Справа № 298/1739/17
Номер провадження 1-кп/298/9/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000452 від 14 грудня 2017 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючого, одруженого, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162 , ч.4 ст.296 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

обвинувача прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілихадвоката ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

та ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2016 року близько 06.00 год., ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та ОСОБА_13 , маючи при собі предмети, пристосовані для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: металевий кутник, сокиру, дерев`яну палицю, ланцюг та інші предмети, діючи умисно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка полягає в тому, що вони безпричинно пошкодили вхідні двері на будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 , та незаконно проникли всередину будинку. ОСОБА_3 , не звертаючи уваги на словесні вимоги мешканців будинку припинити хуліганські дії, наніс два удари обухом сокири , яку заздалегідь приніс із собою, по ребрах ОСОБА_6 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді забою лівої половини грудної клітки, які згідно висновку експерта № 1051 від 26 жовтня 2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначної втрати працездатності. Крім того ОСОБА_3 наніс один удар обухом сокири по лівому плечі ОСОБА_18 , спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді синців на шкірних покривах лівого плеча, які згідно висновку експерта № 851 від 29 вересня 2016 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначної втрати працездатності. Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 162 КК України - Порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла, та ч.4 ст. 296 КК України - Хуліганство , тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнав та показав, що він не наносив ніяких тілесних ушкоджень потерпілим, оскільки в той час, коли відбувся інцидент, він перебував разом зі своєю сім`єю в м. Самбір Львівської області.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні показав, що рано-вранці 28 серпня 2016 року, коли вони з дружиною ОСОБА_19 ще спали, до них в будинок увірвалися ОСОБА_20 зі своїми братами. Вони вирвали двері, які були зачинені на ключку, і прямо на ліжку почали його бити. Перший зайшов ОСОБА_20 і два рази вдарив його палицею по голові. Дружина стала його захищати і тоді вони почали бити її. Потім вони стали тягнути його на вулицю, хотіли вбити. Крім того, сокирою розрубали дитяче ліжечко, на якому спала їхня дев`ятирічна онучка інвалід з дитинства. Також того дня в них ночував онук ОСОБА_21 і був свідком цієї події. ОСОБА_20 навмисно визвав своїх братів із м.Самбір. Їх було дуже багато, в тому числі ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . І кожен із них щось мав у руках.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні показала, що ввечері вони з чоловіком полягали спати, і ще в будинку були їх четверо онуків. Одна онучка інвалід з дитинства спала в дитячому ліжечку. Вранці, близько 06.00 год. 28 серпня 2016 року почули крик відчинити. Виглянувши у вікно, побачила у дворі близько десять чоловіків, один із яких тут. А саме, це ОСОБА_3 . Вони розрубали залізний ланцюг на хвіртці їх паркану, а вхідні двері, які були зачинені, вирвали. Першим у будинок увірвалися ОСОБА_13 і ОСОБА_3 . Останні накинулися на чоловіка прямо в ліжку, тоді вона лягла на нього щоб захистити. Однак вони схопили її за волосся і кинули на підлогу. Далі чоловіка почали бити у ліжку, а її на підлозі. У ОСОБА_26 і ОСОБА_27 були в руках палиці, а у ОСОБА_28 ланцюг із бензопили. Сокира була у ОСОБА_3 , який розрубав нею дитяче ліжко, на якому лежала їх внучка інвалід. Вона запитала в ОСОБА_29 чому він прийшов, на що той відповів, що він прийшов їй відрубати голову. Бачила, як її чоловіка бив ОСОБА_20 із синами і зятями дерев`яною палицею, а ОСОБА_30 ланцюгом із бензопили.

