Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________копія:________
У Х В А Л А
Іменем України

27 листопада 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №0000565 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 25 січня 2018 року) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.4 ст.296, ч.1 ст.126 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 жовтня 2019 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього терміном 60 (шістдесят) днів - до 30 листопада 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Згідно оскаржуваної ухвали, задоволено клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 та продовжено йому строк дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів. У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу відмовлено. Також, зазначено, що ухвала суду закінчує свою дію 30 листопада 2019 року.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_4 вважає ухвалу суду незаконною та не обгрунтованою, оскільки, на його думку, зазначені в ній висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Додає, що в судовому засіданні не було досліджено жодного доказу, оскільки матеріали справи у розпорядженні судді були відсутні, а тому вважає оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції, задовольняючи клопотання прокурора та продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 зазначив в ухвалі, що при розгляді даного клопотання суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним даних кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, вік, стан здоров`я, а також наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам буде недостатнім, тому прийшов до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора та представника потерпілого, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Судом першої інстанції вірно враховано те, що ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, і у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення від відповідальності за скоєне діяння, незаконно впливати на потерпілих, які дали показання щодо обставин скоєного щодо них злочину та свідків. Також, враховуючи, що обвинувачений оголошувався в розшук, погрожував потерпілому ОСОБА_9 , неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, існують об`єктивні ризики, що перебуваючи на волі, обвинувачений може впливати також на інших співучасників даного злочину з метою зміни їх показів. Крім того, обвинувачений ніде не працює, суспільно корисною працею не займається, не одружений, утриманців не має, схильний до вживання алкоголю та всі інкриміновані йому діяння вчинені в стані алкогольного сп`яніння, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою, не здатен забезпечити перебування обвинуваченого за місцем свого проживання, своєчасне його з`явлення до суду та виключення можливості незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших співучасників даного злочину в кримінальному провадженні.

Крім того, обвинуваченим та його захисником не спростовано доводів прокурора щодо наявності ризиків передбачених ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за скоєне діяння, незаконно впливати на потерпілих, які дали показання щодо обставин скоєного щодо них злочину та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, таких доказів на спростування висновків суду матеріалами провадження не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 02 жовтня 2019 року у кримінальному провадженні №0000565 (за внесеними відомостями до ЄРДР від 25 січня 2018 року) про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч.4 ст.296, ч.1 ст.126 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач: підпис ОСОБА_1

Судді: підписи ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя-доповідач: ОСОБА_1