Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/3451/2019 Справа №641/6639/19
УХВАЛА
23 серпня 2019 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Слідчий СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно а саме: кухонний ніж загальною довжиною 22,5 см, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 19.08.2019 року поліцейському СИП №3 відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області сержанту поліції ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на станції метрополітену «ім. О.С. Масельського» було здійснено замах на вбивство, під час виконання ним службових обов`язків ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у останнього при собі знаходився ніж кухонний з пластмасовою рукояткою помаранчевого кольору приблизною довжиною 10 см. та лезо ножа довжиною 12,5 см.
19.08.2019року, у кімнаті поліції станції метрополітену «ім. О.С. Масельського», під час слідчої дії, а саме огляду місця події було вилучено кухонний ніж загальною довжиною 22,5 см, який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Вилучений кухонний ніж було поміщено в паперовий конверт з підписами понятих та учасників ОМП.
20.08.2019 року постановою слідчого СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 кухонний ніж, який поміщено до паперового конверту з підписами понятих та учасників ОМП, визнано речовим доказом, оскільки є предметами кримінального правопорушення.
В судове засіданні слідчий не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
За п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи те, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям ст.98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175, 309, 395КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно 19.08.2019 року у кімнаті поліції станції метрополітену «ім. О.С. Масельського», а саме: кухонний ніж загальною довжиною 22,5 см, який належить ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1