Дата документу 22.05.2019 Справа № 318/450/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 318/450/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/455/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «ВУВП №11»,

захисника-адвоката ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з приміщенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 2 травня 2019 року, якою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, громадянина України, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 6 червня 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Старший слідчий СВ Кам`янсько-Дніпровського ВП Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Кам`янсько-Дніпровського відділу Енергодарської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , звернулася до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .
Клопотання обґрунтовано тим, що 6 березня 2019 року приблизно о 2 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання, на території домоволодіння АДРЕСА_1 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв, в ході раптово виниклої сварки, маючи умисел на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс останньому один удар в область спини кухонним стільцем, від якого стілець зламався та, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння смерті ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , взяв інший стілець та наніс ще один удар в область спини останньому, від якого стілець зламався.

Після чого, маючи в руках ніжку від стільця, наніс один удар в область чола потерпілого, від якого ОСОБА_11 впав на крісло, а ОСОБА_7 наніс не менше 4 ударів в область голови ОСОБА_11 , від яких останній помер.

06.03.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької від 07.03.2019 року щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 4 травня 2019 року.

Постановою керівника Енергодарської місцевої прокуратури від 23 квітня 2019 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжений до 3-х місяців, а саме, до 6 червня 2019 року.

Посилаючись на те, що для закінчення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню органу досудового розслідування потрібно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, виконання яких неможливо до закінчення строку тримання під вартою підозрюваного, а також зазначаючи, що передбачені ст. 177 КПК України ризики не зменшилися, слідчий просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 .

Зазначене клопотання слідчим суддею було задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що хвала Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 2 травня 2019 року обґрунтована тим, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Проте, згідно витягу з ЄРДР, саме від ОСОБА_7 надійшло повідомлення телефоном, в органи Національної поліції про події, які сталися 06.03.2019 року. Тому твердження суду спростовується вказаним доказом, і доводить протилежне.

Захисник вважає, що ОСОБА_7 не тільки не буде переховуватися від слідства, а навпаки, сам звернувся до правоохоронних органів для своєчасного та належного встановлення обставин події, яка мала місце у його домоволодінні 06.03.2019 р., та надання органами досудового розслідування правильної правової кваліфікації.

Адвокат посилається на те, що ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки, одружений, має доньку, володіє нерухомим майном, а саме квартирою у місті Енергодар Запорізької області, що підтверджується договором дарування від 18 вересня 2001 року. Всі ці обставини спростовують твердження суду щодо наміру переховуватися від органів досудового розслідування.

Зазначає, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_12 раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався. Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту про злочин, що готується ОСОБА_7 , органами досудового слідства суду не надано.

Твердження слідчого суді про незаконний вплив на свідків, які ще не допитані спростовується, знов таки, витягом з ЄРДР, відповідно до якого сам ОСОБА_7 звернувся до поліції. Опитані вже у ході досудового слідства свідки характеризують підозрюваного позитивно і не відчували тиск або спробу тиску як з боку підозрюваного так і членів його сім`ї.

Фактичні обставини кримінального правопорушення викладенні не повно та не відповідають дійсності, в матеріалах кримінального провадження станом на 3 травня 2019 року відсутній висновок про причину смерті ОСОБА_11 .

У підозрюваного ОСОБА_7 станом на сьогодні погіршилось самопочуття, а саме: часткова втрата зору, запаморочення, напівсвідомий стан, тиск, ОСОБА_7 потребує негайного медичного стаціонарного лікування.

В апеляційному суді:

Адвокат зазначила, що прокурор не обґрунтував те, що раніше встановлені ризики не зникли. Зазначає, що нею було оскаржено ще рішення слідчого судді про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та вже тоді вказувала на відсутність жодних ризиків. Посилається на те, що кваліфікація за ст. 115 КК України є суперечливою, оскільки ОСОБА_7 захищався у своєму будинку, він постраждав від дій потерпілого, сам викликав поліцію. Захисником було оскаржено повідомлення про підозру за ст. 115 КК України, однак рішення за скаргою ще не прийнято. Також адвокат наголошує, що всі свідки по справі опитані;

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу, просив застосувати до нього домашній арешт.

