Провадження № 1-кп/712/344/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Соснівський районий суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0005586 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Поставмуки, Чорнухінського району, Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, пенсіонера, інваліда 3-ї групи, одруженого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 08.10.2019 року, близько 10 год. 05 хв. керуючи автомобілем М-412 иэ, р.н. НОМЕР_1 та рухаючись в м. Черкаси по пр. Хіміків, поблизу будинку № 30/4, зі сторони вул. В.Галви в напрямку вул. В.Чорновола, на регульованому перехресті з вул. С.Кішки, проявив неуважність та порушив вимоги:
- п. 2.3.б) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
- п. 12.3 Правил дорожнього руху України, згідно до якого водіям, у разі виникнення перешкоди або небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

- п. 18.2 Правил дорожнього руху України, згідно до якого на регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Під час руху він, грубо порушуючи вказані правила безпеки дорожнього руху, будучи заздалегідь об`єктивно проінформованим про наближення до регульованого пішохідного переходу, що розташований в місті Черкаси по проспекту Хіміків на перехресті з вулицею Самійла Кішки, поблизу будинку №30/4, та позначений дорожньою розміткою 1.14.2 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому в момент виникнення небезпеки для його руху, а саме, коли пішохід потрапив в поле зору, вчасно не застосував заходів для зменшення швидкості руху керованого ним автомобіля М-412 иэ, з реєстраційним номером НОМЕР_1 та не зупинився, не переконавшись в тому, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину вулиці проспекту Хіміків по регульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 02-01/1164 від 14.11.2019, отримала тілесні ушкодження: травма правого колінного суглобу з переломом зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.
Спричинення потерпілій ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості знаходиться в причинному зв`язку, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №4/33Е-19 від 15.11.2019, з порушенням водієм автомобіля М-412 иэ, р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вимог п.п. 12.3, 18.2 Правил дорожнього руху України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, по суті заданих питань пояснив, що 08.10.2019 року близько 10-05 год. керуючи автомобілем «М-412 иэ» д.н. о НОМЕР_2 та рухаючись в м. Черкаси по просп. Хіміків, поблизу будинку № 30/4, зі сторони вул. В.Галви в напрямку вул. В.Чорновола, на регульованому перехресті з вул. С.Кішки не переконався в тому, що на пішохідному переході немає пішоходів та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину вулиці просп. Хіміків по регульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля. Заявлений потерпілою ОСОБА_7 цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди не визнав.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 заявлений цивільний позов не визнав, його винність підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі.

- показами потерпілої ОСОБА_7 , яка у судовому засіданні пояснила, що 08.10.2019 року близько 10-05 год. перетинала проїзну частину просп. Хіміків в м. Черкаси поблизу будинку № 30/4, по регульованому пішоходному переходу. Зі сторони вул. В.Галви в напрямку вул. В.Чорновола, по просп. Хіміків рухався автомобіль «М-412 иэ» д.н. о НОМЕР_2 , який не зупинившись перед пішохідним переходом, здійснив на неї наїзд. Просила суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на її користь моральну шкоду в сумі 20 000 грн. Від заявленої матеріальної шкоди в сумі 20 913 грн. відмовилася, в зв`язку з тим, що вказані витрати будуть відшкодовані їй страховою компанією «Оранта». Просила призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі;

-протоколом огляду місця події від 01.10.2019 року з фототаблицею до протоколу, згідно якого оглянуто проїзну частину просп. Хіміків поблизу будинку № 30/4 в м. Черкаси та встановлено місце розташування автомобіля М-412 иэ, р.н. НОМЕР_1 на місці пригоди;

-висновком експерта № 4/33Е-19 від 27.11.2019 року, згідно якого у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, водій автомобіля М-412 иэ, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.3, 18.2 ПДР України. У момент виникнення небезпеки для руху, зазначений в постанові слідчого, водій автомобіля М-412 иэ, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди. У дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, за зазначених в постанові слідчого вихідних даних, у діях водія автомобіля М-412 иэ, р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.3, 18.2 ПДР України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди;

