Справа № 522/9750/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 жовтня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002284 від 27.04.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного:
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одесі, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину 2017 р.н., без реєстрації місця проживання, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 162 КК України,

Учасники процесу:
прокурор - ОСОБА_6 ,

підозрюваний - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:
до слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002284 від 27.04.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного: ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.04.2019 приблизно о 10 годині 25 хвилин ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, загальна кількість яких становила 5 чоловік, маючи злочинний умисел, на незаконне виселення родини ОСОБА_9 із квартири, прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітній ОСОБА_13 , 2018 року народження.

Перебуваючи за вказаною адресою ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особидіючи умисно,всупереч положенням ч. 3 ст.47 Конституції України, за допомогою заздалегідь підготовленого для вчинення злочину предмету кувалди, яку мав при собі ОСОБА_5 , вибили вхідні двері квартири, та проникли до її приміщення з метою незаконного виселення, при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_5 усвідомлювали, що виселення із житла відбувається уповноваженими на те особами на підставі рішення суду за участю державної виконавчої служби в рамках виконавчого провадження, однак не мали при собі жодного із вищевказаного.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи протиправно, усвідомлюючи характер своїх дій та бажаючи їх настання, з метою досягнення своєї мети та подолання опору осіб, які займали квартиру, а саме родини ОСОБА_9 , висловлюючи погрози фізичної розправи, використовуючи фізичну та чисельну перевагу, вимусили ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та малолітнього ОСОБА_13 залишити приміщення квартири, застосувавши до них насильство, що виразилось у штовханнях останніх, тим самим здійснивши незаконне виселення родини ОСОБА_9 .

Крім того, у вказаний день та час,перебуваючи у приміщенні квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та троє невстановлених осіб потрапивши до вказаної квартири із застосуванням насильства,під час незаконного виселення, змусили залишити приміщення членів родини ОСОБА_9 в особі: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та малолітнього ОСОБА_13 помітили що у квартирі залишилась ОСОБА_12 , яка через вік та стан здоров`я не змогла самостійно вийти.

В цей час, у ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 з метою змусити її залишити квартиру для завершення незаконного виселення родини.

Приступивши до реалізації свого умислу, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , використовуючи чисельну та фізичну перевагу, повалили ОСОБА_12 на підлогу, де схопивши її з двох сторін: за руки та ноги, стали тягнути до виходу з квартири, при цьому наносячи удари, кількість яких не встановлено, в область тулуба та припинили свої протиправні дії після виведення ОСОБА_12 за межі квартири.

В результаті вищевказаних незаконних дій ОСОБА_12 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому латерального виростка правої гомілкової кістки, струс головного мозку та забої правого і лівого ліктьового суглобу правої кисті.

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 162 КК України.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки встановити місце знаходження підозрюваного тривалий час не було можливим.
Підозрюваний та його захисник заперечили проти клопотання, просили відмовити у його задоволенні, зазначили, що ОСОБА_5 не перебував у розшуку, підозра не вручена, та належним чином не обґрунтована, показання потерпілих є упередженими і необ`єктивними а тому не можуть бути підставою для підозри.
Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали прийшов до висновку про наступне.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 162 КК України, які караються позбавленням волі.

Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_12 , протоколом впізнання особи за фотознімками відповідно якого потерпілий ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_5 як на особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, протоколом впізнання особи за фотознімками відповідно якого потерпіла ОСОБА_11 вказала на ОСОБА_5 як на особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, протоколом впізнання особи за фотознімками відповідно якого потерпіла ОСОБА_12 вказала на ОСОБА_5 як на особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, протоколом огляду предмету (відео).

На думку слідчого судді вказаних обставин, для підтвердження обґрунтованості підозри достатньо, задля переконання стороннього спостерігача у тому, що підозрюваним могло бути вчинено кримінальне правопорушення.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним вказаного у клопотанні кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Посилання сторони захисту на те, що показання потерпілого не можуть бути підставою для підозри, є не обґрунтованими, так як відповідно до вимог ч. 2 ст. 84 та ст. 95 КПК України показання потерпілого є джерелом доказів у кримінальному провадженні.

Усі інші обґрунтування сторони захисту щодо не підтвердженості і відсутності обґрунтованої підозри повинні бути предметом судового розгляду, і не входять до компетенції слідчого судді на стадії досудового розслідування справи.