Прокурор вважає ризики обґрунтованими, наразі досудове розслідування завершено, 20.05.2019 обвинувальний акт направлений до суду.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги, прокурора, який вважав ухвалу законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, вказавши крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з матеріалів справи, строк дії раніше обраного запобіжного заходу закінчується 04.05.2019, однак у кримінальному провадженні не виконані всі необхідні слідчі дії, а саме потрібно завершити та долучити до матеріалів кримінального провадження ряд судових експертиз, перелік яких зазначений в ухвалі в клопотанні слідчого. Необхідність проведення слідчих дій в апеляційній скарзі не заперечується.

Під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявні докази в достатній мірі підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо обґрунтованості підозри за відсутності висновку судово-медичної експертизи трупа, недоведеності причинного зв`язку між діяннями підозрюваного та смертю потерпілого, а також стосовно правильності кваліфікації дій підозрюваного саме як умисного вбивства, колегія суддів виходить з наступного.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy), 9627/81 від 14 березня 1984, DR 37, 15, наголосив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою. В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».
Попри доводи захисника щодо відсутності висновків судово-медичної експертизи трупа, заподіяння смерті ОСОБА_11 від дій ОСОБА_7 не заперечується останнім та підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 98 від 07.03.2019, яким визначено причину смерті ОСОБА_11 від набряку головного мозку, субарахноідального крововиливу, відкритого перелому кісток склепіння черепа (а.с. 87).
Таким чином, підозра у вчиненні ОСОБА_7 є обґрунтованою у тій мірі, як це достатньо для даної стадії кримінального провадження. Питання кваліфікації діянь, встановлення причинно-наслідкових зв`язків тощо є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Розглядаючи клопотання, слідчий суддя врахував, що раніше встановлені ризики суттєво не зменшилися. Оцінюючи наведене та сукупність інших обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку, що застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, які не перестали існувати, а тому продовжив йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
І хоча колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо недоведеності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, інші враховані слідчим суддею ризики на даний час продовжують існувати.

Так, існування ризику переховування ОСОБА_13 слідчий суддя мотивував вагомістю вже наявних доказів по справі, які свідчать, про вчинення підозрюваним особливо тяжкого злочину, а також тяжкістю можливого покарання у вигляді позбавлення волі.

З таким висновком погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_13 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, відсутність факторів, крім вже фактично врахованих слідчим суддею відомостей про наявність у ОСОБА_13 сім`ї та квартири у м. Енергодарі, які б гарантовано стримали б підозрюваного від переховування (наприклад, наявність утриманців), свідчить про правильність висновків слідчого судді щодо існування такого ризику.
Оскільки відповідно до загальних засад судочинства суд повинний безпосередньо досліджувати показання свідків, то доводи захисника про відсутність ризику впливу на свідків через те, що вони вже допитані слідчим, є необґрунтованим.

На переконання колегії суддів, ризик можливого незаконного впливу на свідків, які є односельцями підозрюваного, продовжує існувати.

Крім того, згідно до п. 51 ЄСПЛ по справі «Летелье проти Франції» зазначено, що «суд визнає, що особлива тяжкість деяких правопорушень може визвати таку реакцію суспільства та соціальні наслідки, які роблять виправдане попереднє утримання в крайньому разі на протязі певного часу. При виключних обставинах цей момент може бути врахований в світлі Конвенції, в крайньому разі в такій мірі, в якій внутрішнє право визнає поняття порушення публічного порядку в наслідок скоєння злочину.»
За змістом ухвали слідчий суддя врахував наявність суспільного інтересу, про резонанс події зазначає і захисник в апеляційній скарзі, посилаючись на те, що домашній арешт в іншому населеному пункті дасть можливість знизити соціальну напругу.
Судова колегія враховує зазначені обставини, які свідчать про наявність підстав вважати, що звільнення ОСОБА_7 реально може порушити публічний порядок за місцем скоєння злочину.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою та належним чином мотивованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.
На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177-178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 02 травня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 6 червня 2019 року, залишити без змін.

Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4