Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/289/2020 Справа № 641/8375/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2020 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілої - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0002045 від 06.09.2019 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з загально-середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, на утриманні маючого неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст. 89 КК України, визнається особою, яка не має судимості,-

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 22 серпня 2019 року, приблизно о 22 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, буд. 179, реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, з метою особистої наживи, шляхом зловживання довірою, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, під приводом тимчасового користування для здійснення телефонних дзвінків та, не маючи реальних намірів щодо повернення майна, попросив у свого знайомого ОСОБА_7 мобільний телефон «Xiomi Redmi 6», який належить його матері ОСОБА_3 , вартість якого 2 847,00 грн. ОСОБА_7 , довіряючи ОСОБА_4 , передав йому вищевказаний мобільний телефон, сподіваючись, що він поверне його після тимчасового використання та здійснення телефонних дзвінків. Продовжуючи, реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_4 , заволодівши шляхом зловживання довірою належним ОСОБА_3 мобільний телефоном, зник з місця вчинення злочину та в подальшому розпорядився вищевказаним телефоном на власний розсуд, а саме - заклав даний мобільний телефон до відділення № НОМЕР_1 Повного Товариства «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал», яке розташоване за адресою: м. Харків, проспект Гагаріна, 244, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 2 847,00 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, визнав та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що 22.08.2020 року, біля будинку 179 по пр. Гагаріна в м. Харкові, знаходився зі своєю подругою ОСОБА_8 та знайомим ОСОБА_9 . Зазначив, що попросив телефон у ОСОБА_9 аби подзвонити товаришу. Потім вони втрьох поїхали на таксі за адресою: АДРЕСА_2 , вказав, що в будинок зайшов разом з ОСОБА_8 , де перебували біля 15-20 хвилин, коли вийшли, то ОСОБА_9 вже був відсутній біля будинку, а телефон залишався в цей час у нього. Потім, мобільний телефон «Xiomi Redmi 6» він заклав в ломбард, а гроші витратив на власні потреби. В скоєному злочині розкаюється. Свою провину визнає та не заперечує проти задоволення позовних вимог.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення (злочину) при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції - роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.
Потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що дала свій мобільний телефон «Xiomi Redmi 6» в користування синові ОСОБА_7 . Потім, син сказав, що телефон у нього взяв ОСОБА_4 аби подзвонити та не повернув. Після цього, через три дні вона із чоловіком пішла додому до обвинуваченого, який призначив зустріч о 18 годині на вул. Одеській, проте не прийшов у призначений час. Через деякий час вони дізнались, що мобільний телефон ОСОБА_4 закладений до ломбарду. Крім того, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, зазначила, що матеріальна шкода, вчинена в результаті злочину ОСОБА_4 не відшкодована, крім того, потерпіла вказала, що їй спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та моральних переживаннях і як результат погіршення стану здоров`я, у зв`язку з чим, до теперішнього часу приймає ліки. При призначенні покарання обвинуваченому, покладалась на розсуд суду.
За таких обставин, суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення (злочину) в судовому засіданні доведена повністю.
Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 190 КК України.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначає, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й, зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді 2 років обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, враховує пом`якшуючу та відсутність обтяжуючих покарання обставин, обвинувачений характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в силу ст. 89 КК України визнається особою, яка не має судимості, на утриманні має неповнолітню дитину, не працевлаштований, також суд враховує, висновок досудової доповіді, складеної стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно якого, орган пробації вважає, що обвинувачений має середній рівень вчинення кримінального правопорушення та те, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не створить високої небезпеки для суспільства. Крім того, суд враховує, матеріальне та сімейне становище обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину, який, відноситься до категорії невеликої тяжкості злочинів.
За таких обставин, суд дійшов висновку щодо призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 75 КК України, що буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.
При розв`язанні цивільного позову цивільного позивача потерпілої ОСОБА_3 , суд приходить до наступного.
Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Згідно із п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" № 6 від 27.03.92р., із подальшими змінами, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Цивільний позов цивільного позивача потерпілої ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди в розмірі 2847 гривень 00 коп. підлягає задоволенню, як такого, що знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки вказана сума, підтверджена висновком судової товарознавчої експертизи від 13.09.2019 року № 6/2260СЕ-19.
Разом з тим, при розв`язанні цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_4 на користь цивільного позивача потерпілої ОСОБА_3 суд приходить до наступного.
Так, відповідно до положень ст.1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), загальними підставами відповідності за завдану моральну шкоду є спричинення моральної шкоди, завданої фізичній особі неправомірними діями особи, яка її завдала, за наявності її вини.
Враховуючи, що вина цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_4 , у спричиненні неправомірних дій цивільному позивачу, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, та винні дії обвинуваченого знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з моральною шкодою, що була спричинена цивільному позивачу, тому, суд вважає, що моральна шкода в даному випадку це витрати немайнового характеру, які цивільний позивач зазнав внаслідок моральних та фізичних страждань, заподіяних йому незаконними діями цивільного відповідача, а також негативних наслідків, які знайшли свій вираз в моральних переживаннях у зв`язку з тим, що було порушено право на її власність.
Таким чином, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер і глибину фізичних та моральних страждань, яких зазнав цивільний позивач та приходить до висновку про часткове задоволення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди з цивільного відповідача - обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме - в розмірі 3 000 грн.
Відповідно до ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи № 6/2260СЕ-19 від 13.09.2019 року в сумі 628 гривень 04 коп., згідно довідки експертної установи, підлягають стягненню із ОСОБА_4 на користь держави.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді обмеження волі строком на ДВА роки.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку ОДИН рік, не вчинить нового злочину й, виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов цивільного позивача потерпілої ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 2847 (дві тисячі вісімсот сорок сім) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи № 6/2260СЕ-19 від 13.09.2019 року в сумі 628 (шістсот двадцять вісім) гривень 04 коп.
Документи- докази: - договори про надання фінансового кредиту та застави, а також специфікації до цих договорів у кількості 4 штук; - чек з магазину «Сота Харьков» від 24.07.2019 № 187171 та гарантійний талон № 187171, що знаходяться в кримінальному провадженні справа № 641/8375/19, провадження 1-кп/641/289/2020;
Речові докази: - коробку з-під мобільного телефону «Xiomi Redmi 6», що повернутий потерпілій для відповідального зберігання вважати повернутою останній; - копію коробки з-під мобільного телефону «Xiomi Redmi 6», що знаходяться в кримінальному провадженні справа № 641/8375/19, провадження 1-кп/641/289/2020;
-СD-R диск з відеозаписами з камер спостереження встановлених в приміщенні відділення № НОМЕР_1 Повного Товариства «Климчук і Компанія «Ломбард Капитал», що розташований за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 244, що знаходяться в кримінальному провадженні справа № 641/8375/19, провадження 1-кп/641/289/2020.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1