Справа № 367/497/20
Провадження №1-кп/367/609/2020
УХВАЛА
Іменем України
12 березня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника: ОСОБА_4 ,
обвинуваченого: ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000473 від 24.06.2019 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ворзель Київської області, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Ірпінського міського суду Київської області від 27.03.2019 року за ч. 2 ст. 309, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000473 по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України.
У підготовчому судовому засіданні, прокурор висловив думку про те, що дане кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області, підстав для закриття провадження немає, обвинувальний акт відповідає вимогам Кримінального процесуального законодавства, а тому можливо призначити судовий розгляд даного кримінального провадження у відкритому судовому засіданні у строки, визначені КПК України.
У підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачений не заперечували щодо призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, додані до нього додатки, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до частин другої та четвертої статті 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, в тому числі, такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження. До обвинувального акта, в тому числі, додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії реєстру матеріалів досудового розслідування, розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений не до підозрюваного.
Так, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 03.10.2012р. № 223-1430/0/4-12, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, зокрема, якщо цей документ містить положення, що суперечать одне одному, до нього не долучено передбачені законом додатки.
Судом встановлено, що в обвинувальному акті, який надійшов до суду, відсутня чітка і зрозуміла правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_5 з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Крім того в даному обвинувальному акті є суперечності між фактичними обставинами справи та сформульованим обвинуваченням з кількістю зазначених епізодів вчинених злочинів.
Так, в даному обвинувальному акті при викладі фактичних обставин справи зазначено, що дії ОСОБА_5 відповідно до ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, кваліфіковано як: - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України; - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин з метою збуту, вчинених повторно та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України; - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах, вчинених повторно та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, без мети збуту.
Далі в обвинувальному акті, при формулюванні обвинувачення, вказано, що ОСОБА_5 обвинувачується у: - незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту, а також незаконному збуті психотропних речовин, вчинені особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України; - незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин з метою збуту, вчинених повторно та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України; - незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин у великих розмірах, вчинених повторно та особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України, без мети збуту.
З такого викладу вбачається, що ОСОБА_5 інкримінується 3 злочинних діяння, а саме 2 епізоди вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та 1 епізод за ч. 2 ст. 309 КК України.
Разом із тим, при формулюванні обвинувачення, а саме при викладі дій обвинуваченого та їх правової кваліфікації відсутнє посилання на конкретні положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність щодо кожного злочину в якому обвинувачується ОСОБА_5 ..
При цьому, обвинувачення пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_5 було сформульоване лише за 1 епізодом вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та за ч. 2 ст. 309 КК України. Виклад 2 епізоду вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України наявний в тексті сформульованого обвинувачення за 1 епізодом аналогічного злочину, однак такий виклад суперечить вимогам КПК України, оскільки не є конкретизованим. Крім того, як при викладі фактичних обставин справи так і при формулюванні обвинувачення не зазначено ні часу, ні місця, ні способу вчинення злочину, що призводить до не зрозумілості та не конкретності пред`явленого обвинувачення, оскільки одними з кваліфікуючих ознак інкримінованих злочинів є вчинення злочину особою, яка раніше вчинила злочин передбачений ч. 2 ст. 307 КК України.
Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, та конкретних, послідовних фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.
Крім того, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Обвинувачення, відповідно до ч. 1 ст. 3 КПК України це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008р. зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час судового розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваному він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення. Крім того, Європейський суд з прав людини нагадує, що положення зазначеного вище підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення, а також про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006р. у справі І.Н. та інші проти Австрії, п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому(рішення від.01.03.2001р., справа «Даллос проти Угорщини, п. 47). Крім того право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54).
Так, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, обставини, які впливають на ступень тяжкості кримінального правопорушення, тощо.
Правова кваліфікація дій особи в обвинувальному акті повинна містити не тільки посилання на окрему статтю і частину цієї статі кримінального закону, а й точне формулювання у тому числі і об`єктивної сторони та кваліфікуючих ознак конкретного кримінального правопорушення.
Відсутність в обвинувальному акті формулювання обвинувачення унеможливлює якісно і в повній мірі здійснювати захист від пред`явленого обвинувачення, що безперечно, порушує право особи на захист та ухвалене судове рішення за таких обставин, у будь-якому разі повинно бути визнано незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Враховуючи викладене, суд вважає, що даний обвинувальний акт всупереч ст. 291 КПК України не містить у собі належним чином сформульованого обвинувачення, та конкретного, зрозумілого викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що порушує вимоги норм як чинного законодавства України, так і міжнародної практики, оскільки для повноцінного захисту своїх прав особа має право знати, в чому вона обвинувачується.
Судом звертається увагу на те, що статтею 314 КПК України не передбачено можливості виправлення технічних помилок, а також внесення якихось додаткових відомостей до обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування або розписки про отримання копії обвинувального акту після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні.
Вищеописані порушення вимог Кримінального процесуального кодексу України, дають підстави дійти висновку, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 був складений із порушенням вимог Кримінального процесуального кодексу України, що унеможливлює призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта та порушує гарантовані законом процесуальні права обвинуваченого, в тому числі і право на захист, і право на справедливий суд, а тому обвинувальний акт, з доданими до нього документами підлягає поверненню прокурору для усунення допущених недоліків та приведення його у відповідність до вимог статей 291 КПК України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 29, 110, 291, 293, 314, 315, 376 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000473 від 24.06.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, повернути прокурору прокуратури Київської області, який направив акт до суду, для усунення недоліків та приведення обвинувального акту у відповідність до вимог Кримінального процесуального кодексу України, впродовж розумного строку, який буде об`єктивно достатнім для усунення цих недоліків.
Повний текст ухвали буде складено, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошено 17 березня 2020 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1