КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю представників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «Скайфорт» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , та накладено арешт на нерухоме майно, а саме:
- на земельну ділянку площею 0,0964 га (кадастровий номер :91:119:0030) за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 з цільовим призначенням: для будівництва, експлуатації та обслуговування жилого будинку та господарських будівель,
- на об`єкт будівництва, який розташований на земельній ділянці площею 0,0964 га (кадастровий номер :91:119:0030) за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 з цільовим призначенням: для будівництва, експлуатації та обслуговування жилого будинку та господарських будівель;
з забороною власникам земельної ділянки іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких вона перебуває, державним та приватним органам, установам, підприємствам та організаціям розпоряджатися ними будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з виділом, поділом, реєстрацією та перереєстрацією прав власності на земельну ділянку, а також з забороною проведення будь-яких будівельних, земельних, шляхових та інших робіт.
Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що існують підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів.

В апеляційній скарзі директор ТОВ «Скайфорт» просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Так, апелянт зазначає, що надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Також, представник ТОВ «Скайфорт» просить врахувати і те, що посадовим особам даного товариства про підозру не повідомлено, у зв`язку з чим воно не є юридичною особою відносно якої здійснюється кримінальне провадження №000667. Право на користування арештованою земельною ділянкою ТОВ «Скайфорт» набуло у відповідності до вимог чинного законодавства на підставі договору суперфіцію та здійснювало на ній будівництво на підставі правомірно зареєстрованого повідомлення про початок будівельних робіт. Дані обставини, згідно доводів апеляційної скарги, вказують про необґрунтованість підозри та свідчать про відсутність підстав для накладення арешту на майно.

Посилається адвокат і на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які допустив слідчий суддя під час розгляду клопотання про арешт майна. Зокрема вимог ч. 4 ст. 107 КПК України, оскільки в матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації.

Одночасно директор ТОВ «Скайфорт» ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення представника та власника ТОВ «Скайфорт», а копія постановленого судом рішення на адресу останніх не надсилалась, а відтак просить визнати причину пропуску строку поважною.

Прокурор, будучи належним чином повідомлений про дату розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, а тому, виходячи з положень ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши вимоги апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання слідчого про арешт майна відбувся без повідомлення особи, яка подала скаргу, а надані суду матеріали не містять відомостей про направлення судом їй копії ухвали, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про поважність причин пропуску строку на оскарження ухвали слідчого суддя, у зв`язку з чим вважає за необхідне поновити його.

Що стосується доводів апеляційної скарги про незаконність і необґрунтованість постановленого судом рішення, то слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна, в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, в ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.
При цьому, згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Надані слідчим матеріали містять достатньо розумних підстав і підозр вважати, що об`єкти нерухомості, а саме земельна ділянка за адресою: м. Київ, вул. Лук`янівська, 19, та незавершене будівництво на ній, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або можуть бути об`єктами кримінально протиправних дій чи набутими кримінально-протиправним шляхом, що вказує на їх відповідність критеріям ст. 98 КПК України, а відтак вважає, що стороною обвинувачення доведено ті обставини, що вказане майно має ознаки речових доказів.

