27.01.2020 Єдиний унікальний номер 205/7471/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 січня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002789 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.11.2007 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, 104 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- 15.07.2010 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, 13.08.2011 року прибув в Самбірську ВК Львівської області, звільнений 19.10.2013 року;

- 18.03.2014 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

- 03.09.2014 року Індустріальним районним судом Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки. Згідно ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців по вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2014 року до відбування 3 роки 6 місяців, звільнений 07.12.2016 року;

-14.03.2017 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений 15.07.2019 року;

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 29 серпня 2019 року близько 12 години 50 хвилин перебував в приміщенні супермаркету «VARUS», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, 38, де побачив раніше не знайомого ОСОБА_5 , який поклав свою шкіряну барсетку коричневого кольору біля себе у відділенні алкогольних напоїв та почав собі обирати товар. В цей час, у ОСОБА_3 , раптово виник злочинний умисел направлений на повторне, таємне, викрадення чужого майна, а саме, барсетки коричневого кольору, який останній визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення повторного, таємного, викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, а саме, барсетки коричневого кольору, ОСОБА_3 у вищевказаному місці близько 13 години 00 хвилин, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, наблизився до барсетки коричневого кольору, яка була біля ОСОБА_5 , та своєю правою рукою взяв вищевказану барсетку коричневого кольору, в якій знаходився гаманець чорного кольору із грошовими коштами в сумі 400 гривень, та пішов на вихід із магазину. Заволодівши майном, яке належить потерпілому ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Своїми злочинними діями, ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 400 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро покаявся та погодився надати показання щодо обставин викладених в обвинувальному акті, одночасно погодившись на застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України щодо не дослідження обставин, викладених у обвинувальному акті щодо його обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що дійсно при зазначених в обвинувальному акті обставинах та час повторно таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , спричинивши потерпілому майнову шкоду.

Судом, роз`яснені обвинуваченому наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення його можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння ним цих обставин та добровільність його позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження, обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, з урахуванням думки прокурора та відсутності заперечень, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнати недоцільним дослідження доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним інкримінованого стороною обвинувачення кримінального правопорушення, обмежившись лише дослідженням матеріалів, які характеризують особи обвинуваченого ОСОБА_3 .
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтвердилась під час судового провадження, та його умисні дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, правильно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає його повневизнання своєї вини та щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, данні про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, не одружений, офіційно не працевлаштований, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується задовільно, наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому у вигляді повноговизнання своєї вини та щирого каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують його покарання.
На підставі вищевикладеного, суд вважає що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , а також для попередження нових злочинів, йому слід призначити покарання у вигляді позбавленняволі, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. ст. 75 та 76 КК України, встановивши йому іспитовий строк.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК Українисуд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий строк в один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, якими було визнано:

- гаманець чорного кольору «PHOENIX» із грошовими коштами в сумі 400 грн. (купюри номіналом: 2 купюри по 200 грн.), які передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутими потерпілому за належністю;

- CD-R диск із трьома відеозаписами за 29.08.2019 року з камер відеоспостереження супермаркету «VARUS» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1