Справа № 307/1440/19
Номер провадження 1-кп/305/320/19
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

04.11.2019. Рахівський районний суд Закарпатської області в складі
колегії: судді - доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря судового засідання ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду міста Рахів, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР 18.01.2019 за №0000038 про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України,-
ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рахівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР 18.01.2019 за №0000038 про обвинувачення ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України.
Ухвалою колегії суддів від 22 жовтня 2019 року кримінальне провадження №307/1440/19 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України України, призначено до судового розгляду у закритому судовому засіданні на 10 год. 00 хв. 04 листопада 2019 року.
Крім того, ухвалою колегії суддів від 16.09.2019, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України, строком на два місяці, тобто по 14 листопада 2019 року, включно.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 подала письмове клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 . Клопотання мотивує тим, обвинувачений ОСОБА_6 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України - зґвалтування неповнолітньої особи, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, і за який ОСОБА_6 може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років. Поряд з цим, не втратили своєї актуальності ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме можливість перераховування ОСОБА_6 від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків, з метою зміни ними показів в суді на свою користь, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення. Просила взяти до уваги той факт, що під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 вже чинив спроби ухилитись від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим у період з 11 лютого по 07 квітня 2019 року перебував у розшуку. Крім цього, за даними вимоги про судимість, ОСОБА_6 вчинив ряд умисних злочинів, за які був засуджений та відбував реальну міру покарання у місцях позбавлення волі. Незважаючи на це, останній на шлях виправлення та перевиховання не став та фактично вчинив новий умисний особливо тяжкий злочин. Наведене дає достатніх підстав вважати, що будучи на волі, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також просить суд врахувати незначні соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_6 та те, що після звільнення з місць позбавлення волі, до взяття під варту ніде не працював, за місцем проживання характеризується негативно. Постійного джерела доходів, а також утриманців не має, що свідчить про наявність високого ступеню вищенаведених ризиків. Таким чином він намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності. Також просила врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , адже, враховуючи спосіб вчинення злочину, знаряддя та місце його вчинення, воно викликало особливий суспільний резонанс, висвітлення в засобах масової інформації, тому тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 є виправданим.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 вважає клопотання прокурора безпідставним, таким що не підлягає до задоволення. У письмовому запереченні на клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив, що ОСОБА_6 , це людина, яка помилилася, стала на злочинний шлях, у зв`язку з важкими умовами життя. Просив не ламати долю людині та дати можливість довести те, що він може стати на шлях виправлення. Останній час ОСОБА_6 скаржиться на стан здоров`я, погіршення самопочуття, головні болі та запаморочення в голові. Крім того, батько обвинуваченого, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , являється особою похилого віку. На даний час проживає сам та потребує догляду. На підставі наведеного, просив у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відмовити. Обрати щодо ОСОБА_6 цілодобовий домашній арешт з покладенням додаткових обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 на задоволенні клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, вважає, що такий надто суворий. Він має поганий стан здоров`я, не має наміру ухилятися від слідства та суду. Просить обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та клопотання захисника, адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, колегія суддів виходить з наступних міркувань.

У відповідності до ч.1 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 № 1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі, при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 08 квітня 2019 року слідчим суддею Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_9 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 червня 2019 року.

Ухвалою колегії суддів Рахівського районного суду Закарпатської області від 31.05.2019, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 строком на два місяці, тобто по 30 липня 2019 року, включно.

Востаннє, ухвалою колегії суддів Рахівського районного суду Закарпатської області від 16.09.2019, продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України, строком на два місяці, тобто по 14 листопада 2019 року, включно.
Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

На думку колегії суддів, обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу через наступне.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 , не має постійного місця роботи. Суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності його соціальних зв`язків. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою суду не надано.

Натомість, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду.

У межах зазначеного кримінального провадження судове слідство ще не розпочато, тому, потерпіла та свідки не допитані. Таким чином, перебуваючи на волі, обвинувачений може ухилитися від слідства та суду, матиме змогу вплинути на потерпілу та свідків.

Крім цього, згідно даних вимоги про судимість, ОСОБА_6 вчинив ряд умисних злочинів, за які був засуджений та відбував реальну міру покарання у місцях позбавлення волі. Незважаючи на це, останній на шлях виправлення та перевиховання не став та фактично обвинувачується у вчиненні нового умисного особливо тяжккого злочину. Наведене дає достатніх підстав вважати, що будучи на волі, останній може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підсумовуючи викладені вище обставини, колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому строк дії запобіжного заходу обвинуваченому слід продовжити на два місяці.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.152 КК України, строком на два місяці, тобто по 02 січня 2020 року, включно.
У задоволенні клопотання захисника, адвоката ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт - відмовити.
Відкласти судове засідання на 15 годину 00 хвилин, 05 грудня 2019 року.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У відповідності до Рішення Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 вказана ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду упродовж 7 днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 05 листопада 2019 року о 09 годині 00 хвилин.

Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3

З оригіналом вірно
Суддя рахівського районного суду: ОСОБА_1