УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку домашнього арешту у кримінальному провадженні № 120 191 000 000 001 13 від 04.02.2019, у якому
гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Російської Федерації, громадянин України, українець, з середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15 ч.4 ст. 190 КК України,
у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 13.02.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 15 ч.4 ст. 190 КК України, відповідно до якої підозрюваний, діючи спільно з іншими особами, намагались шахрайським шляхом заволодіти земельною ділянкою площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку із кадастровим № :01:019:0143 та житловим будинком за адресою: АДРЕСА_3 , однак їх дії були припинені працівниками поліції.

Прокурор вважає, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також продовжити злочинну діяльність.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

У силу ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити, чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри; чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, на які вказує слідчий; чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_4 ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком, у даному випадку, є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого особливо тяжкого злочину, може вчинити дії з метою ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Бекчієв проти Молдови» зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Керуючись наведеним, слідчий суддя вважає, що відсутність у підозрюваного офіційного джерела доходу, сталих соціальних зв`язків, сім`ї та утриманців, а також співставлення негативних наслідків переховування у вигляді можливого ув`язнення підозрюваного у майбутньому з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводить, що цей ризик є достатньо високим.

Приймаючи до уваги, що на теперішній стадії кримінального провадження не встановлені всі свідки кримінального правопорушення, слідчий суддя не виключає того, що підозрюваний може незаконно впливати на осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований лише у разі, якщо особа підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Інкримінований ОСОБА_4 злочин передбачає застосування такого покарання, оскільки за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України встановлене покарання до дванадцяти років позбавлення волі.

Отже, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, існуючі ризики, пов`язані з перешкоджанням кримінальному провадженню, приводять слідчого судді до переконання, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 .

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що встановлені вище обставини є достатніми для продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний час доби.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:
Клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під домашнім арештом по 30 вересня 2019 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

-не залишати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_2 , - у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, та у разі наявності інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурорів групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1