465/3550/19
1-кп/465/989/19
У Х В А Л А
про самовідвід

23.10.2019 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянув обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 11 лютого 2019 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Чудви, Костопільського району, Рівненської області, громадянина України, українця, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , колишнього військовослужбовця військової служби за контрактом осіб рядового складу, колишнього стрільця- помічника гранатометника 1 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти 1 десантно-штурмового батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 (на теперішній час військова частина НОМЕР_2 ), у військовому званні солдат запасу, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим 11 березня 2008 року Костопільським РВ УМВС України в Рівненській області, ІПН - НОМЕР_4 .

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

Сторона обвинувачення-

прокурор військової прокуратури Рівненського гарнізону ОСОБА_4

Сторона захисту-

адвокат ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні поступили до Франківського районного суду м. Львова 25 червня 2019 року від прокурора військової прокуратури Рівненського гарнізону Західного регіону України ОСОБА_4 та 26 червня 2019 року передані для розгляду судді, визначеному у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Відповідно до ухвали підготовчого судового засідання від 15 липня 2019 року обвинувальний акт повернуто прокурору. Підстави такого рішення викладені в ухвалі.

Не погоджуючись із рішенням суду, прокурор оскаржив його в апеляційному порядку.

За результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, ухвала суду першої інстанції скасована, з підстав викладених в ухвалі апеляційного суду Львівської області від 11 жовтня 2019 року, з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Приймаючи дане рішення суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до ст. 291 КК України, обвинувальний акт має містити відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2)анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3)анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1)підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витратна залучення експерта (уразі проведення експертизи підчас досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Як зазначено в ухвалі апеляційного суду, колегія суддів, зазначила, що: «такі підстави для повернення обвинувального акту прокурору, на які послався суд першої інстанції, а саме на те, що підозра ОСОБА_3 пред`явлена з порушенням вимог КПК України, та не уповноваженими особами, досудове розслідування здійснено неналежним органом досудового розслідування, а саме військовою прокуратурою, виклад фактичних обставин в обвинувальному акті є суперечливим та неправильна кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 , є необґрунтованими та можуть бути лише предметом судового розгляду кримінального провадження по суті, а також жодним чином не впливають на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 та обсяг пред`явленого обвинувачення останньому. Більше того, це не звільняє суд від обов`язку всебічно, повно та неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження, оцінити кожен доказ, що поданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту, в порядку передбаченому кримінальним процесуальним законом, та за наслідком цього постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення. Таким чином, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора обґрунтованою та приходить до переконання, що ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акту прокурору слід скасувати, оскільки така постановлення з порушенням вимог кримінального процесуального закону».

Приймаючи рішення про скасування ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд не покликався на норму закону, яка визначає істотні порушення вимог КПК України та не вказав, яку саме норму порушив суд першої інстанції при постановленні ухвали. Апеляційний суд також не спростував висновки суду першої інстанції щодо невідповідності обвинувального акту вимогам кримінально процесуального Кодексу України і зокрема їх невідповідності ст. 91, ст. 291 КПК України, які в силу вимог ст. 368 цього Кодексу, перешкоджатимуть судовому розгляду обвинувального акту.

Апеляційний суд не врахував висновків суду першої інстанції, тим фактам, що були процесуальні порушення органами військової прокуратури Рівненського гарнізону

щодо внесення відомостей та початку досудового розслідування, а також здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000029 від 11 лютого 2019 року, фактичні обставини, що викладені в обвинувальному акті є суперечливими, кримінальне правопорушення вчинено на території Житомирської області (Прокуратура Центрального регіону і визначення підслідності було прерогативою Генерального прокурора України.), досудове розслідування проводилося прокуратурою Рівненського гарнізону Західного регіону України, а справа скерована до Франківського районного суду м. Львова. Таким чином досудове розслідування проводилося з явними порушеннями вимог ст. 218 КПК України. Пояснення прокурора, що розглядуваний обвинувальний акт складений у кримінальному провадженні № 0000029 від 11 лютого 2019 року, яке виділено із кримінального провадження № 0000038 від 14 лютого 2017 року, а відтак із кримінального провадження № 0000120 від 11 лютого 2019 року щодо однієї - конкретної особи та одних і тих же фактичних обставин, суперечить вимогам ч. 3 ст. 217 КПК України, в іншому випадку, невірною є кваліфікація.

Скасовуючи ухвалу суду з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд не зазначив у чому полягають порушення кримінального процесуального закону.

Суд апеляційної інстанції призначив новий розгляд даного провадження в суді першої інстанції не зазначивши норми закону, якою він керувався при прийнятті такого рішення, тоді, коли ст. 291 КПК України, вказує загальні відомості обвинувального акту та реєстру матеріалів.

Після апеляційного розгляду, матеріали судового провадження 21 жовтня 2019 року поступили до Франківського районного суду м. Львова та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21 жовтня 2018 року із зазначенням підстави, -« для продовження розгляду», передані судді, ухвала якого скасована, що у свою чергу, не може бути підставою для передачі, оскільки згідно ухвали апеляційного суду призначено новий судовий розгляд, а справу розподілено для продовження розгляду.

Як суддя, якому матеріали обвинувального акту передані для призначення нового розгляду (згідно ухвали апеляційного суду) та продовження розгляду (згідно протоколу передачі судової справи), вважаю, що обвинувальний акт й надалі не відповідає вимогам процесуального законодавства, з підстав наведених в ухвалі від 15 липня 2019 року.

Крім того, ставлення судді ОСОБА_1 , до оцінки матеріалів даного обвинувального акта на відповідність вимогам процесуального законодавства, в ході вирішення питань, передбачених ст.ст. 314- 315 КПК України, уже висловлене у зазначеній вище ухвалі, яка хоч і скасована, проте викладені у ній висновки судді й надалі є незмінними, а відтак, даний факт є тією обставиною, що викликатиме сумнів у моїй неупередженості при повторному їх вирішенні, та відповідно до ст. 75 КПК України виключає участь судді в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.75 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. З огляду на викладене, заявляю самовідвід з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України.

Приймаючи дане рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, зважаю також, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку коли, у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Аналогічні висновки містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України» та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Зважаючи на встановлені обставини, положення національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, приходжу до висновку, що з метою уникнення будь-яких сумнівів в учасників кримінального провадження щодо неупередженості судді при новому розгляді матеріалів обвинувального акта у кримінальному провадженні, що внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000029 від 11 лютого 2019 року, суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 підлягає відводу.

У зв`язку з цим, заявляю самовідвід у розгляді даного судового провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, п. 4 ч. 1 ст. ст. 75, 80,81, ч. 1 ст. 314, ч.2 ст. 369 372 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000029 від 11 лютого 2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України (судове провадження № 1- кп/465/989/19; судова справа № 465/3550/19).

Матеріали судового провадження № 1-кп/465/989/19 передати до кримінальної канцелярії суду на повторну реєстрацію та визначення судді в порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_6