Дата документу 06.07.2020 Справа № 554/4041/20
Провадження 1-кс/554/6509/2020
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до ЄРДР,
встановив:

До Октябрського районного суду м. Полтави звернувся зі скаргою адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У скарзі скаржник посилається на те, що ним подана в порядку ст. 214 КПК України заява про вчинення злочину за ст. 365 КК України. У встановлений законом строк відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення не внесені, заявник просив зобов`язати уповноважену особу ТУ ДБР внести вказані відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

В судове засідання заявник та уповноважена особа Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду скарги, не з`явились, скаржник направив заяву про розгляд скарги буз його участі.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги визнано можливим розглянути скаргу за відсутності заявника та уповноваженої особи ТУ ДБР з дотриманням положень ст. ст. 26, 306 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скаржник адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 28.04.2020 року звернувся до ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, з заявою про вчинення злочину, направивши її на електронну адресу Управління. У вказаній заяві адвокат зазначає, що голова обслуговуючого кооперативу «Гаражно-будівельний кооператив «Московський» ОСОБА_5 організував стійке злочинне угруповання, в яке також входять ОСОБА_6 та державний реєстратор ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші, які за допомогою підроблених документів здійснили державну реєстрацію права власності гаражів за адресою: АДРЕСА_1 . Московським ВП ГУНП в Харківській області було відкрито ряд кримінальних проваджень, які об`єднані у кримінальному провадженні № 0001627 за ч. 4 ст. 190 КК України. Проте вказане кримінальне провадження здійснюється неефективно, а сам ОСОБА_9 бахвалиться зв`язками у поліції. У зв`язку з цим, просить прийняти до свого провадження кримінальне провадження № 0001627 за ч. 4 ст. 190 КК України та розпочати досудове розслідування за ст. 365 КК України.

Даючи оцінку доводам скарги суд керується положеннями ст. 214 КПК України, відповідно до вимог якої слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Водночас системний аналіз зазначеної норми в сукупності з іншими положеннями кримінального процесуального закону, зокрема тих, які визначають загальні засади кримінального провадження, вказує на те, що підставою внесення відомостей до ЄРДР є наявність у заяві чи повідомленні посилань на обставини, які можуть вказувати на вчинення кримінального правопорушення, тобто складати об`єктивну сторону того чи іншого злочину.

Із заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 28.04.2020 року вбачається, що вона не конкретизована, а саме не містить об`єктивних даних та конкретних фактів чи обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення суб`єктами, які підслідні Державному бюро розслідувань.

Згідно ч.5 ст. 214 КПК України до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як вбачається зі змісту заяви про злочин, направленої адвокатом ОСОБА_3 на адресу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, скаржником не дотримано вимоги ч. 5 ст. 214 КПК України.

Згідно з положенням закону, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення (злочин).

Підставами вважати заяву такою, що містить відомості про кримінальне правопорушення, є наявність в ній об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то обставини викладені в них не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язковими для внесення до ЄРДР.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Зазначені положення кримінального процесуального закону та закону про кримінальну відповідальність свідчать про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Водночас, з прохальної частини заяви про злочин вбачається, що за вказаними скаржником обставинами розслідується кримінальне провадження № 0001627 за ч. 4 ст. 190 КК України. При цьому скаржник незадоволений ефективністю розслідування даного кримінального провадження та просить ТУ ДБР, розташоване у м. Полтаві, прийняти до свого провадження вказане кримінальне провадження № 0001627 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Питання зміни підслідності кримінального провадження від одного органу досудового розслідування до іншого не відноситься до повноважень Директора ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 КПК України Генеральний прокурор, керівник регіональної прокуратури, їх перші заступник та заступники своєю мотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування.

Давши оцінку фактам, які викладені у заяві, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 в порядку статті 303 КПК України, оскільки його заява від 28.04.2020 року не містить достатніх фактичних даних, які б свідчили про наявність ознак кримінального правопорушення, а також містить заяву про зміну підслідності кримінального провадження № 0001627 за ч. 4 ст. 190 КК України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 214, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення згідно заяви від 28.04.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 303 КПК України відмовити.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 17.06.2020 року, яким положення ч. 3 ст. 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді на бездіяльність слідчого, прокурора щодо невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР визнані неконституційними, ухвала слідчого судді підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1