Так, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, зважаючи на суспільний інтерес у забезпечені швидкого, ефективного та об`єктивного кримінального провадження щодо злочинів проти власності, слідчий суддя вважає реальним ризик передбачений в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Даний ризик підтверджується також тією обставиною, що обвинувачений в порушення вимог чинного законодавства, при зміні місця проживання не зареєстрував своє місце проживання, як того вимагає п. 4 Правил реєстрації місця проживання затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207. Така обставина, свідчить про імовірність зміни місця проживання особи без повідомлення про це компетентних органів, що в свою чергу свідчить про порушення ОСОБА_5 своїх обов`язків, як особи, котра проживає на території України. Варто зазначити, необхідність реєструвати своє поточне місце проживання, є законодавчо закріпленою задля можливості ведення офіційної переписки із особою, а також можливістю встановити її місце знаходження у разі потреби.

Крім того, у відповідності до ст. 23 КПК України та 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та повинен бути дослідженим судом під час судового провадження безпосередньо, а тому, зважаючи на стадію кримінального провадження, слідчий суддя вбачає реальним ризик, що підозрюваний у разі не застосування запобіжного заходу може впливати на свідків, які безпосередньо судом не допитані.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя бере до уваги той факт, що ОСОБА_5 , раніше не судимий, стійких соціальних зв`язків немає так як немає місця реєстрації та офіційного місця працевлаштування, підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства.

В той же час, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 177 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Як встановлено у судовому засіданні, повідомлення про підозру ОСОБА_5 було відправлено стороною обвинувачення за місцем реєстрації останнього.
Крім цього, у наданих до клопотання додатках є корінець повістки про виклик ОСОБА_5 на 06.09.2019 року на 10 год. в кабінет слідчого Приморського ВП для забезпечення участі у допиті та корінець повістки про виклик ОСОБА_5 на 15.09.2019 року на 10 годину. Підтвердження про отримання повісток у матеріалах кримінального провадження немає.
Порядок здійснення виклику регламентований ст. 135 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
В даному випадку, слідчим не дотримано вимог порядку здійснення виклику особи у кримінальному провадженню, так як відсутнє підтвердження, що особі було належним чином вручено таку повістку, та що вона була ознайомлення із її змістом. Крім цього, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 немає місця реєстрації, таким чином направлення повістки за місцем реєстрації не може розцінюватися судом як направлення повідомлення у встановленому законом порядку.
Варто зазначити, що підтвердження направлення повідомлення про підозру, у наданих до клопотання матеріалах немає. Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 не був ознайомлений із необхідністю прибути на виклик до слідчого, статусу підозрюваного набрав тільки після отримання повідомлення про підозру під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому посилання сторони обвинувачення що підозрюваний переховувався від органів досудового розслідування є безпідставними.
Крім того, слідчий суддя не може погодитися із посиланнями прокурора, що до ОСОБА_5 може бути застосований винятковий запобіжній захід, так як він підозрюється у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Так, ОСОБА_5 вручено одне повідомлення про підозру у рамках одного кримінального провадження, у останнього відсутні судимості, та він не підозрюється у вчиненні інших дій, які мали місце після чи до подій, що ставляться у підозру в рамках даного кримінального провадження.
З урахуванням вище викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні не буде відповідати вимогам Кримінального процесуального кодексу, так як ОСОБА_5 раніше не судимий, до розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу самостійно звернуся до суду із заявою про бажання взяти участь у його розгляді, від органів досудового розслідування не переховувався і інших повідомлень про підозру останній немає.
На підставі вище викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне, зважаючи на встановлені ризики, обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання підозрюваного із забороною покидати житло цілодобово.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишити житло цілодобово або у певний період. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 181, 194 199, 372 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0002284 від 27.04.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із забороною покидати місце проживання цілодобово.

Покласти на ОСОБА_5 , обов`язки передбачені ст. 194 КПК України, а сам:

1) прибувати до слідчого СВ Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з іншим підозрюваним та потерпілими у даному кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
6) носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали слідчого судді становить два місяці, у межах строку досудового розслідування, тобто до 03 грудня 2019 року.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом п`яти діб з дня її постановлення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

04.10.2019