійського посвідчення. При цьому працівниками поліції неодноразово зверталась увага ОСОБА_3 , що у разі непокори законним вимогам працівників поліції до нього будуть застосовані поліцейські заходи примусу із подальшим затриманням та доставленням ОСОБА_3 до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області з метою встановлення його особи та складення відповідних матеріалів. Водночас ОСОБА_3 вказані вимоги працівників поліції були проігноровані, у зв`язку з чим поліцейськими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було прийнято рішення про супроводження ОСОБА_3 до службового авто та його доставки до Центрального ВП ГУНП в Миколаївській області.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження працівнику правоохоронного органу, повністю нівелюючи зауваження поліцейських УПП в Миколаївської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що останні перебувають при виконанні своїх службових обов`язків, з метою завдання невизначеної шкоди здоров`ю працівнику правоохоронного органу, ОСОБА_3 кулаком лівої руки здійснив три удари в область голови капралу поліції УПП в Миколаївської області ОСОБА_5 , чим спричинив йому легкі тілесні ушкодження у вигляді припухлості м`яких тканин голови та один удар правою рукою в область голови сержанту поліції УПП в Миколаївській області ОСОБА_6 , спричинивши останньому легкі тілесні ушкодження у виді синців, садна повік лівого ока.

Дії ОСОБА_3 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.2 ст.345 КК України, як

умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Справа надійшла до суду із угодою про примирення, відповідно до якої сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України у виді обмеження волі строком на 3 роки, та на підставі статті 75 КК України, звільнити від відбування покарання ОСОБА_3 з випробуванням із покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

Прокурор, обвинувачений та потерпілі в підготовчому судовому засіданні заявили, що вони цілком розуміють наслідки укладення даної угоди, просять суд затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди. Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, який враховуючи положення ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд, в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

ОСОБА_3 визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 345 КК України, з узгодженим видом та мірою покарання згоден, розуміє наслідки затвердження та укладення угоди, а саме обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст. 394 і 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених п.1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 з узгодженим видом та мірою покарання згодні, розуміють наслідки затвердження та укладення угоди, а саме обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями ст.394 і 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, суд дійшов до переконання про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної в кримінальному провадженні між поетрпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Таким чином, своїми умисними неправомірними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Зважаючи на викладене, слід призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання у вигляді обмеження волі строком на 3 роки, та на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання ОСОБА_3 із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373, 374-376, 474, 475 КПК України,суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 30 січня 2020 року про примирення, укладену між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному проваджені №0004286 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, з покладенням на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1