Так, в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 30 травня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000667, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
За даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в межах кримінального провадження № 0000667, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України встановлено, що надійшов лист департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва, щодо поданя недостовірних даних ТОВ "Скайфорт" для отримання декларацій про початок виконання будівельних робіт за адресою: м. Київ, вул. Лук`янівська, бд.19, чим було спричинено тяжкі наслідки.
Органом досудового розслідування встановлено, що посадові особи виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Державної архітектурно-будівельної інспекції України та її структурних підрозділів, умисно, зловживаючи своїм службовим становищем, всупереч інтересам служби не вжили відповідних заходів, передбачених Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», щодо запобігання проведенню невстановленими особами будівництва на земельній ділянці по вул. Лук`янівській, 19 у Шевченківському районі міста Києва за відсутності належним чином оформлених дозвільних документів та з грубими порушеннями вимог земельного і містобудівного законодавства, внаслідок чого завдано істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян та державним і громадським інтересам. За даними інформації Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва (далі-Департамент) від 18 вересня 2018 року, Департаментом зареєстровано замовнику будівництва ТОВ «Скайфорт» повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Будівництво житлового будинку за адресою: вул. Лук`янівська, 19, Шевченківський район, м. Київ» від 13 вересня 2017 року № КВ26. Департамент наказом від 16 серпня 2018 № 231 скасував реєстрацію повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) «Будівництво житлового будинку за адресою: вул. Лукянівська, 19, Шевченківський район, м. Київ» від 23 березня 2018 № КВ26. Крім того, Департаментом у травні 2018 року проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на об`єкті будівництва «Будівництво житлового будинку за адресою: вул. Лук`янівська, 19, Шевченківський район, м. Київ». Під час перевірки встановлено, що будівельні роботи виконуються з порушенням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10 травня 2018 року. Разом з тим, Департамент притягнув директора ТОВ «Скайфорт» до встановленої законодавством відповідальності згідно Кодексу України про адміністративні правопорушення. Наразі, відповідно до Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі-Порядок), Департаментом розпочата позапланова перевірка за зазначеною вище адресою.
За даними інформації Департаменту земельних ресурсів, згідно даних міського земельного кадастру у Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на підставі пункту 3 рішення Київської міської ради від 23 вересня 1999 року № 28/530 земельна ділянка площею 0,0964 га (кадастровий номер :91:119:0030) передана у власність громадянці ОСОБА_9 для будівництва, експлуатації та обслуговування жилого будинку тагосподарських будівель на АДРЕСА_1 .
Таким чином, згідно доводів клопотання,на земельній ділянці площею 0,0964 га (кадастровий номер :91:119:0030), розташованій за адресою: АДРЕСА_1 проводиться будівництво багатоповерхового будинку та здійснюється продаж квартир, що не відповідає цільовому призначенню земельної ділянки.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 від 04 грудня 2018 року вказані об`єкти нерухомого майна визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000667.

Також, слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, зазначивши, що метою для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження є збереження речових доказів.

Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта, дотримався вимог ст. 170 КПК України і прийшов до обґрунтованого висновку з приводу наявності підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки сукупність наданих ним матеріалів доводить наявність правових підстав для накладення арешту на земельну ділянку площею 0,0964 га (кадастровий номер :91:119:0030) за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 з цільовим призначенням: для будівництва, експлуатації та обслуговування жилого будинку та господарських будівель, та на об`єкт будівництва, який розташований на земельній ділянці площею 0,0964 га (кадастровий номер :91:119:0030) за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 з цільовим призначенням: для будівництва, експлуатації та обслуговування жилого будинку та господарських будівель;
Ті обставини, що посадовим особам ТОВ «Скайфорт» не повідомлено про підозру, а також, що вони є добросовісними набувачами арештованого майна, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України,не перешкоджає накладенню арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Наведеними обставинами спростовуються і посилання апелянта на необґрунтованість підозри.

Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність технічної фіксації судового засідання, то оскільки розгляд клопотання про арешт майна здійснювався за відсутності сторін, фіксація судового засідання не здійснювалася у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, про що зазначено в журналі судового засідання.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, із з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення справи.
На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.
У зв`язку з цим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак, подана апеляційна скарга, за викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Клопотання директора ТОВ «Скайфорт» ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року, задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 05 квітня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_8 , та накладено арешт на нерухоме майно, а саме:

- на земельну ділянку площею 0,0964 га (кадастровий номер :91:119:0030) за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 з цільовим призначенням: для будівництва, експлуатації та обслуговування жилого будинку та господарських будівель,
- на об`єкт будівництва, який розташований на земельній ділянці площею 0,0964 га (кадастровий номер :91:119:0030) за адресою АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_9 з цільовим призначенням: для будівництва, експлуатації та обслуговування жилого будинку та господарських будівель;
з забороною власникам земельної ділянки іншим особам у володінні, користуванні чи розпорядженні яких вона перебуває, державним та приватним органам, установам, підприємствам та організаціям розпоряджатися ними будь-яким чином, у тому числі вчиняти будь-які дії, пов`язані з виділом, поділом, реєстрацією та перереєстрацією прав власності на земельну ділянку, а також з забороною проведення будь-яких будівельних, земельних, шляхових та інших робіт, залишити без зміни, а апеляційну скаргу директора ТОВ «Скайфорт» ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3953/2019 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1