Свідок ОСОБА_31 у судовому засіданні показала, що потерпілі ОСОБА_32 і ОСОБА_18 є її батьками. Вона проживає окремо від батьків, має чотирьох дітей інвалідів, одна із яких дев`ятирічна донька ОСОБА_33 проживає з її батьками. 28 серпня 2016 року близько 06.00 год. до неї додому прибіг син її сестри ОСОБА_34 , який тієї ночі також ночував у її батьків. Останній був дуже сильно наляканий, і сказав щоб вона бігла до діда і баби, бо їх і її дитину-інваліда вбили. Також він сказав, що бачив як десь 40 чоловік (жінки і чоловіки) зайшли у двір до ОСОБА_35 й ОСОБА_36 і в кожного з них були в руках якісь предмети: сокири, ножі, чекани, ланцюги і таке інше. Вона мерщій побігла до будинку батьків і побачила там жахливу картину. Батько і мати лежали на підлозі без свідомості, закривавлені, а неподалік була приперта до стіни теж у крові розколота дерев`яна біта. Тоді вона викликала із мобільного телефону швидку і почала надавати батькам першу медичну допомогу. Також дитяче ліжко, в якому спала її дитина, було порубане, а донька лежала на підлозі біля ліжка, оскільки є не ходячою. Додала, що коли наближалася до будинку батьків, то дійсно побачила, як із їх будинку виходили люди, серед яких був і ОСОБА_23 . Вона заховалася поки ті не відійшли, бо побоялася зустрітися з ними.

Свідок ОСОБА_37 у судовому засіданні показав, що в ніч на 28 серпня 2016 року ночував у будинку своїх діда і баби ОСОБА_38 і ОСОБА_18 . Ще в будинку спав дворічний ОСОБА_39 і в ліжечку донька тітки ОСОБА_40 Іра, яка є інвалідом з дитинства. Ранком він почув, як хтось розбивав паркан, і побіг до вікна подивитися. На вулиці було багато людей і він розбудив діда. Поки дід одягався, сам заховався у кутку, поміж речей. Ці люди виламали двері і зайшли в будинок. Відхиливши речі, він побачив як першими до будинку зайшли ОСОБА_20 з коликом у руках і ОСОБА_23 з палицею в руках. Потім хтось почав бити діда й бабу і останні впали без свідомості. Коли ці люди вибігли з будинку, баба й дідо продовжували лежати на підлозі і він подумав, що вони померли. Тоді він побіг через заднє подвір`я будинку додому. Побачивши, що у тітки ОСОБА_40 в будинку світить світло, забіг до неї і все їй розповів. Також дорогою чув крики у будинку ОСОБА_35 .

Свідок ОСОБА_41 у судовому засіданні показав, що і ОСОБА_42 і ОСОБА_43 є його батьками. 28 серпня 2016 року, близько 06.00 год., він почув сильний стукіт, виглянув у вікно разом із братом ОСОБА_44 і побачив близько 13-15 осіб, які намагалися зламати паркан. Не міг розгледіти хто саме. Зламавши паркан, ці люди потрапили на подвір`я. Потім вони почали рубати сокирою вхідні двері, але він не бачив хто, тільки чув характерний стукіт. Злякавшись, разом із своїми сестрами і братами, крім брата ОСОБА_45 , він заховався в кутку біля шафи. Всього в будинку ці люди зрубали сокирою троє дверей. ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 почали бити його батька і ставили на коліна. Бачив, що ОСОБА_22 мав у руках ланцюг із бензопили і бив ним батька по голові, шиї і животі. Його теж зачепив у руку. У ОСОБА_27 була дерев`яна біта. Останній теж бив батька по голові. А ОСОБА_20 обухом сокири бив батька по плечах і грудині. Маму били в іншій кімнаті, тому він не бачив хто саме. Чув як вона кричала. Коли приїхала швидка мама лежала без свідомості, вся в крові, а батько сильно плакав.

Свідок ОСОБА_46 у судовому засіданні показала, що в ніч на 28 серпня 2016 року вона разом із чоловіком ОСОБА_47 , який також є потерпілим, ночувала у свого брата ОСОБА_35 , оскільки в їхньому автомобілі закінчився бензин. Зранку почула як якісь люди виламували паркан, а потім двері в будинку і відразу заховалася в шафу, тому не бачила хто кого бив. Однак чула все, що відбувалося в цій кімнаті. Зокрема, як ОСОБА_22 , якого впізнала по голосу, кричав, щоб брат ставав на коліна, бо інакше вони вб`ють дітей. Також впізнала ОСОБА_27 . Її брат просив і вмовляв, щоб вони не чіпали дітей, змушений був стати на коліна. Коли вийшла із шафи побачила, що її чоловік, брат і його дружина лежать на підлозі. Вона ще подумала, що невістка вже мертва.

