Справа №592/2642/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/913/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/2642/19 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 16.09.2019 року щодо умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити ОСОБА_9 у задоволенні його клопотання щодо умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання, оскільки суд належним чином не обґрунтував рішення щодо такого звільнення, не прийняв до уваги той факт, що засуджений останні три роки непрацевлаштований, до суспільно-корисної праці залучався нетривалий час, характеризується посередньо, до заходів, що проводяться в установі відноситься байдуже, заходи диференційованого впливу на засуджених відвідує не завжди.

В запереченнях засуджений ОСОБА_11 просить відмовити прокурору в задоволенні апеляційної, оскільки представник СВК № 116 ОСОБА_12 працює незначний час, його характеристика не є негативною, за час відбування покарання у нього відсутні стягнення, проте наявні заохочення, він отримав професії, пройшов програму «Підготовка до звільнення», приймав участь у суспільно-корисній праці, а також вказує, що прокурором не враховано його стан здоров`я, наявність житла та бажання працевлаштуватись .

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 16.09.2019 клопотання засудженого ОСОБА_9 задоволене та останнього звільнено умовно-достроково від покарання, призначеного вироком Апеляційного суду Київської області від 23.06.2009, на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 11 днів. Своє рішення суд першої інстанції вмотивував тим, що засуджений відбув більше 3/4 призначеного строку покарання та за час відбування покарання зарекомендував себе задовільно.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив скасувати ухвалу суду і відмовити в задоволенні клопотання, доводи засудженого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_10 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно ст. 81 КК, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

ОСОБА_9 засуджений вироком Апеляційного суду Київської області від 23.06.2009 за п. 1, 4, 9, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 5 ст. 27 і п. 9, 12, 13 ч. 2 ст. 115 КК до позбавлення волі на строк 15 років, яке відбуває в ДУ «Сумська виправна колонія (№ 116)» з 05.09.2013.

Звільняючи умовно-достроково від відбування покарання, суд першої інстанції вказав, що засуджений ОСОБА_9 до праці не залучався, вимоги режиму тримання не порушував, стягнень не мав, раніше приймав участь у суспільно-корисній праці та житті відділення, за що мав 3 заохочення від керівництва установи (останнє 20.07.2016), приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Підготовка до звільнення», у відношенні працівників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги.

Разом з тим, «сумлінна поведінка» означає зразкове дотримання вимог режиму, правил внутрішнього розпорядку; додержання дисципліни; виконання вказівок і розпоряджень адміністрації пенітенціарної установи; наявність заохочень і відсутність стягнень; участь у самодіяльних організаціях засуджених; товариському ставленні до інших засуджених. Така поведінка передбачає не тільки наявність у засудженого заохочень, застосованих у порядку, визначеному законодавством, а й те, що він подає позитивний приклад для поведінки інших засуджених. Під «сумлінним ставленням до праці» необхідно розуміти добропорядне, відповідальне та чесне ставлення до покладених на особу трудових обов`язків; працьовитість, додержання правил трудового розпорядку, вимог трудового законодавства, правил охорони праці та техніки безпеки; бережливе використання певного обладнання, інструментів, матеріалів тощо. При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню його до умовно-дострокового звільнення, а за весь час відбування ним покарання або, принаймні, за значний період цього терміну.

З матеріалів особової справи убачається, що ОСОБА_9 відбуває покарання у виді позбавлення волі строком 15 років з 27.03.2008, а ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 12.02.2016 у строк покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 27.03.2008 по 26.11.2009 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. За час відбування покарання засуджений має 3 заохочення у виді подяки 10.01.2013, 29.12.2015 та 20.07.2016 (а. о. с. 158).

Згідно характеристик засудженого ОСОБА_9 за період з 2011 по 2019 рік (а. о. с. 81, 90, 109, 114, 117, 132, 151, 157 та а. к. п. 10) вбачається нестабільний характер поведінки останнього в позитивних змінах, оскільки відповідно до висновків установ, в яких засуджений відбуває покарання. У 2011 році не довів, що стає на шлях виправлення. У 2013 році визнаний таким, що стає на шлях виправлення, в 2014 році визнаний таким, що не стає на шлях виправлення. В 2015 році визнаний таким, що стає на шлях виправлення, а в 2016 році визнаний таким, що стає на шлях виправлення, але застосування ст. 82 КК є передчасним.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Сум від 28.12.2016 відмовлено у заміні ОСОБА_9 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі, оскільки він не довів своєю поведінкою, що стає на шлях виправлення.

Згідно характеристики від 31.10.2017 ОСОБА_9 не довів свого виправлення, а згідно протоколу засідання комісії установи щодо розгляду матеріалів про застосування ст. 81 КК від 31.10.2017 (а. о. с. 149) відмовлено в направленні до суду матеріалів на умовно-дострокове звільнення від покарання на невідбутий строк, т. я. ОСОБА_9 не довів свого виправлення.

З характеристик від 22.11.2018 та 25.02.2019 також убачається, що ОСОБА_9 не довів свого виправлення.

Крім того, зі змісту характеристик засудженого убачається, що за час відбування покарання в колонії характеризується посередньо, стягнень не мав, не працевлаштований у зв`язку з власним небажанням працювати, приймав участь у суспільно-корисній праці та житті відділення, проте змінив своє ставлення до праці в гірший бік до заходів, які сприяють становленню засуджених на життєву позицію, яка відповідає правовим нормам та вимогам суспільно-корисної діяльності ставиться байдуже.

Таким чином, протягом строку відбування покарання ОСОБА_9 демонстрував нестабільну поведінку, інколи виявляючи ознаки того, що стає на шлях виправлення, проте враховуючи його поведінку за весь час відбування покарання, колегія суддів приходить до висновку, що останній своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Суд першої інстанції належним чином не дослідив інформації про особу засудженого, чим допустив невідповідність своїх висновків фактичним обставинам кримінального провадження, що у свою чергу відповідно ст. 409 і 411 КПК є підставою для скасування ухвали суду.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції за наведених вище підстав, колегія суддів вважає за необхідне постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання, у зв`язку з тим, що він своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Сум від 16.09.2019 відносно ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_13 щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4