Справа №577/5163/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/441/20 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання -

ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 577/5163/19 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2020 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 17 грудня 2015 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст. 185, ст. 75, ст.104 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений від відбування з іспитовим строком 1 рік;

- 20 березня 2017 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст. 189, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.1 ст. 71 до покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , який просить скасувати вирок суду стосовно ОСОБА_7 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання особі засудженого через м`якість. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винним за ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді арешту строком 5 місяців.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду. Строк дії запобіжного заходу визначено до моменту набрання вироком законної сили, але не більше 60 днів з моменту його застосування. Строк відбування покарання визначено рахувати з 27 січня 2020 року.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 942,06 грн.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, вважає, що суд, призначивши ОСОБА_7 покарання у виді 5 місяців арешту, не повною мірою врахував суспільну небезпечність вчиненого злочину і особу обвинуваченого та обрав покарання, яке не можна визнати справедливим внаслідок його м`якості. При цьому, зазначає, що ОСОБА_7 повторно вчинив корисливий злочин середньої тяжкості, за який відповідно до санкції ч.2 ст. 185 КК України максимальна міра покарання 5 років позбавлення волі. По відбуттю покарання за попередні злочини на шлях виправлення не став, а через 4 місяці після звільнення повернувся до злочинної діяльності, що вказує до схильності до вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно з вироком, 05 жовтня 2019 року близько 18 год.30 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу магазину «Вечірній» за адресою: вул. Свободи, 15, м. Конотоп, Сумської області, повторно таємно викрав велосипед марки «Corratek Halcon X-Vert», вартістю 4567 грн. з велокомп`ютером-спідометром марки «Cateye wireless+», вартістю 579 грн. Вказаними умисними злочинними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 5146 грн.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, яка не підтримала апеляційну скаргу прокурора, вважаючи вирок суду законним, захисника та обвинуваченого, які прохали вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, правильність кваліфікації його дій відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, проти яких не заперечували учасники провадження, у зв`язку з чим судовий розгляд було здійснено в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, і вказані обставини не оскаржуються в апеляційній скарзі, тому перегляду не підлягають.

Таким чином, колегія суддів перевіряє вирок суду, що оскаржується, лише в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання.

Стаття 65 КК України передбачає, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції дотримався наведених норм права.

Так, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який має молодий вік та бажання змінити спосіб життя і спробувати працевлаштуватись, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття у вчиненому, активне сприяття розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин.

Також судом взято до уваги досудову доповідь про обвинуваченого у кримінальному провадженні, складену 06.12.2019 Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становить небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, виконання покарання у громаді можливе лише у винятковому порядку, за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, спрямована на вирішення питання матеріального становища, працевлаштування та мінімізації спілкування з особами з антисоціальною поведінкою.

З урахуванням викладеного, а також те, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, продовжує скоювати кримінальні правопорушення, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому призначив покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у виді арешту.

Призначене ОСОБА_7 покарання, на переконання колегії суддів, за своїм розміром та видом є необхідним і достатнім для виправлення останньої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання явно несправедливим через його м`якість, про що зазначено в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

Обґрунтованих доводів, які б свідчили про неправильне застосування кримінального закону, що потягло невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, у апеляційній скарзі не наведено.

З огляду на викладене, вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим й підстав для його зміни чи скасування колегією суддів не встановлено, а тому апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27 січня 2020 року відносно ОСОБА_7 - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 - без задоволення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у цей же строк з часу отримання ним копії цієї ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4