Свідок ОСОБА_48 , який є сином потерпілих ОСОБА_35 і ОСОБА_49 , у судовому засіданні дав покази, аналогічні показам, наданим його братом ОСОБА_50 . Додатково зазначив, що ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ще пару осіб, зайшли в їх будинок і били батька, маму і вуйка Юрія. ОСОБА_20 мав у руках сокиру, ОСОБА_24 та ОСОБА_23 дерев`яну палицю, ОСОБА_22 ланцюг. Потім він втік через вікно і хтось почав за ним бігти. Прибіг до баби і побачив, що вона і дідо лежать на підлозі в крові. Хто їх бив не знає. Тоді знову побіг додому і побачив маму, яка теж лежала на підлозі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що ОСОБА_3 є його братом, і він не знаходився 28.08.2016 року в смт.Великий Березний, а разом із сім`єю був у м.Самбір Львівської області.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_16 дали аналогічні покази, а саме, ствердили, що ОСОБА_3 28.08.2016 року знаходився у м.Самбір Львівської області.

Свідок ОСОБА_51 в судовому засіданні пояснила, що обвинуваченого ОСОБА_3 вона знає з 90-х років як порядного чоловіка. Він заготовляв у заготконтору, де працював її чоловік, хрін. Щодо обставин справи 28 серпня 2016 року, то вона може сказати, що в цей день ОСОБА_3 знаходився в неї на подвір`ї, тобто ночував із сім`єю в прибудові. Він завжди привітний, допомагав їй по господарству. У ОСОБА_3 був автомобіль марки Жигулі 2101, який стояв у дворі. Якого кольору він був, вона не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_52 також ствердив, що в будинку та на подвір`ї, який належить її матері ОСОБА_51 встановлено відеокамери. Хоча він живе в іншому місці, він бачив у додатку, що о 8 год. 28 серпня 2016 року ОСОБА_3 та його сім`я знаходяться на подвір`ї будинку.

Свідок ОСОБА_53 пояснила суду, що в серпні місяці 2016 року вона знаходилась у м.Самбір для збирання хріну разом з ОСОБА_54 та ОСОБА_55 . Вона пам`ятає , що в цей день було свято і вони не встигли здати хрін в заготівельню. Вони переночували у ОСОБА_3 і на наступний день здали викопаний хрін та поїхали додому в смт.Великий Березний.

Свідок ОСОБА_56 та ОСОБА_54 дали аналогічні покази.

Крім цього, для з`ясування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, судом були досліджені в судовому засіданні наступні докази:

- постанова про об`єднання матеріалів досудових розслідувань (а.п.13-14);

- постанова про виділення матеріалів досудового розслідування (а.п.15-17);

- протоколи прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 28 серпня 2016 року від потерпілих ОСОБА_37 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_57 , згідно яких останні просять прийняти міри до осіб циганської народності, які 28 серпня 2016 року близько 06.00 год. спричинили їм тілесні ушкодження (а.п.28-31);

- протокол огляду місця події від 28 серпня 2016 року із схемою та фототаблицею до нього, а саме дворогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_6 , і де були спричинені тілесні ушкодження йому і його дружині ОСОБА_58 . Під час огляду даного дворогосподарства було виявлено і вилучено: зламану навпіл булаву, зішкріб фарби із плямами бурого кольору, хустка червоного кольору із плямами бурого кольору (а.п.32-38);

- протокол додаткового огляду місця події від 28 серпня 2016 року із фототаблицею до нього, а саме подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де було виявлено і вилучено косу сільськогосподарську, марлю із слідами одорологічного походження із коси, два дерев`яні коли, сокиру, марлю із слідами одорологічного походження із сокири (а.п.41-45);

- постанова про визнання речовими доказами двох дерев`яних коликів, двох металевих труб, коси, сокири, дерев`яної булави, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Великоберезнянського ВП (а.п.46);

- висновок експерта № 852 від 29 вересня 2016 року про проведення судово-медичної експертизи, згідно якого на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: саден на шкірних покривах волосистої частини голови в тім`яній ділянці більше справа та синців на шкірних покривах спини зліва. Згідно даних медичної документації у нього виявлено: «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Забій лівої половини грудної клітки». Виникли вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, яким міг бути предмет, на який вказує потерпілий (дерев`яна палиця). По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 28.08.2016 року і не суперечать обставинам справи. Гр. ОСОБА_6 було нанесено не менше чотирьох ударів. Виключена можливість, що вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті падіння з висоти власного зросту. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я на час більше 6 але менше 21 дня і по цій ознаці, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я (а.п.128-130);

