Справа № 215/1123/19
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2019 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
Учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Кривому Розі кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.187 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в нападі на малолітню ОСОБА_6 , 2007 р.народження з погрозою застосування насильства небезпечного для здоров`я особи яка зазнала нападу, з метою заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , вчинених січні 2019 р.

Прокурором заявлено письмове клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою на 60 днів.

Потерпілий ОСОБА_7 та законний представник потерпілого ОСОБА_8 не зявилися в судове засіданні при належному повідомленні.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували проти клопотання, вважали можливим обрання домашнього арешту обвинуваченому. Посилаються на відсутність передбачених законом ризиків

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення , має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно ст.183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Водночас, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
У рішенні «Харченко проти України», ЄСПЛ зазначив, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 02.02.2019 р. ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід тримання під вартою який продовжено ухвалою суду від 23.05.2019 р. до 22.07.2019 р. включно.

Обставини на які посилався слідчий суддя при обранні обвинуваченому запобіжного заходу та суд при продовженні строку дії запобіжного заходу не змінилися, суд вважає що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України

Слідчий суддя в обґрунтування обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилався на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.187 ч.1 КК України підтверджується низкою доказів, наявних в кримінальному провадженні. Крім того, ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені під час досудового слідства, об`єктивно існують, а саме: ОСОБА_4 виявляє підвищену соціальну небезпеку.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Обставини особистого життя та соціальної адаптації у суспільстві свідчать про наявність певних ознак нестабільного характеру поведінки обвинуваченого у звичайному житті (враховуючи вчинення тяжкого кримінального правопорушення, поєднаного з насильством), що дає підстави стверджувати те, що домашній арешт не забезпечить належних гарантій здатності обвинуваченого самостійно дотримуватись належної процесуальної поведінки без додаткових стимулюючих факторів.

Оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, враховуючи ризик втечі, зумовлений тяжкістю покарання за інкримінованим йому злочином та обґрунтованість підозри, яка встановлена (та не спростована) при застосуванні запобіжного заходу, суд вважає, що на даний час більш м`які запобіжні заходи не будуть достатніми та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.
ОСОБА_4 обвинувачується в корисливому тяжкому злочині за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк більше 5 років, злочин в якому обвинувачується ОСОБА_4 вчинений відносно малолітньої, пов`язаний з погрозою застосування насильства. Обвинувачений офіційно не працює, що підвищує ризик вчинення обвинуваченим повторних корисливих кримінальних правопорушень.
На думку суду в даному випадку інтереси суспільства превалюють над правами обвинуваченого щодо його особистої свободи, та недоторканості, гарантованих ст.29 Конституції України, а ухвала суду є законодавчо встановленим рішенням щодо тримання особи під вартою.

Оскільки по справі слід провести судовий розгляд, опитати свідків, які не зявляються за викликами до суду, що неможливо до спливу строку дії запобіжного заходу, суд вважає необхідним продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою ще на 60 днів максимально можливий строк продовження згідно ст.331 ч.3 КПК України.

Керуючись ст.ст.177, 183, 199, 331 ч.3, 395 КПК України, рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. №4-р/2019, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Кривого Рогу, Дніпрпетровської області на 60 днів до 20 вересня 2019 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом семи днів з дня проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення ухвали суду.

СУДДЯ: