У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5

на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2020 року у відношенні засудженого ОСОБА_6 .

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2020 року в задоволенні подання начальника Інгульського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївські області про звільнення від призначеного покарання з випробуванням ОСОБА_6 в зв`язку з закінченням іспитового строку - відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою подання органу пробації про звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання задовольнити.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що висновки суду першої інстанції є невірними, не ґрунтуються на вимогах закону та порушують принцип презумпції невинуватості.

Вважає, що клопотання органу пробації підлягає задоволенню, оскільки встановлений ОСОБА_6 строк випробування закінчився, а обвинувальні вироки у відношенні ОСОБА_6 судом не ухвалені.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30.08.2017 р. ОСОБА_6 засуджений за ч.4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Начальник Інгульського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській області звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що ОСОБА_6 з 04.10.2017 р. до теперішнього часу перебуває на обліку в Інгульському районному відділі з питань пробації. В період випробувального терміну ОСОБА_6 обов`язки, встановлені вироком суду, виконував: місце проживання та роботи без повідомлення до органу пробації не змінював, на реєстрацію з`являвся вчасно в установлений йому день. Двічі притягувався до адміністративної відповідальності: 11.07.2018 р. за ч.2 ст. 122 КУпАП та 02.03.2019 р. за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Також, зазначає, що 08.01.2018 р. СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області порушено кримінальне провадження та внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. 21.06.2019 р. СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області порушено кримінальне провадження та внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. На теперішній час зазначені кримінальні провадження у відношенні ОСОБА_6 знаходяться на розгляді в суді, однак остаточні рішення за ними не прийняті.

Тому просить суд, з урахуванням ст. 62 Конституції України, ч.2 ст. 2 КК України, ч.1 ст. 17 КПК України, вирішити питання про звільнення ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком суду від 30.08.2017 р. за закінченням випробувального строку.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів під час іспитового строку, і відповідні кримінальні провадження знаходяться на розгляді суду, що може свідчити про порушення ним умов звільнення від відбування покарання з випробуванням. У рішенні зазначено, що подання органу пробації подано до суду передчасно.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Засуджений ОСОБА_6 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений належним чином, що підтвердив його захисник, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора залишення апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання органу пробації у відношенні ОСОБА_6 є правильними.

З матеріалів судового провадження вбачається, що вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 30.08.2017 р. ОСОБА_6 засуджений за ч.4 ст. 296 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

08.01.2018 р. СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області у відношенні ОСОБА_6 порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України. Також, 21.06.2019 р. СВ Миколаївського ВП Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області у відношенні ОСОБА_6 порушено кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.
На теперішній час зазначені кримінальні провадження у відношенні ОСОБА_6 знаходяться на розгляді в суді. Такі відомості вказують на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів у період іспитового строку, що був встановлений за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.08.2017 р.

Відповідно до ч.1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Та обставина, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів у період іспитового строку, вказує на необґрунтованість подання органу пробації про звільнення ОСОБА_6 від покарання за закінченням іспитового строку. Як вірно зазначив суд першої інстанції, дане подання у відношенні ОСОБА_6 є передчасним.

В апеляційній скарзі захисник посилається на те, що засудженого ОСОБА_6 не можна вважати винуватим у вчиненні злочинів у період іспитового строку, оскільки такі судові рішення судами не ухвалювалися. Але, такі аргументи не спростовують наявних у матеріалах судового провадження відомостей про те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів у період іспитового строку.

У зв`язку із наведеним, є вірними висновки суду першої інстанції про те, що клопотання органу пробації не підлягає задоволенню. Отже, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 424, 425, 532, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13 березня 2020 року у відношенні засудженого ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3