20 листопада 2019 року Справа № 991/558/19
Провадження №11-сс/991/193/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2019 року м. Київ
Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №991/558/19 (провадження №1-кс/991/1034/19),
В С Т А Н О В И В:
19 листопада 2019 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2019 року про накладення арешту на майно ОСОБА_2 , а саме, зокрема - на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 184321886) - із забороною розпоряджатися та відчужувати це майно.
Цього ж дня, для розгляду зазначеної апеляційної скарги автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів у складі: головуючого (суддя-доповідач) ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
В апеляційній скарзі представник АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» ОСОБА_5 вказав, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (справа №991/558/19, провадження № 1-кс/991/1034/19) зачіпаються права та інтереси АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», унеможливлюється виконання стягнення заборгованості за кредитним договором.
Так, 29.01.2008 АТ «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК», та фізична особа ОСОБА_2 уклали кредитний договір №17/08-Ф. У подальшому, права АТ «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» як кредитора у вказаному договорі перейшли до АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» . 29.01.2008 між кредитором та позичальником укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 , загальною площею 190,40 кв.м., жилою площею 82,90 кв.м. Представник АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» зазначає, що у Шевченківському районному суді м. Києва перебуває на розгляді цивільна справа №716/25104/15-ц за позовом АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» до ОСОБА_2 .
Тому, посилаючись на ст. 3 Закону України «Про іпотеку», ст. 572 ЦК України, п. 9-2 ч. 1 ст. 393 КПК України та постанову Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 (справа №202/1452/18, провадження №14-559цс18), представник АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» наполягав, що АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» є третьою особою, оскільки ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №991/558/19 було накладено арешт на квартиру, яка була придбана ОСОБА_2 за рахунок кредитних коштів, а тому прохав скасувати вказану вище ухвалу в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 190,40 кв.м., жилою площею 82,90 кв.м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 184321886).
Додатково представником АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» ОСОБА_5 висловлено прохання щодо поновлення строку для оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №991/558/19 з огляду на те, що під час її винесення та проголошення представник АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» не був присутній. Про існування ухвали, зі слів представника ОСОБА_5 , АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» дізналося шляхом ознайомлення зі змістом ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2019 року про накладення арешту на майно ОСОБА_2 , зокрема іпотечної квартири, з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Інші учасники судового провадження на цьому етапі не надали своїх позицій.
Дослідивши матеріали судового провадження, суддя-доповідач прийшов до наступних висновків.
Представник АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», обґрунтовуючи своє право на апеляційне оскарження слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2019 року (справа №991/558/19, провадження № 1-кс/991/1034/19), посилався на п. 9-2 ч. 1 ст. 393 КПК України, який передбачає, що апеляційну скаргу має право подавати, зокрема, фізична або юридична особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про долю речових доказів, документів, які були надані суду; третя особа - у частині, що стосується її інтересів під час вирішення питання про спеціальну конфіскацію.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2019 року (справа №991/558/19, провадження № 1-кс/991/1034/19), накладення арешту на майно ОСОБА_2 (зокрема, квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) зумовлено тим, що ОСОБА_2 має процесуальний статус підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000027 від 6 січня 2017 року за ознаками кримінальних злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України. Також, слідчим суддею було накладено арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України). У цьому випадку арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).
Санкція ч. 5 ст. 191 КК України, серед інших видів покарань, передбачає конфіскацію майна особи, яку може бути визнано винною за вироком суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.
У той же час, відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
В оскаржуваній ухвалі не вирішувалось питання арешту майна з підстав, встановлених п. п. 1, 2 ч. 2 ст. 170 КПК України.
Посилання представника АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на п. 9-2 ч. 1 ст. 393 КПК України як правову підставу для звернення із апеляційною скаргою, суддею-доповідачем не приймається, оскільки арешт майна обґрунтований іншою нормою кримінального процесуального закону (п.3 ч.1 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ст.ст.1, 9 Закону України «Про іпотеку» до моменту звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель не є ані володільцем, ані власником майна, переданого в іпотеку. Тому, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» не наділене правомочністю звертатися із апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2019 року (справа №991/558/19, провадження № 1-кс/991/1034/19).
Щодо посилання представника АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на постанову Великої Палати

Верховного Суду від 27.03.2019 (справа №202/1452/18, провадження №14-559цс18), слід відзначити наступне.
Дійсно, особа, яка вважає, що накладений арешт на майно порушує її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту.
Але, у той же час, враховуючи вищенаведену позицію Великої Палати Верховного Суду, АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» має можливість ініціювати питання скасування арешту вказаного вище майна, шляхом звернення із відповідним клопотанням до слідчого судді Вищого антикорупційного суду, у порядку, встановленому ст. 174 КПК України.
Інші посилання представника АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» (на ст. 3 ЗУ «Про іпотеку», ст. 572 ЦК України») не містять у собі правових підстав, які б свідчили про наявність у АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» права на апеляційне оскарження зазначеної ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.
Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо апеляційну скаргу подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу. Оскільки АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» не є особою, яка мала права подавати апеляційну скаргу, суддя-доповідач дійшов висновку, що дану скаргу слід повернути особі, яка із нею звернулася.
Керуючись ст. 399 КПК, суддя-доповідач,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 10 жовтня 2019 року у справі №991/558/19 (провадження №1-кс/991/1034/19) повернути.
Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її постановлення.

Суддя апеляційної палати
Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1