- додатковий висновок експерта № 1051 від 26 жовтня 2016 року про проведення судово-медичної експертизи, з якого вбачається розділення кваліфікації спричинених потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, а саме на легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності та на легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я ( а.п.132-136);

- висновок експерта № 851 від 29 вересня 2016 року про проведення судово-медичної експертизи, згідно якого на момент судово-медичного обстеження на тілі гр. ОСОБА_7 б/б виявлено тілесні ушкодження у вигляді: саден на шкірних покривах волосистої частини голови в тім`яній ділянці, лівого стегна в середній третині по передній поверхні; синців на шкірних покривах правого та лівого плеча в верхній третині по передній поверхні, лівої орбітальної ділянки з переходом на ліву скроневу ділянку, плеча справа, лівого передпліччя в верхній третині по зовнішньо-боковій поверхні, черева в області пупка. Тілесні ушкодження у вигляді саден волосистої частини голови в тім`яній ділянці могли виникнути внаслідок дії колюче-ріжучого предмету, яким могло бути лезо ножа. Всі інші вищевказані тілесні ушкодження внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути предмети, на які вказує потерпіла (обух сокири). По давності виникнення вищевказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, яка мала місце 28.08.2016 року і не суперечать обставинам справи. Гр. ОСОБА_7 б/б було нанесено не менше одинадцяти ударів. Виключена можливість, що вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути в результаті падіння з висоти власного зросту. Дані тілесні ушкодження потягли за собою розлад здоров`я строком до 6 днів і по цій ознаці згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності (а.п.138-140);

- довідка про склад сім`ї ОСОБА_3 , видана виконкомом Великоберезнянської селищної ради 24 жовтня 2016 року за № 3962, згідно якої він проживає з співмешканкою ОСОБА_59 (а.п.143);

- характеристика Великоберезнянської селищної ради на ОСОБА_3 , з якої вбачається, що за місцем проживання останній характеризується з посередньої сторони, схильний до вживання спиртних напоїв, скарг на його поведінку від мешканців селища в селищну раду не поступало (а.п.144).

Відповідно до вимог ч.4 ст. 95 КПК України суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них і обґрунтовує свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

З огляду на викладене, суд відмічає протиріччя у показах як обвинуваченого, так і потерпілих, свідків, які не вдалося усунути навіть шляхом перехресного допиту. Однак такі в цілому не вплинули на обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена, і кваліфікує його дії за: ч.4 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень; за ч.1 ст. 162 КК України порушення недоторканості житла, тобто незаконне проникнення до житла .

Зокрема, судом вважається встановленим, що обвинувачений діяв спільно з ОСОБА_11 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , узгоджено, таємно від сторонніх осіб та несподівано для потерпілих, і їх дії були направлені саме на вчинення хуліганських дій. Невизнання вини в інкримінованих злочинах обвинуваченим суд розцінює як вибраний останнім спосіб свого захисту і як намагання уникнути відповідальності за вчинене.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення за ч.4 ст. 296 та ч.1 ст.162 КК України відносяться відповідно до тяжких злочинів та до злочинів невеликої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи із вказаних вимог закону, суд, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, враховує тяжкість вчинених ним злочинів, дані про особу винного, відсутність міцних соціальних зв`язків, оскільки не працює, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, схильність до продовження злочинної діяльності, незважаючи на його позитивну характеристику за місцем проживання, а також бере до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання. З огляду на наведене, суд приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та обмеження волі в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано його дії із застосуванням положень ч.1 ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні обирався - домашній арешт строк застосування до 09.02.2018 року, прокурором під час розгляду кримінального провадження не було подано клопотання про продовження строку.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто після набрання вироку суду законної сили.

Речові докази по справі, а саме: два дерев`яні колики, дві металеві труби, косу, сокиру, дерев`яну булаву, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Великоберезнянського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча: ОСОБА_1