Справа №639/7442/19
Провадження №1-кс/639/3571/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2019 року м. Харків
Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Харкова ОСОБА_1 за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника медичної установи ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , особи, в інтересах якої подано скаргу ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , яка подана в порядку ст. 206 КПК України, щодо бездіяльності адміністрації медичної частини № 27 філії Центру охорони здоров`я ДКВСУ у Харківській та Луганській областях щодо ненадання належної медичної допомоги, порушення прав особи щодо передання документів для проведення експертизи щодо визначення групи інвалідності, -
До слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася адвокат ОСОБА_5 в інтересах слідчо-заарештованого ОСОБА_6 , який перебуває в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
У скарзі зазначено, що ОСОБА_6 вже тричі звертався до слідчого судді Жовтневого районного суду міста Харкова зі скаргами на порушення його прав на отримання медичної допомоги при утриманні в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - справи № 639/5723/19, № 639/1814/19, № 639/4940/19, в порядку ст. 206 КПК України.
Однак, не дивлячись на дві ухвали, якими скарги підзахисного були задоволені - завідувача Медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» було зобов`язано забезпечити проведення повного поглибленого медичного обстеження ОСОБА_6 , для встановлення діагнозу та призначення необхідної кваліфікованої медичної допомоги , поза межами установи із залученням спеціалістів з лікарняних закладів чи закладів охорони здоров`я. З урахуванням результатів обстеження та встановленого діагнозу призначити курс лікування в обсязі, передбаченому стандартами та нормативами медичної допомоги у сфері охорони здоров`я, клінічними протоколами надання медичної допомоги, а останню скаргу підзахисного передано до Харківського окружного адміністративного суду, який в свою чергу, ухвалою від 20.09.2019 у справі № 639/7523/19, відмовив у відкритті провадження по справі.
Оскільки, ухвали суду не виконуються ні завідувачем Медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - ОСОБА_7 , ні начальником ДУ «Харківський слідчий ізолятор», захисник змушений подавати четверту скаргу в інтересах мого підзахисного, в порядку ст. 206 КПК України.
Так, ОСОБА_6 з 26.08.2018 знаходиться в ДУ «Харківський слідчий ізолятор».
Ув`язнений страждає на ряд тяжких хронічних захворювань, які потребують необхідного лікування в спеціалізованих медичних закладах МОЗ України. Серед таких захворювань наступні: Хронічний гепатит С, ВІЛ-інфекція, спондилодисцит Тh 9-Тh 10, хребці Тh 9, Тh 10 зрослись у передньо-середніх відділах, диск Тh9- Т10 відсутній, хребець Тh 1 помірно ротований, хребці Тh2, Тh3 ротовані, визначаються дифузні склеротичні зміни длінніку спинного мозку на рівні Th9-ТЬ 10. хребтовий канал відтворює деформацію хребтового стовбуру на рівні Тh9-Тh10, патологічна і кіфотична деформація з верхівкою на Тh9-Тh10- Тh11, виражений больовий синдром, помірно виражений остеохондроз та інші. Наведене підтверджується копіями висновків лікарів.
Також, його права були порушені та продовжують порушуватись завідувачем Медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 , яка всупереч положенням пп. 4 та 5 р.5 тоді ще чинних «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально- виконавчої служби України» не забезпечила негайну підготовку та передачу необхідних до МСЕК документів для проведення експертизи для визначення групи інвалідності ОСОБА_6 .
Слід зазначити, що необхідні документи для передачі до МСЕК таки були підготовлені, але їх не було передано. Представник Медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_4 на судовому засіданні у справі № 639/4940/19 повідомив, що Медична частина їх підготувала, але не має можливості їх направити, оскільки члени МСЕК знаходяться у щорічній відпустиі. Цей аргумент було враховано судом і в иій частині скарги моєму підзахисному було відмовлено.
Попри наявні діагнози, саме в Медичній частині ДУ «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 перебував лише з 15.03.2019 по 02.04.2019, весь інший час він перебував в загальній камері.
ОСОБА_6 потребує лікування в спеціалізованому медичному закладі, його стан погіршується з кожним днем, хвороба завдає йому сильних фізичних та духовних страждань - він не може сидіти й нормально пересуватись самостійно, існує загроза здоров`ю та життю, проте, жодного лікування підзахисний не отримує.
Станом на 17 жовтня 2019 року ситуація не змінилась: ОСОБА_6 знаходиться навіть не в Медичній частині ДУ «Харківський слідчий ізолятор», а в загальній камері № 128 корпусу № 1, умови в якій можна назвати такими, що принижують людську гідність, при цьому, підзахисний не отримує ні лікування, ні навіть знеболюючого.
