Справа № 184/46/19
Номер провадження 1-кп/184/86/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2019 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження №0000958 від 13.12.2018 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, дітей на утриманні не має, працює неофіційно, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 є особою, яка згідно ст. 15 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2018 році» №33/2018 від 15.02.2018 року підлягає призову на строкову військову службу. 10.10.2018 року ОСОБА_3 у встановленому законом порядку, пройшов медичний огляд в міській призовній дільниці. Рішенням Покровської міської призовної комісії Дніпропетровської області, оформленим протоколом №2 від 10.10.2018 року ОСОБА_3 визнаний придатним за станом здоров`я для проходження строкової військової служби та згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призваний на строкову військову службу в Сухопутні війська Збройних сил України до команди к-45.

10.10.2018 року о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_3 знаходився в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою - АДРЕСА_2 , де представником ІНФОРМАЦІЯ_2 йому вручено повістку про необхідність з`явитися 03.12.2018 року о 06 годині 00 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення в складі команди № НОМЕР_1 до обласного збірного пункту, розташованого в АДРЕСА_3 для подальшого проходження строкової військової служби у Збройних силах України.

У вказаному місці та час у призовника ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на ухилення від призову на військову службу шляхом бездіяльності. Не маючи на це законних підстав, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в категоричній формі відмовився від проходження строкової військової служби у Збройних силах України та 10.10.2018 року письмово повідомив про це військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, призовник ОСОБА_3 за відсутності поважних причин та не маючи правових підстав для відстрочки чи звільнення від призову на строкову військову службу, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року та Указу Президента України «Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2018 році» №33/2018 від 15.02.2018 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою ухилення від призову на строкову військову службу 03.12.2018 року навмисно не прибув о 06 годині 00 хвили до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою АДРЕСА_2 для відправлення в складі команди № НОМЕР_1 до обласного збірного пункту, розташованого в АДРЕСА_3 для подальшого проходження строкової військової служби у Збройних силах України, чим ухилився від призову на строкову військову службу.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ст.335 КК України, як ухилення від призову на строкову військову службу.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого та пояснив, що йому у воєнкоматі вручили повістку про те, щоб він з`явився до воєнкомату для відправлення до обласного збірного пункту в м. Дніпро для подальшого проходження строкової військової служби у Збройних силах України. Але він написав заяву про небажання проходити службу та до воєнкомату він не прийшов. У скоєному розкаявся та просить суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України та наслідки її застосування, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визнавши відповідно до ч.3 ст.349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» в ухиленні від призову на строкову військову службу доведена повністю.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ст.335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає: щире каяття та повне визнання своєї вини.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.ст.50, 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше

не судимий та до кримінальної відповідальності притягується вперше, на обліку у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра та інфекціоніста не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, є соціально адаптованим, а також обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді обмеження волі у мінімальному розмірі в межах санкції ст.335 КК України, із застосуванням ст.ст.75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку, адже саме це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередить вчинення ним нових злочинів.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити у виді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 31, 349, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.335 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Речові докази по справі відсутні.

Витрати на проведення експертизи відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у виді особистого зобов`язання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1