Святошинський районний суд міста Києва
пр. № 1-кп/759/802/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2019 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі колегії:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві під час судового розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2018 за № 0000212, за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 2583; ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України,

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маріуполь Донецької обл., громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 362; ч. 3 ст. 368 КК України,

клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинувачених,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:
У провадженні Святошинського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.06.2018 за № 0000212, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 2583; ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 362; ч. 3 ст. 368 КК України.

На даний час судовий розгляд у даному кримінальному проваджені не завершений (стадія оголошення обвинувального акта в повному обсязі), а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який був продовжений стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ухвалою від 03.06.2019, спливає 01.08.2019 року.

Прокурор ОСОБА_7 заявив письмове клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинувачених. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що підстави для продовження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали. Крім того, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, такі як переховування від суду, незаконний вплив на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення (злочину) та продовження кримінальних правопорушень, у яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не відпали, не зменшилися та продовжують існувати. Вказані ризики обґрунтовуються тим, що обвинувачені обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, також обвинувачені тривалий час перебували на окупованій території Донецької обл., мають там родинні та інші сталі зв`язки, майно, а тому існує великий ризик ухилення обвинувачених від суду. Також обґрунтованим є ризик впливу на потерпілу та свідків, оскільки обвинувачені є впливовими особами, мають стійкі зв`язки серед високопосадовців судових та правоохоронних органів, силових структур, у тому числі і на тимчасово окупованій території Донецької обл., та за вказівками обвинувачених може здійснюватися протиправний тиск на потерпілу та свідків.

Захисник ОСОБА_8 та обвинувачена ОСОБА_5 заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 з підстав необґрунтованості заявлених прокурором ризиків. Крім того, зазначили, що обґрунтованість підозри та тяжкість покарання не можуть слугувати єдиною підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відтак, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_9 та обвинувачений ОСОБА_6 заперечували щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 та просили відмовити у його задоволенні, вказуючи, що ризики, зазначені прокурором, є необґрунтованими, на їх підтвердження не надано доказів. Щодо розміру застави, то її розмір є непомірним для ОСОБА_6 , оскільки він перебував на державній службі і не мав великих доходів.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні в розпорядженні суду матеріали кримінального провадження, колегія суддів, з урахуванням положень кримінального процесуального закону щодо судового контролю за дотриманням прав обвинувачених, керуючись принципом правової визначеності, відповідно до положень ст. 183 та 331 КПК України, дійшла таких висновків.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ретельно проаналізувавши доводи, наведені як прокурором, так і захисниками та обвинуваченими, колегія суддів дійшла до висновку про те, що такі обставини як зміст та обсяг обвинувачення, конкретні обставин тих злочинів, які інкриміновані обвинуваченим, зокрема, вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, а саме ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти основи громадської безпеки України, який має значний ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а і для суспільства в цілому, а також ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочинів, що посягають на власність осіб в особливо великих розмірах, вчинених організованою групою осіб; дані про особу обвинувачених, у своїй сукупності свідчать про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішень про обрання та подальшого продовження запобіжного заходу. А саме такі ризики як: обвинувачені, перебуваючи на волі зможуть вчинити спроби переховуватися від суду, враховуючи той факт, що за даними обвинувального акта ОСОБА_5 зареєстрована та має родичів на окупованій території Донецької області, а місце проживання ОСОБА_6 межує з лінією розмежування з тимчасово окупованою територією; незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, які на даний час не допитані судом; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення у яких обвинувачуються.
При цьому, колегія судів, на виконання вимог ст. 178 КПК України, приймає до уваги дані про особу обвинувачених, а саме: їх вік, стан здоров`я,щодо якого на даний час в розпорядженні суду відсутні об`єктивні медичні застереження щодо неможливості перебування їх під вартою; міцність їх соціальних зв`язків в місці постійного проживання на території Донецької області, позитивні характеристики.

Разом з тим, вказані обставини не зменшують перелічених вище істотних ризиків та не є підставою для зміни чи скасування обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням до обвинувачених інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.
Також колегія суддів вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, на даному етапі судового розгляду не забезпечить попередження зазначених прокурором ризиків.
Також відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи, що положення ч. 5 ст. 176 КПК України, відповідно якого не передбачалося застосування до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, ст. 258 - 2585 КК України, інших запобіжних заходів окрім тримання під вартою, згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 25.06.2019 № 7-р/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), то колегія суддів керуючись правилами ч. 5 ст. 182 та ч. 3 ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченій ОСОБА_5 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченою обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Також колегія суддів, керуючись правилами ч. 5 ст. 182 та ч. 3 ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
При визначені розміру застави обвинуваченим колегія суддів враховує обставини вчинених злочинів, існуючі ризики, дані про особу обвинувачених та дані щодо розміру шкоди, завданої злочинами, а також практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а також розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадках ухилення від суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, а тому колегія суддів вважає доцільним визначити обвинуваченій ОСОБА_5 розмір застави керуючись абзацом 5 ч. 5 ст. 182 КПК України, виходячи за межі максимального розміру застави, передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 1200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 305 200 (два мільйони триста п`ять тисяч двісті) грн 00 к., та обвинуваченому ОСОБА_6 залишити раніше визначений розмір застави в розмірі 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 921 000 (один мільйони дев`ятсот двадцять одну тисячу) грн.
При цьому, доводи сторони захисту про визначення помірного розміру застави обвинуваченому ОСОБА_6 колегія суддів не бере до уваги з наведених вище підстав.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла до висновку про те, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягає задоволенню.
Доводи сторони захисту про неможливість розгляду клопотання прокурора не ґрунтуються на вимогах закону, враховуючи положення ст. 184 КПК України, яка регулює питання розгляду клопотань прокурора про застосування, а не продовження, запобіжних заходів, та ст. 331 КПК України, яка визначає порядок обрання, скасування або зміну запобіжного заходу.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 2583; ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, у вигляді тримання під вартою залишити без змін та продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 вересня 2019 року включно, і утримувати її у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Визначити обвинуваченій ОСОБА_5 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на неї обов`язків, а саме у розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 305 200 (два мільйони триста п`ять тисяч двісті) грн 00 к., після внесення якої ОСОБА_5 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_5 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати до суду із встановленою періодичністю;
2) не відлучатись із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками даного кримінального провадження, - не виконання яких тягне можливість застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190; ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 366; ч. 3 ст. 362; ч. 3 ст. 368 КК України, у вигляді тримання під вартою залишити без змін та продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 20 вересня 2019 року включно, і утримувати його у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, а саме у розмірі 1000 (однієї тисячі) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 921 000 (один мільйон дев`ятсот двісті одну тисячу) грн 00 к., після внесення якої ОСОБА_6 підлягає звільненню з під варти в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 202 КПК України.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 2 (два) місяці обов`язки, передбачені п. 1-4 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:
1) прибувати до суду із встановленою періодичністю;
2) не відлучатись із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками даного кримінального провадження, - не виконання яких тягне можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору, а також надіслати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу, не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3