УХВАЛА
Іменем України
Справа № 599/378/20

1кп/599/36/2020

"04" березня 2020 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Зборові в залі судових засідань Зборівського районного суду кримінальне провадження №0000032 від 12.02.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Монилівка, Зборівського району, Тернопільської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньо спеціальною освітою; раніше не судима; одружена, не працює, на утримані має неповнолітнього сина ОСОБА_5 2006 року народження, неповнолітню дочку ОСОБА_6 2003 року народження,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.190 КК України,-

встановив:
ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

25 січня 2019 року ОСОБА_4 з метою отримання державної соціальної допомоги, як мало забезпечена сім`я, звернулась із заявою та зібраними документами в управління праці та соціального захисту населення Зборівської районної державної адміністрації. При поданні декларації про доходи ОСОБА_4 була попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної соціальної допомоги та повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім`ї та одночасно дала згоду на збір інформації про сім`ю та доходи, що необхідно для призначення допомоги, про що свідчить її підпис на декларації від 25 січня 2019 року.

Однак, ОСОБА_4 умисно, шляхом обману, при заповненні розділу ІІ декларації про наявність доходів членів сім`ї за період з 1 липня 2018 року до 1 січня 2019 року, не вказала про те, що її син ОСОБА_7 , на той час працював на ТОВ «Вентеляційні Рішення «Венстол», де на той час отримував заробітну платню, та при заповненні розділу V декларації відомості про земельні ділянки, що перебувають у власності або володінні (користуванні) членів сім`ї, не вказала про те, що її чоловік ОСОБА_8 на той час отримував нараховану орендну плату земельної частки паю із ТОВ «Зборівські Лани».

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 , шляхом обману подала недостовірні дані про доходи та майновий стан своєї сім`ї.

Як наслідок, згідно із рішення начальника управління праці та соціального захисту населення Зборівської райдержадміністрації від 28 січня 2019 року їй було призначено державну соціальну допомогу, як малозабезпеченій сім`ї з 01 січня 2019 року по 30 червня 2019 року та зайво виплачена загальна сума 10569, 36 грн., чим заподіяно Державному бюджету країни шкоду на зазначену суму.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, тобто в заволодінні чужим майном шляхом обману - шахрайстві.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого її кримінального правопорушення визнала повністю, вказала, що вчинила злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, щиро шкодує про вчинене.
Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого її органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та ухвалі суду, та беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

У судовому засіданні обвинуваченазвернулася із клопотанням про звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо неї на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, мотивуючи його тим, що вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, вину визнала у повному обсязі, шкоду відшкодувала, тому їїдіяння перестали бути в розумінні вказаної статті кримінального кодексу суспільно-небезпечними.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання обвинуваченої та звільнення її від кримінальної відповідальності.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до висновку, що вищевказане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною, аналогічні роз`яснення містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005р. №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності».
Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України - право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому КПК України і питання про таке звільнення, коли це є правом, суд повинен вирішувати під час судового розгляду.
Відповідно до ст.12 КК України, злочин, вчинений обвинуваченою класифікуються, як злочин невеликої тяжкості. Крім того, з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судима, повністю визнала вину у вчиненні кримінального правопорушення, добровільно після вчинення кримінального правопорушення відшкодувала шкоду.
Таким чином, судом встановлено, що кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості та вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
За таких обставин, суд прийшов до переконання, що обвинувачена підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинений нею злочин, передбачений ст.190 ч.1 КК України з підстав, передбачених ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, зокрема вчинене діяння втратило суспільну небезпечність, а кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань підлягає закриттю.
Керуючись ст.284-288, 372 КПК України, ст.ст.12, 44, 48 КК України, суд, -
постановив:
Клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закриття кримінального провадження - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ст.190 ч1 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження №0000032 від 12.02.2020 року за даним фактом - закрити
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Зборівський районний суд Тернопільської області.
Суддя Зборівського районного суду ОСОБА_1