УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.08.2019 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участі секретаря: ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням в якому просив: накласти арешт на майно а саме будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання посилався на те, що до ЧЧ Корабельного ВП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо прийняття мір до невстановленої особи, яка шахрайським шляхом заволоділа будинком за адресою АДРЕСА_1 , чим спричинив ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 1 084 000 грн.

12.12.2017 СВ Херсонського ХВП ГУНП за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0004551 від 12.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 18 травня 2010 року будучи при здоровому глузді, розуміючи свої дії ОСОБА_7 видає довіреність на ім`я ОСОБА_8 , яка була посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_9 на сьогодні Маковецька (поштова адреса: місто Херсон, вулиця Комсомольська, 29) за реєстровим № 1839 на представництво його інтересів в суді щодо будинку АДРЕСА_1 та його подальший продаж.

22 липня 2010 року Комсомольським районним судом міста Херсона постановлено рішення по справі 2-4031/10, яким визнано за ОСОБА_7 право власності в порядку спадкування після своїх померлих батьків на будинок АДРЕСА_1 .

При розгляді справи представником позивача за довіреністю від 18 травня 2010 року був

ОСОБА_10 діючи на підставі довіреності 31 серпня 2010 року відчужує будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_11 шляхом укладання договору, який засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_12 за реєстровим № 414 та змінами до цього ж договору.

20 грудня 2012 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_13 укладено договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_12 та зареєстровано в реєстрі за №3090.

Проте, рішення Комсомольського районного суду міста Херсона, яким визнано право власності в порядку спадкування за ОСОБА_7 - 4 червня 2013 року скасовано рішенням апеляційного суду Херсонської області.

В свою чергу, вказані рішення скасовані ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, провадження по справі закрито.

Однак, ОСОБА_14 та ОСОБА_15 не повідомили правоохоронні органи, органи нотаріату чи органи реєстрації речових прав щодо зміни власника спірного майна, не попереджаючи про свої інші активні дії щодо продажу спірного будинку - бездіють.

14 вересня 2013 року ОСОБА_13 за договором купівлі-продажу відчужує будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_16 . Зазначений договір засвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_17 та зареєстровано за реєстровим № 636.

2 лютого 2015 року ОСОБА_5 за договором купівлі-продажу у ОСОБА_16 придбано будинок АДРЕСА_1 .

У 2015 році ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 звертаються до Комсомольського районного суду міста Херсона із заявою про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння. Судом 21 березня 2016 року постановлено рішення про задоволення позовних вимог. Під час розгляду справи зловмисники надають суду незрозумілу інформацію щодо перебування ОСОБА_7 у КЗ Херсонської міської ради «Каховський геріатричний пансіонат МП та СП України» та ХОСПІС і суд зазначає, що після видачі довіреності ОСОБА_7 втратив можливість схвалювати правочини, вчинені представником від його імені, внаслідок тяжкого стану здоров`я, втратив можливість скасувати довіреність, мав тяжкий та безпорадний стан, і не мав волевиявлення на оформлення спадщини та відчуження спірного домоволодіння.

Однак, особи не визнають ОСОБА_7 недієздатним. 22 жовтня 2010 року ОСОБА_7 присвоєно І групу інвалідності довічно. У січні 2011 року ОСОБА_7 направлено до КЗ Херсонської міської ради «Каховський геріатричний пансіонат МП та СП України». Однак, у вказаний заклад направляються літні особи, своїми близькими родичами (дружиною, дітьми). Так, хворого оформлювала особа з якою був зв`язок за номером телефону: НОМЕР_1 . Зазначена інформація повинна містися у картці хворого у зазначеній лікарняній установі.

Маючи такий тяжкий і безпорадний стан, який ніби-то не надавав можливості розуміти свої дії, ОСОБА_7 2 серпня 2013 року та 12 квітня 2016 року видає дві довіреності на ім`я ОСОБА_15 , які посвідчує Каховська державна нотаріальна контора.

Крім того, маючи тяжкий стан здоров`я ОСОБА_7 13 серпня 2015 року підписує позовну заяву до суду, справа № 667/6397/15-ц (667/2477/15-ц).

У грудні 2016 року ОСОБА_7 до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ подає заяву про відмову від позовної заяви, по якій Комсомольський районний суд міста Херсона постановив рішення від 22 липня 2010 року справа № 2-4031/10.

У своїй ухвалі суд касаційної інстанції від 15 лютого 2017 року зазначає, що суд надавав запит до самого ОСОБА_7 і особисто від останнього надійшла відповідь.

Крім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_18 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 ; його син спадкоємеці ОСОБА_14 ) є й інші спадкоємці: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Слідчий в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.
Власник майна в судове засідання не викликався з метою уникнення його відчуження.
Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею встановлено, що до ЧЧ Корабельного ВП надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо прийняття мір до невстановленої особи, яка шахрайським шляхом заволоділа будинком за адресою АДРЕСА_1 .

12.12.2017 СВ Херсонського ХВП ГУНП за вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за № 0004551 від 12.12.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого від 19.08.2019 року будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 визнаний речовим доказом за кримінальним провадженням № 0004551.

Таким чином майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має значення для кримінального провадження, у відповідності до ст. 98 КПК України містить ознаки речового доказу та визнане таким відповідною постановою, тому з метою його збереження слід накласти на нього арешт.
Вирішуючи питання про спосіб арешту майна суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч. 12 ст. 170 КПК України заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
Частиною 4 ст. 173 КПК України передбачено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме з метою забезпечення речового доказу (предмету злочину), слідчий суддя вважає, що достатнім буде накласти арешт на вказаний будинок шляхом заборони розпоряджання ним та його відчуження, оскільки саме такий спосіб арешту майна є найменш обтяжливим та не призведе до порушень прав осіб, що в ньому проживають, в тому числі, встановлених ч. 12 ст. 170 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони розпоряджання ним та його відчуження.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Херсонськоїобласті.

Слідчий суддяОСОБА_1