Справа №333/5704/18
Провадження №1-кс/333/191/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2019 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою примусового приводу у кримінальній справі №333/5704/18 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , росіянина, громадянина Російської Федерації, уродженця м. Апатіти, Мурманська область, Російська Федерація, не працевлаштований, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя на розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч. 4 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів невеликої тяжкості, за які передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, та тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до 6 років, останній є особою раніше судимою, не працевлаштований, не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, є громадянином іншої держави, на території України не має зареєстрованої адреси проживання. Крім того, в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя на розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в рамках якого ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.08.2019 року до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Таким чином, на думку прокурора, обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_4 підтримав заявлене прокурором ОСОБА_3 клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення заявленого прокурором клопотання.

Розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_3 , заслухавши думку інших учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.
Частиною 1 ст. 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (ч. 1). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2).

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення (п. 1); вік та стан здоров`я обвинуваченого (п. 3); міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (п. 4); наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (п. 5); майновий стан обвинуваченого (п. 7); наявність судимостей у обвинуваченого (п. 8).
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Як вбачається із змісту рішення Європейського суду з прав людини у справі «Геращенко проти України» від 07.11.2013 р., пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових та процесуальних умов, які з точки зору Конвенції є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обгрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (також Рішення у справі «Буткевичюс проти Литви»).

Крім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»).

З огляду на викладене, суд вважає, що обґрунтованість підозри відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , станом на час розгляду заявленого прокурором клопотання, підтверджується обвинувальними актами та реєстром матеріалів досудового розслідування.

Приймаючи рішення про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, фактичні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому та їх взаємозв`язок з можливими ризиками по справі.
Так, розглянувши доводи прокурора щодо наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, судом прийнято до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, останній є особою раніше судимою, не працевлаштований, не одружений, тобто не має стійких соціальних зв`язків, є громадянином іншої держави, на території України не має зареєстрованої адреси проживання. Крім того, в Орджонікідзевському районному суді м. Запоріжжя на розгляді перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в рамках якого ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.08.2019 року до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наведені вище обставини дають підстави суду вважати, що обвинувачений у цьому кримінальному провадженні може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладене, прокурором доведено та в судовому засіданні встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що не має ґрунтовних підстав для можливості застосування інших запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою, вважає їх не достатніми для запобіганню ризиків та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків. У зв`язку з чим, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 183 КПК України визначено, що суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
З матеріалів справи слідує, що ухвалою суду від 29.11.2018 року обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави в розмірі 35 240 грн. (а.с. 32).
У зв`язку з внесенням 06.02.2019 року заставодавцем ОСОБА_7 застави за ОСОБА_5 у розмірі 35 240 грн., останнього 07.02.2019 року звільнено з-під варти (а.с. 59, 62).
Згідно з ч. 4 ст. 202 КПК України, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Враховуючи, що на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, по факту подій, що відбулися 22.08.2019 року, тобто, під час дії запобіжного заходу у вигляді застави відносно останнього, суд, керуючись п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за можливе не визначати обвинуваченому розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 369-372 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк в 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з 12 години 00 хвилин 29.10.2019 року по 12 годину 00 хвилин 27.12.2019 року.

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у м. Запоріжжя.

Ухвала діє з 12 години 00 хвилин 29.10.2019 року по 12 годину 00 хвилин 27.12.2019 року та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя, протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1