-висновком експерта № 02-01/1164 від 11.11.2019 року, згідно якого у ОСОБА_7 мали місце ушкодження: травма правого колінного суглобу з переломом зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Виявлені у ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли виникнути при наїзді автомобіля;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2019 року з фототаблицею до протоколу, згідно якого за допомогою статиста було встановлено темп руху пішохода ОСОБА_7 на відрізку довжиною 5 м.;

- вимогою, згідно якої ОСОБА_6 раніше не судимий;

- характеристикою з місця проживання, згідно яких ОСОБА_6 характеризується посередньо;

- довідками, згідно яких ОСОБА_6 на обліку лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває;

- досудовою доповіддю відносно ОСОБА_6 ;

До закінчення судового слідства клопотань від учасників процесу, у тому числі і від державного обвинувача про збір, перевірку чи витребування додаткових доказів крім уже тих, що заявлялися, не надійшло.

Суд обмежений у праві збору доказів вини обвинуваченого за власною ініціативою та, залишаючись об`єктивним і неупередженим, має створити необхідні умови для виконання сторонами їхніх процесуальних обов`язків та здійснення наданих їм прав розглянути кримінальне провадження і постановити відповідне рішення. Суди при розгляді кримінальних справ не вправі перебирати на себе функції обвинувачення чи захисту.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом, а також припущеннях. Усі сумніви доведеності вини особи, мають тлумачитися на її користь.

З ч.1 ст. 91 КПК України вбачається, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.1, 2 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.
Статтею 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06 грудня 1998 р. (п. 146) Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України доведена в повному обсязі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В якості обставин, що пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують відповідальність відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд дотримується вимог ст. 65 КК України, оскільки має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_6 , а також запобігти вчиненню нових злочинів. Оскільки в разі призначення невідповідного, невиправдано м`якого чи надто суворого покарання, мети покарання буде важко досягти.

На підставі викладеного, враховуючи думку потерпілої та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, посередньо характеризується, також враховуючи тяжкість вчиненого злочину, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при призначенні покарання у вигляді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_7 в сумі 20 000,00 грн. підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Визнаючи розмір відшкодування моральної шкоди судом враховується ступінь страждань та переживань потерпілого, а також те, що подія змінила ритм його життя та зусилля, які необхідні для відновлення попереднього стану, а також ступінь вини обвинуваченого, послідуючу бездіяльність в добровільному відшкодуванні спричинених потерпілому збитків, та враховуючи положення ст.ст. 23, 1167, 1168 ЦК України, постанову Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Цивільний позов, заявлений Черкаською місцевою прокуратурою в інтересах Черкаської міської ради, КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» ЧМР в сумі 4 961,40 грн. за лікування потерпілої ОСОБА_7 підлягає до задоволення та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати за проведення по справі експертиз підлягають до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь на користь експерта ОСОБА_8 .
Долю речових доказів по справі необхідно вирішити у відповідності із вимогами ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3 400,00 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирався.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 20 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Черкаська міська рада, КНП «Третя Черкаська міська лікарня ШМД» ЧМР витрати за лікування потерпілої ОСОБА_7 в сумі 4 961,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь експерта ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи 314 гривень 00 копійок (рахунок: р/р НОМЕР_3 ; отримувач коштів: ОСОБА_8 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ; МФО: 354347; банк отримувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; вид платежу: за експертизу 4/32Е-19);

Стягнути з ОСОБА_6 на користь експерта ОСОБА_8 процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи 1 256 гривень 00 копійок (рахунок: р/р НОМЕР_3 ; отримувач коштів: ОСОБА_8 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ; МФО: 354347; банк отримувача: АТ КБ «ПРИВАТБАНК»; вид платежу: за експертизу 4/33Е-19).

Речові докази:

-автомобіль М-412 иэ, з реєстраційним номером НОМЕР_1 переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 залишити за належністю власнику;

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси, а обвинуваченому, який перебуває під вартою, з моменту вручення копії вироку.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку на підставі п. 6 ст. 376 КПК України вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право на підставі п. 6 ст. 376 КПК України отримати в суді копію вироку.

Головуючий : ОСОБА_1