Справа № 487/1667/20
Провадження № 1-кс/487/2036/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.04.2020 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань
ВСТАНОВИВ:
23.03.2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В обґрунтування скарги заявник зазначив, що 17.03.2020 року він діючи в інтересах ОСОБА_4 , подав заяву до Територіального управління ДБР розташованого в м. Миколаєві про вчинення посадовими особами ГУНП в Одеській області кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, яке полягає у повторному незаконному звільненні ОСОБА_4 з займаної посади та неправомірно винесеному наказі №1065 о/с від 23.07.2018 року, згідно якого ОСОБА_4 було присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції», що на його думку є кримінальним правопорушенням, оскільки вказані неправомірні дії спричинили його довірителю тяжкі наслідки.

До судового засідання представник заявника не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд скарги провести за його відсутності.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду зазначеної скарги за відсутності заявника, оскільки останній реалізував своє право на оскарження дій уповноважених посадових осіб, передбачене ч.1 п.1 ст. 303 КПК України, а іншого порядку розгляду скарг чинним законодавством не передбачено.

До судового засідання слідчий Першого слідчого відділу СУ ТУ ДБР розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_5 не з`явилась, надала заяву разом із письмовими поясненнями в які просила провести розгляд скарги за її відсутності, проти задоволення клопотання заперечила, зазначивши що заява ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , не містить об`єктивних обставин які б могли свідчити про вчинення посадовими особами ГУНП в Одеській області кримінального правопорушення, та завдання ОСОБА_4 істотної шкоди. За результатами розгляду заяви, алвокату ОСОБА_3 , 23.03.2020 року було надано обгрунтовану відповідь.

В порядку ч.3 ст.306 КПК України, розгляд скарги було проведено за відсутності слідчого.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Законодавством передбачено, що бездіяльність слідчого, яка виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, заявник може оскаржити слідчому судді.
Відповідно до положень п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, може бути оскаржена заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Разом з тим, ч. 1 ст. 214 КПК України передбачає надходження заяви (повідомлення) саме про кримінальне правопорушення, а не про діяння, яке містить ознаки чи елементи злочину (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме заявою про злочин є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які повинні бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Окрім КПК України, нормативні засади, пов`язані із вчиненням зазначеної процесуальної дії, регламентовані Положенням про порядок ведення ЄРДР, затвердженим наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 N 139, прийнятим на виконання вимог КПК; Інструкцією про порядок ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 № 1377 (Далі Інструкція).
Відповідно до п. 1 розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, до Реєстру вносяться відомості зокрема про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції, - «про наявність письмових заяв про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, що надійшли до чергової частини органу поліції, та повідомлень, що надійшли усно, у яких наявні відомості, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, після реєстрації в журналі ЄО уповноважений працівник чергової частини доповідає начальникові слідчого підрозділу для внесення слідчими відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та інформує начальника органу поліції.
Про заяви і повідомлення, які надійшли до чергової частини органу поліції і в яких відсутні відомості, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, після їх реєстрації в журналі ЄО доповідається уповноваженим працівником чергової частини начальникові органу поліції або особі, яка виконує його обов`язки, для розгляду та прийняття рішення згідно із Законом України «Про звернення громадян» або Кодексом України про адміністративні правопорушення.
У разі встановлення начальником органу поліції в заяві (повідомленні) відомостей, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, він за своєю резолюцією (не пізніше однієї доби з часу реєстрації заяви в журналі ЄО) повертає її (його) до чергової частини для негайної передачі начальнику слідчого підрозділу».
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Також, враховуючи положення статей 2 ч.1, 11 КК України, слідчий суддя вважає, що підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Із матеріалів скарги встановлено, що 17.03.2020 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Територіального управління ДБР розташованого в м. Миколаєві із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

На його думку, по відношенню до ОСОБА_4 з боку посадових осіб ГУНП в Одеській області було вчинене кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 365 КК України, яке полягає у неправомірно винесеному наказі №1065 о/с від 23.07.2018 року, згідно якого ОСОБА_4 було присвоєно спеціальне звання «рядовий поліції». Неправомірність дій посадових осіб встановлено судовим рішенням.

Разом з тим, матеріали заяви адвоката ОСОБА_3 не містять будь-яких відомостей, на підтвердження вищезазначених обставин, як і не містятть обґрунтованння розміру шкоди, яка, на його думку була завдана ОСОБА_4 в результаті незаконних дій з боку, посадових особі ГУНП в Одеській області.

Фактично заява адвоката ОСОБА_3 містить обставини, що свідчать про незгоду з рішеннями керівництва при проходженні заявником служби в органах Національної поліції, що було предметом судового розгляду в адміністративному судочинстві та не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене посадовими особами ГУНП в Одеській області, кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, слідчий суддя не вбачає підстав для задоволення скарги адвоката ОСОБА_6 ..

Керуючись ст. ст. 214, 303-307, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя ОСОБА_1