Провадження № 1-кс/761/3400/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2020 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідувань злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14.11.2019 про відмову у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні №0000959 від 02.07.2019 року,

ВСТАНОВИВ :

17 лютого 2020 року до Шевченківського районного суду м. Києва з Київського апеляційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідувань злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14.11.2019 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000959 від 02.07.2019 року, в якій заявниця просить скасувати вказану постанову.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 зазначає, що у провадженні слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідувань злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000959 від 02.07.2019 року. Вказала, що її права та обов`язки як потерпілої у вказаному кримінальному провадженні виникли з моменту її звернення до Державного бюро розслідувань з заявою від 11.11.2019 про залучення її до кримінального провадження як потерпілої.

Однак, 14.11.2019 слідчим винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000959 від 02.07.2019 року, у зв`язку із відсутністю очевидних та достатніх підстав для органу досудового розслідування, вважати, що діями службових осіб Національної академії прокуратури України та інших за вказаних обставин заявнику ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Крім того, ОСОБА_3 вважає такі твердження слідчого необґрунтованими та безпідставними, оскільки слідчим під час складання постанови істотно порушено кримінально-процесуальний закон, при цьому при проведенні досудового розслідування, усупереч ч.2 ст.9 КПК України не вчинено всіх необхідних дій, спрямованих на визначення шкоди, та не досліджено факт спричинення такої шкоди.

У зв`язку з наведеним, заявниця вважає постанову слідчого від 14.11.2019 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000959 від 02.07.2019 року, незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Слідчий другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідувань злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 , рішення якого оскаржується, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, будь-яких заяв або клопотань не направляв, матеріали кримінального провадження не надав.

Разом з цим, відсутність у судовому засіданні особи, рішення якої оскаржується, відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України, не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Так, слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідувань злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 перебуває кримінальне провадження №0000959 від 02.07.2019 року.

14.11.2019 року слідчим другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідувань злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000959 від 02.07.2019 року.

Так, слідчий у своїй постанові послався на те, що слідством не встановлено факту завдання ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової (матеріальної) шкоди, що унеможливлює визнання ОСОБА_3 потерпілою.

Проте, такий висновок слідчого є передчасним і таким, що не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000959 від 02.07.2019 року.

При цьому, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено мотивів на спростування доводів ОСОБА_3 зазначених у заяві, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_3 звертаючись із заявою про вчинення злочину зазначила про завдання їй в результаті протиправних дій службових осіб Національної академії прокуратури України матеріальної та моральної шкоди.

Слід зазначити, що ч.5 ст.55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

Проте слідчий не спростовуючи в постанові про відмову у визнані потерпілим доводів відносно заподіяння ОСОБА_3 матеріальної та моральної шкоди, в порушення вимог ст.55 КПК України, відмовив у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000959 від 02.07.2019 року

Враховуючи наведене, постанова слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідувань злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14.11.2019 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000959 від 02.07.2019 року, підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_3 задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 26, 55, 110, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову слідчого другого слідчого відділу Першого управління організації досудових розслідувань (Управління з розслідувань злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 14.11.2019 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні №0000959 від 02.07.2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5