ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Чечеліївка Новгородківського району Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого прохідником на ТОВ «Ремоптимабуд», вдівця, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,
10.11.2019 близько 22 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прибув до магазину «АТБ-Маркет», розташованого по просп.Героїв Дніпра, 37-А у м.Горішні Плавні Полтавської області, де намагався придбати алкогольні напої та тютюнові вироби, однак після почутої відмови про продаж товару через їх відсутність, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , протиправно, безпідставно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, зневажаючи загальноприйнятими нормами поведінки та моралі, діючи з особливою зухвалістю, висловлювався нецензурною лайкою у бік працівників вищезгаданого магазину, не реагуючи на прохання припинити протиправні дії.
Продовжуючи свої хуліганські дії, діючи з особливою зухвалістю, прагнучи продемонструвати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, ОСОБА_5 раптового, безпідставно, після отриманого зауваження від продавця-консультанта ОСОБА_6 наніс останній удар долонею правої руки по обличчю, чим спричинив останній фізичного болю.
Після цього працівниками охорони магазину було припинено протиправні дії ОСОБА_5 .
Органами досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Під час досудового розслідування між прокурором Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника ОСОБА_4 , було укладену угоду про визнання винуватості від 26.11.2019, згідно з якою ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України.
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки із звільненням від відбування покарання на підставі 75 КК України з встановленням іспитового строку.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтримавши угоду про визнання винуватості, повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, погодився на призначення узгодженого покарання та пояснив, що він повністю розуміє свої права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження даної угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також наслідки затвердження угоди.
Потерпіла ОСОБА_6 до суду не з`явилась, направила заяву, в якій просила провести підготовче судове засідання за її відсутності, зазначаючи, що вона надала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_5 . Матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має, на суворому покаранні не наполягає.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав затвердження угоди про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_4 в суді наголосив, що затвердження угоди відповідає вимогам КПК України, укладення угоди є добровільним зі сторони обвинуваченого.
На підставі повного визнання своєї вини обвинуваченим та матеріалів досудового слідства, об`єктивність та повнота яких учасниками судового розгляду не оспорюється, суд вважає повністю доведеним факт скоєння злочину та вину обвинуваченого у вчиненні злочинного діяння.
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості. Укладення угоди може ініціюватися у будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Згідно з ч.4 ст.469 КПК України дана угода може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається виключно за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винним, віднесений до злочинів невеликої тяжкості, потерпіла надала згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, а отже угода відповідає вимогам закону.
Судом встановлено, що укладення угоди з боку обвинуваченого є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать нормам матеріального та процесуального права, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
У відповідності до ч.2 ст.75 КК України, суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.
У таких випадках, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років (частини 3-4 статті 75 КК України).
Отже, вирішуючи питання щодо тривалості строку випробування, суд, з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вважає, що строк випробування може бути мінімальним. Також на обвинуваченого покладаються судом обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.
Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосувався, і суд не вбачає підстав для його застосування до набрання вироком законної сили.
Виходячи з викладеного, суд наголошує про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, з огляду на що, керуючись положеннями ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 листопада 2019 року між ОСОБА_5 та прокурором Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 .
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді обмеження волі строком на 02 (два) роки.
На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_5 від цього покарання, якщо він протягом однорічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази оптичний диск з записами камер відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, його захиснику, роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя підпис ОСОБА_1

Згідно з оригіналом.

Суддя ОСОБА_1