Справа № 309/692/20
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и
28.05.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретарки судового засідання ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11-сс/4806/225/20 за скаргою ОСОБА_5 мешканця АДРЕСА_1 на дії слідчого та бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000417, розпочатому 03.04.2015, в якому ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 17.03.2020.

ОСОБА_6 13.03.2020 звернувся до Хустського районного суду зі скаргою на дії слідчого СВ Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 та бездіяльність прокурора в кримінальному провадженні № 0000417, розпочатому 03.04.2015 на підставі ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 27.03.2015, якою орган досудового розслідування був зобов`язаний внести до ЄРДР відомості про службові підроблення та службову недбалість працівників Управління пенсійного фонду в м. Хуст і Хустському районі при нарахуванні йому пенсії. У скарзі вказав, що постановою від 28.04.2016 слідчий ОСОБА_8 це кримінальне провадження закрив, однак прокурор постанову скасував. Далі слідчий ОСОБА_9 постановою від 12.01.2017 знову кримінальне провадження закрив, але слідчий суддя Хустського районного суду ухвалою від 18.05.2017 скасував і цю постанову. Утім слідчий ОСОБА_7 , який замінив слідчого ОСОБА_9 , дотепер досудового розслідування не здійснює, незважаючи навіть на вказівки з СУ ГУНП в Закарпатській області його активізувати і прийняти відповідне процесуальне рішення.

Ухвалою слідчого судді від 17.03.2020 у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 відмовлено. Ухвала вмотивована тим, що заявник оскаржив зупинення слідчим розгляду справи, однак не додав до скарги постанову слідчого про зупинення досудового розслідування та рішення прокурора про відмову в задовільненні його скарги на такі дії слідчого та недотримання ним розумного строку досудового розслідування.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначив, що слідчий суддя не дав належної оцінки його доводам, а тому просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою скаргу задовольнити.

Учасники провадження були завчасно, установленим порядком повідомлені про час і місце його апеляційного розгляду, однак у судове засідання не прибули. Прокурор про причину неприбуття суд не повідомив, клопотання про перенесення апеляційного розгляду провадження не подав. Заявник ОСОБА_6 подав апеляційному суду клопотання про розгляд провадження без його участі.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст оскарженої ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевірив матеріали провадження за скаргою, обговорив доводи апеляційної скарги і вважає, що вона підлягає задовільненню частково, з таких підстав.

Відповідно до п.18 ч.1 ст. 3, ч.3 ст. 26 КПК України слідчий суддя в порядку, передбаченому цим Кодексом, здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні шляхом вирішення питань, винесених на його розгляд сторонами та віднесених до його повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Суб`єктом такого оскарження може бути, зокрема, заявник, потерпілий, його представник.

Згідно з приписом ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою, якщо вона подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Приписами ч.1 ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, в кримінальному провадженні покладається на слідчого, прокурора.

Статтею 214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор розпочинають досудове розслідування негайно після внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і невідкладно у письмовій формі повідомляють про початок досудового розслідування, його підставу та інші відомості, передбачені частиною п`ятою цієї статті керівника органу прокуратури.

Досудове розслідування визначається у п.5 ч.1 ст. 3 КПК України, як стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Процесуальні строки, згідно зі ст.113 КПК України, - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без неправомірної затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк досудового розслідування, відповідно до ч.1 ст. 219 КПК України, обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня повідомлення особі про підозру становить у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості дванадцять місяців, у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину - вісімнадцять місяців. Протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування, за загальним правилом, повинно бути закінчено.

Аналіз цих норм кримінального процесуального закону дозволяє дійти висновку, що протягом строку, визначеного у ст. 219 КПК України, слідчий і прокурор зобов`язані зібрати, перевірити та оцінити з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, всі належні докази, які мають скласти підставу для його закінчення однією з форм, передбачених у ст. 283 КПК України.

Окрім цього, відповідно до п.11 ч.1 та пунктів 4, 5 ч.2 ст. 56 КПК України під час досудового розслідування потерпілий має право знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

Слідчий суддя не з`ясував, коли і за ознаками якого кримінального правопорушення розпочато кримінальне провадження № 0000417, чи є заявник ОСОБА_6 потерпілим у цьому кримінальному провадженні, чи повідомлено в ньому будь-кому про підозру, на якій стадії воно перебуває, чи закінчено воно і в якій формі.

Отже, висновок слідчого судді про оскарження заявником бездіяльності слідчого і прокурора без надання при цьому відповідних процесуальних документів слідчого, прокурора і відмова на цій підставі у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 , є неправильним, щонайменше - передчасним.

Відповідно до ч.1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318 - 380 цього Кодексу, з урахуванням положень його глави 26.

У цьому випадку слідчий суддя на порушення вказаних вимог закону відмовив у відкритті провадження за скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора внаслідок чого вона залишилась нерозглянутою. Можливість розгляду апеляційним судом скарги на бездіяльність слідчого з постановленням своєї ухвали за правилами ч.3 ст. 407 КПК України, замість розгляду її уповноваженим судом першої інстанції, законом не передбачена.

З цих підстав розглянути скаргу по суті і скористатись повноваженнями слідчого судді, передбаченими в ч.2 ст. 307 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі.

Керуючись статтями 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 17.03.2020, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на дії слідчого та на бездіяльність прокурора в кримінальному провадженні № 0000417, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження за скаргою ОСОБА_6 на дії слідчого та бездіяльність прокурора в кримінальному провадженні № 0000417, в Хустському районному суді Закарпатської області.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.

Судді: