Справа № 149/3378/18
Провадження №11-кп/801/1259/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участі учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника - адвоката ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2019 року в частині відмови в задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини

На розгляд до Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 жовтня 2018 року за №0000524.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2019 року призначено судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 304 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 жовтня 2018 року за №0000524, яке відбудеться 20 вересня 2019 року о 10 год. 30 хв., у приміщені Вінницького міського суду Вінницької області, в залі судових засідань №21.
Розгляд кримінального провадження призначено у відкритому судовому засіданні.
Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати в складі колегії суддів: судді-доповідача: ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_13 , судді: ОСОБА_14 .
У судове засідання викликано учасників судового провадження.
Зобов`язано Крюківський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, скласти досудову доповідь відносно:
- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кременчук, Полтавської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;
- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вереміївка, Семенівського району, Полтавської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .
Встановлено строк представлення досудової доповіді до Вінницького міського суду Вінницької області до 19 жовтня 2019 року.
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, відмовлено.
В апеляційній скарзі поданій адвокатом ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 порушується питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2019 року в частині відмови в задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби. Просить скасувати дану ухвалу та обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби ( з 22-00 до 7-00) з встановленням місця проживання за адресою: буд. АДРЕСА_3 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що на його думку оскаржувана ухвала є незаконною, належним чином не вмотивованою та необґрунтованою, а виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п. 1 ст. 177 КПК України можливе при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів. Вважає, що дотримання вказаних обов`язків ОСОБА_7 є цілком можливим так як він має місце постійного проживання, стан здоров`я не перешкоджає йому носити електронний засіб контролю що буде запобігати відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований , проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду та відвідувати місця, визначені слідчим суддею, судом, або спілкуватися з будь-якою особою,, або спілкування з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом. Також зазначає, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, проживає разом з родиною в яку входять особи похилого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, , має міцні соціальні зв`язки серед одногрупників та однолітків, раніше не судимий, повністю визнає свою вину та відшкодував матеріальну шкоду, завдану своїми діями, що виключає можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на потерпілого чи інших учасників судового розгляду, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим.

Позиції учасників судового провадження

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції адвокат ОСОБА_8 та його підзахисний обвинувачений ОСОБА_7 подану апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор ОСОБА_6 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважає її законною та обґрунтованою.
Потерпілий ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_10 також заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду
Заслухавши доповідача, виступи прокурора, захисника та обвинуваченого, потерпілого та його представника, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.
При вирішенні питання про зміну обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби, судом першої інстанції враховано вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Крім того, судом враховані вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Також судом враховані і вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.
Зокрема, судом першої інстанції при вирішенні даного питання враховано, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні сукупності умисних злочинів, в тому числі особливо тяжкого злочину, за який, в разі доведення його винуватості, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Під час досудового розслідування ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, термін дії якого продовжувався в суді з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, судовий розгляд не розпочато. Є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, продовжити вчиняти інші злочини та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе в повній мірі запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 суд не вбачає.
Таким чином, за таких обставин місцевий суд дійшов висновку, що в ході проведення підготовчого судового засідання за відсутності письмового клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, буде порушено принцип рівності усіх учасників судового процесу, а також принцип незалежності та безсторонності суду.
Апеляційний суд повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції при вирішенні питання у підготовчому судовому засіданні про зміну ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, в повній мірі було враховано обставини, що вказують на міцність його соціальних зв`язків та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується.
В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, оцінка ризику втечі підсудного має проводитись з посиланням на ряд факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).
Судом належним чином враховано тяжкість та обставини кримінального правопорушення у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_7 , яке є особливо тяжким злочином (ст.12 КК України) і щодо якого є обґрунтоване органами досудового розслідування обвинувачення, а також тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення його винуватості у вчиненні злочинів, а тому суд першої інстанції, приймаючи належним чином до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , його сімейний стан, дійшов цілком правильного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби, оскільки відсутні достатні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченому процесуальних обов`язків, що випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду, його належну поведінку, а опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження, про що вказують характер протиправних дій, обставини, за яких обвинувачений вчинив дії, що ставляться йому в провину, відтак наявний обґрунтований ризик його можливого впливу на очевидців подій.
Посилання захисника на можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо його підзахисного, оскільки є можливим дотримання вказаних обов`язків ОСОБА_7 , а також те, що він має достатні соціально-стримуючі фактори, повністю визнає свою вину та відшкодував матеріальну шкоду, завдану своїми діями, що виключає можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на потерпілого чи інших учасників судового розгляду, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим, колегія суддів вважає не можуть бути враховані, оскільки потерпілий у судовому засіданні зазначає, що має матеріальні претензії до ОСОБА_7 , боїться за життя своє та своє сім`ї, категорично заперечує проти зміни йому запобіжного заходу на більш м`який.
З огляду на викладене, апеляційний суд повністю погоджується із висновком суду першої інстанції, та вважає, що встановлені обставини дають підстав вважати, що ризики в кримінальному провадженні, які стали підставою для застосування судом щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжують існувати та вірогідність їх настання є досить високою, достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.
Наявність тих фактів, що обвинувачений має постійне місце проживання соціальні зв`язки, не є безумовними підставами для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, та не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Водночас, як вбачається, молодий вік, проживання разом з родиною в яку входять особи похилого віку, позитивна характеристика за місцем проживання, спілкування серед одногрупників та однолітків, та те, що він раніше не судимий, не стали достатнім стримуючим фактором протиправної діяльності обвинуваченого.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині, що оскаржується, відповідно до вимог ст. 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а доводи апеляційної скарги викладених в ній висновків суду не спростовують.
Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд,-

ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2019 року в частині відмови в задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт в певний період доби - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:/підпис/

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
Згідно з оиргіналом.
Суддя ОСОБА_2