Справа № 453/736/19
№ провадження 1-кп/453/100/19
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2019 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 ,

її законного представника ОСОБА_5 ,

та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, розлученого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою ч. 1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_6 13.06.2019 року о 14 год. 30 хв., перебуваючи у житловому будинку гр. ОСОБА_7 , що у АДРЕСА_2 , маючи на меті реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів, переконавшись, що його ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, перебуваючи у кухні будинку, викрав зі столу мобільний телефон марки «Doogee X20» вартістю 1 800 грн. із сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» ( НОМЕР_1 ), вартістю 50 грн., карткою пам`яті ємністю 16 Гб, вартістю 240 грн., які поклав собі у праву кишеню штанів та вийшов із будинку, розпорядившись даним телефоном на власний розсуд. Внаслідок неправомірних умисних дій, обвинувачений ОСОБА_6 заподіяв неповнолітній потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2 090 грн..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. На даний час він щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати, зокрема не позбавляти його волі, оскільки вважає, що може виправитись без ізоляції від суспільства.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції з вказано приводу, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання, суд вбачає вчинення злочину щодо неповнолітнього.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання, суд вбачає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем свого проживання, на диспансерних обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Сколівська центральна районна лікарня» Сколівської РР Львівської області не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався та добровільно відшкодував завдані збитки.

З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, - у виді громадських робіт.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільного позову у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Судових витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Долю визнаних у такому кримінальному провадженні речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 368-371, 373-374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Dooge X20» - повернути власнику.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Сколівський районний суд Львівської області.

Суддя ОСОБА_1