н/п 1-кп/490/752/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 серпня 2019 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва обвинувальні акти, складені за результатами досудового розслідування кримінального провадження №0002969 та №0000250, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м. Грозний Російської Федерації, росіянина, особи без громадянства, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч.1 ст.122 КК України, З участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , потерпіла ОСОБА_5 ; сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_6
перекладач: ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
28 липня 2018 року близько 23:42 год. ОСОБА_3 знаходився за адресою: м. Миколаїв, пр. Центральний, 188, разом із знайомим. В цей час за вказаною адресою перебував потерпілий ОСОБА_8 , який будучи в стані алкогольного сп`яніння спровокував конфлікт із ОСОБА_3 . Через виниклу неприязнь, потерпілий ОСОБА_8 наніс правою рукою удар ОСОБА_3 в ліву частину голови. В ході бійки, чоловіки обопільно наносили удари кулаками обох рук в ділянку обличчя один одному. Під час бійки ОСОБА_3 потягнув ОСОБА_8 за футболку лівою рукою, тим самим розірвавши її та золотий ланцюг вагою 22 г., вартістю 13276,34 грн. В цей момент у ОСОБА_3 , який тримав в лівій руці золотий ланцюг раптово виник злочинний умисел спрямований на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 розуміючи, що його дії помічені потрепілим, поклав зірваний золотий ланцюг вагою 22 г., вартістю 13276,34 грн., в передню ліву кишеню. ОСОБА_8 розуміючи, що відносно нього вчиняється кримінальне правопорушення, почав просити, щоб зірваний золотий ланцюг повернули. При цьому, ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що його викрито на місці вчинення злочину, покинув місце події, залишивши місце вчинення кримінального правопорушення, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 13276,34 грн.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, а саме відкрите заволодіння чужим майном (грабіж). Крім того, 25 грудня 2018 року близько о 17:00 год., ОСОБА_3 перебував у квартирі АДРЕСА_3 , де тривалий час співмешкає разом з ОСОБА_5 . Під час сварки на грунті особистих неприязних відносин, у ОСОБА_3 виник умисел на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. Реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи, що подальші його протиправні дії можуть спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_5 , ОСОБА_3 наніс більше 4 ударів кулаками лівої та правої руки в область голови ОСОБА_5 . Остання, намагаючись захистити голову, тримала руки перед своїм обличчям, з метою зупинити удари ОСОБА_3 . Враховуючи нерівність фізичної сили , через один із ударів, ОСОБА_5 втратила рівновагу та опинилася в положенні напівсидячи, спиною до стіни, продовжуючи захищати голову руками. ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тялесних ушкоджень ОСОБА_5 , наніс один удар правою ногою в передпліччя правої руки ОСОБА_5 , чим заподіяв останній тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої третини правої ліктьової кістки, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я. Органом досудового розслідування ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, а саме спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також суд роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, визнав повністю, та повідомив, що дійсно за викладених в обвинувальному акті обставин, він вчинив грабіж. Жодних обставин, встановлених в ході досудового розслідування, він не оспорює. В подальшому, через деякий час він продав ланцюжок за 6 000 грн. Увчиненому щиро кається.
Також, обвинувачений ОСОБА_9 повністю визнав вину у пред`явленому йому обвинуваченні за фактом вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та повідомив, що коли знаходився у квартирі, де він співмешкає із потерпілою ОСОБА_5 , 25.12.2018 року у них виник конфлікт, він наносив потерпілій удари, від яких зламав руку потерпілій. Увчиненому щиро кається.
Таким чином, суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, та кваліфікує його дії за : ч.1 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), а також за ч.1 ст. 122 КК України, як спричинення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричнило тривалий розлад здоров`я. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд відповідно до ст.65 КК України враховує, що він вчинив умисні злочини середньої тяжкості, його особу, а саме те, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, має певне місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога - "П" облік з 2011 року, з діагнозом зловживання алкоголем, та, що обставин, які обтяжують покарання не встановлено, як обставину, що його пом`якшує, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Згіднодосудової доповіді, підготовленої начальником Центрального РВ філії ДУ "Центр пробації" в Миколаївській області ОСОБА_10 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як середній, тому уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі можливе. на думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення тазапобігання вичненню повторних кримінальних правопорушень, можливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити покарння ОСОБА_9 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, у вигляді позбавлення волі, за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, також у вигляді позбавлення волі, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю цих злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Таке покарання суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_3 має певне місце проживання, щиро покаявся у вчинених злочинах, в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, зважаючи на думку потерпілої, яка не наполягає на суворій мірі покарання обвинуваченому, та на думку представника органу пробації, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов по справі не заявлений. Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні. Речовий доказ: компакт-диск "Verbatim" CD-R з відеозаписом від 28.07.2018 року, який долучений до матеріалів справи- слід залишити в матеріалах справи. На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.186 та ч.1 ст.122 КК України і призначити йому покарання:
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;
- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вказаних вище злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ: компакт-диск "Verbatim" CD-R з відеозаписом від 28.07.2018 року, який долучений до матеріалів справи- залишити в матеріалах справи. Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1