Справа № 204/3274/20
Провадження № 1-в/204/642/20
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Дніпро заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
за участю: прокурора ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , представника установи ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 лютого 2014 року, відносно ОСОБА_7 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
В заяві, до якої додано висновок комісії лікарів-психіатрів № 488 від 19 травня 2020 року, зазначено, що на тлі проведеного комплексного лікування з листопада 2018 року намітилися перші ознаки покращення у психічному стані у вигляді згладження емоційно вольових порушень. З травня 2019 року триває стабільне покращення: психічний стан пацієнта визначається відсутністю емоційно вольових порушень, спокійною поведінкою. Побутова активність була низькою, потребував сторонньої допомоги й контролю при самообслуговуванні. Час проводив переважно в палаті й ліжку, інтереси були окреслені задоволенням елементарних біологічних потреб. Формально жалкував з приводу скоєного. Лікування приймав, мав намір приймати його й після виписки. Враховуючи викладене, хворий на даний час не становить особливої небезпеки для оточуючих. За своїм психічним станом ОСОБА_7 продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує.
В судовому засіданні представник Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» ОСОБА_6 заяву просила задовольнити, суду пояснила, що стан пацієнта є стабільним вже на протязі одного року, на мінімальних дозах лікування, тому можливо сказати, що пацієнт вже не становить особливу небезпеку для оточуючих. Щодо відношення хворого до скоєного то можливо вказати, що він жалкує з приводу скоєного. З якого часу у хворого усунуті чинники особливої небезпеки не визначено, але за шість місяців точно з`явилася. З травня 2019 року у хворого почались покращення, разом з тим у хворого є поступове зменшення фізичних сил, він постійно проводив час в ліжку. У висновку дійсно не зазначена дата з якої у хворого почалась критика щодо свого стану та лікування. Вона тільки може зробити висновок, що це сталось в міжкомісійний період.
Прокурор в судовому засіданні вважала, що заява про зміну застосування примусових заходів задоволенню не підлягає, оскільки хоча у ОСОБА_7 з травня 2019 року є покращення психічного стану, однак у розглядуваному висновку комісії лікарів психіатрів № 488 від 19 травня 2020 року не зазначено коли саме у хворого з`явились настанови на лікування, критика до скоєного, у порівняні з попереднім висновком лікарів психіатрів № 1213 від 22 листопада 2019 року. З попереднього висновку дуже мало часу пройшло і тому вважала, що заява не підлягає задоволенню.
Захисник ОСОБА_5 просила задовольнити заяву та змінити застосування примусових заходів медичного характеру відносно дзюби В.І.
Обговоривши подання, заслухавши учасників процесу і перевіривши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З попереднього висновку комісії лікарів-психіатрів № 1213 від 22 листопада 2019 року вбачається, що у ОСОБА_7 в психічному стані тривало покращення, яке було відмічене раніше. Грубі афективні порушення з агресивністю, конфліктністю а також епізодичні, короткочасні, ситуаційні емоційні коливання були відсутні, що свідчило про деяке зниження особливої небезпеки пацієнта для оточуючих. Залишалось несформованим усвідомлення тяжкості скоєного, не має розуміння необхідності лікування. З метою перевірки стабільності покращення, завершення комплексних реабілітаційних заходів, ОСОБА_7 потребував продовження застосування примусових заходів медичного в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.
Проте, з розглядуваного висновку не зрозуміло, коли саме у ОСОБА_7 виникло усвідомлення тяжкості скоєного, та з`явилось розуміння необхідності лікування, так як вбачається з попереднього висновку комісії лікарів психіатрів № 1213 від 22 листопада 2019 року, хворий не жалкує з приводу скоєного, у нього не сформовані стійкі настанови на відмову від вживання алкоголю у майбутньому, на продовження лікування, він не має усвідомлення власної психічної хвороби. Тому пацієнт являє особливу небезпеку для оточуючих.
Більш того, хоча з травня 2019 року і триває стабільне покращення психічного стану ОСОБА_7 , це не може свідчити про усунення чинників особливої небезпеки останнього так, як суд не має можливості встановити час початку усунення особливої небезпеки та її тривалості.
Таким чином, суд вважає, що розглядувана заява задоволенню не підлягає, оскільки не можливо встановити чи є усунення особливої небезпеки ОСОБА_7 тривалими.
Керуючись ст. 94, ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України, ст. 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» в редакції від 10.06.2018 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про зміну застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1