Справа № 467/1042/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000298 від 04 серпня 2019 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Арбузинка, Арбузинського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, на утриманні має одну неповнолітню дитину, одруженого, працюючого трактористом ПП "Агро-Альянс", зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 03 серпня 2019 року близько 18-00 години, точний час досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 перебували на АДРЕСА_1

У цей час між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх караність, навмисно, переслідуючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень іншій людині, в ході раптово виниклого конфлікту, наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого рогівкового поранення рогівки лівого ока, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнав та пояснив суду, що дійсно у вечірній час 03 серпня 2019 року він та потерпілий ОСОБА_4 перебували на вулиці Вишневій в с. Панкратове, Арбузинського району Миколаївської області. Тоді ж, між ними, в ході конфлікту та раптово виникли неприязних відносини він навмисно вдарив один раз кулаком правої руки в область лівого ока ОСОБА_4 , від чого той отримав ушкодження у вигляді проникаючого рогівкового поранення рогівки лівого ока, що відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я. У скоєному розкаявся та готовий нести покарання за вчинений ним злочин. Також суду пояснив, що намагався надати матеріальну допомогу на лікування потерпілому, який зазнав тілесних ушкоджень внаслідок його протиправних дій, то останній забажав занадто велику суму грошей, яку він не має змоги заплати.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що дійсно у вечірній час 03 серпня 2019 року перебуваючи на вулиці Вишневій в с. Панкратове, Арбузинського району Миколаївської області між ним і обвинуваченим ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 вдарив його один раз кулаком правої руки в область лівого ока, в результаті чого він отримав ушкодження у вигляді проникаючого рогівкового поранення рогівки лівого ока . Зазначив, що він постійно носить окуляри.

Зокрема, судом у порядку ст. 358 КПК України були досліджені такі докази, подані стороною обвинувачення:
- висновок експерта № 369-М від 27.08.2019 року, згідно якого у ОСОБА_4 виявлено проникаюче рогівкове поранення рогівки лівого ока. Дане тілесне ушкодження могло утворитися в строк і при обставинах вказаних в ухвалі від дії тупого твердого предмету і відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості як ті, що потягли за собою тривалий розлад здоров`я. Потерпілому нанесено не менше одного удару в ділянку лівого ока. Травма ока вірогідніше усього утворилася від уламків розбитого скла окуляр в момент удару.
Оцінюючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому злочині доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

При цьому суд керувався критерієм «поза розумним сумнівом», згідно якого і усталеної практики доведеність вини може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення ЄСПЛ Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 6.12.98, Ушаков та Ушакова проти України від 18.06.2015, Нечипорук і Йонкало проти України від 21.04.2011).

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Тож, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України за обставин, доведених стороною обвинувачення перед судом

З огляду на наведене, суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середнього ступеня тяжкості, особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Також, суд враховує, що обвинувачений в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, що свідчить про те, що оточуюча його обстановка у сім`ї та побуті є сприятливою та обвинувачений має належні соціальні зв`язки. Також, суд враховує спосіб життя обвинуваченого, те що він позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце роботи, досудову доповідь органу пробації щодо ОСОБА_5 , згідно якого обвинувачений має середній рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, суд враховує позицію сторони обвинувачення щодо необхідної міри покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілого,який погодився із думкою прокурора щодо визначення міри покарання та вважає, що для його виправлення і перевиховання можливо призначити покарання у межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК України в умовах контролю за його поведінкою згідно ст. 76 КК України.
При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлений. Речові докази відсутні. Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Тож, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо засуджений протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки .

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 30 (тридцяти днів) з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1