Захисник просилазобов`язати завідувача Медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» забезпечити НЕГАЙНЕ доставления ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до спеціалізованого медичного закладу за місцем відбування покарання для отримання необхідного лікування встановлених у ОСОБА_6 захворювань, зобов`язати завідувача Медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» забезпечити ТЕРМІНОВУ передачу необхідних до МСЕК для проведення експертизи для визначення групи інвалідності ОСОБА_6 , зобов`язати завідувача Медичної частини ДУ «Харківський слідчий ізолятор» та начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» надати звіт до суду про виконання ухвали суду, в разі, якщо скарга буде задоволена.
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримала скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити. Таку ж позицію висловив і сам ОСОБА_6 .
Прокурор заперечував проти скарги в частині вимог про зобов`язання завідуючого Харківської міської медичної частини №27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях направити документи ОСОБА_6 до МСЕК, оскільки зазначив, що вказане питання не є предметом розгляду слідчим суддею в порядку ст. 206 КПК України. В іншій частині проти задоволення скарги не заперечував.
Представник Харківської міської медичної частини №27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях лікар-терапевт ОСОБА_4 заперечував проти скарги, посилаючись на те, що для передання документації на МСЕК необхідні оригінали та копії: паспорту, ідентифікаційного коду, військового квитка, які повинні бути надані саме до медичної частини, проте на даний час ОСОБА_6 такі документи йому не надані. Як тільки вказані документи будуть в наявності, питання, поставлене в цій частині скарги, буде вирішено.
Стосовно проведення лікування у спеціалізованому закладі охорони здоров`я повідомив, що ОСОБА_6 потребує лікування вузьким спеціалістом лікарем-вертебрологом, проте у ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім.?проф. М.?І.?Ситенка НАМН України» відсутня можливість забезпечити стаціонарне лікування особи, яка перебуває під вартою.
Заслухавши думки учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.
Разом з тим, положеннями КПК України не передбачено повноважень слідчого судді щодо здійснення в порядку, передбаченому ст. 206 КПК України судового контролю за додержанням прав, на порушення яких посилається захисник у своїй скарзі, а саме в частині зобов`язання завідуючого Харківської міської медичної частини №27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях направити документи ОСОБА_6 до МСЕК
При цьому на відміну від порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбаченого статтями 303-308 КПК України, ст. 206 КПК України встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.
Отже, стаття 206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи, якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено, або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу.
Таким чином, положення ст. 206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З огляду на викладене, та оскільки в поданій скарзі не порушується питання щодо незаконного тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» або застосування насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), а фактично в ній оскаржуються дії та бездіяльність Медичної частини №27, тобто предмет вимог скарги в цій частині не передбачений статтею 206 та іншими положеннями КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності відмови в задоволенні скарги.
Згідно статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», статей 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.
Відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 18.03.2013р. №460/5, яким затверджено «Правила внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», передбачено надання медичного обслуговування ув`язненим особам в слідчих ізоляторах. Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104.
Згідно до п. 2.3 вищевказаного Порядку, медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.
У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.
Крім того, відповідно до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014 року, з урахуванням результатів обстеження та встановленого діагнозу лікар медичної частини негайно призначає засудженому курс лікування в обсязі, передбаченому стандартами та нормативами медичної допомоги у сфері охорони здоров`я, клінічними протоколами надання медичної допомоги.
Таким чином відповідно до медичної довідки ув`язненому ОСОБА_6 проводили медичне обстеження, проте ув`язнений продовжує скаржитись на стан свого здоров`я та зазначає, що медичній частині не вистачає вузькопрофільних спеціалістів для встановлення точного діагнозу його захворювань. ОСОБА_6 не надається кваліфікована медична допомога із залученням профільних спеціалістів з лікарняних закладів чи закладів охорони здоров`я, стан здоров`я ув`язненого погіршуються, захворювання завдають йому сильних фізичних страждань.
З огляду на вищевикладене слідчим суддею приймається рішення про зобов`язання уповноважених осіб медичної частини та начальника установи забезпечити проведення забезпечити проведення курсу лікування ув`язненого ОСОБА_6 , з урахуванням результатів обстежень та встановленого діагнозу в обсязі, передбаченому стандартами та нормативами медичної допомоги у сфері охорони здоров`я, клінічними протоколами надання медичної допомоги, в тому числі у спеціалізованому медичному закладі поза межами установи із залученням вузьких спеціалістів.
Вимоги ж скарги щодо зобов`язання надати звіт про виконання ухвали слідчого судді задоволенню також не підлягають у зв`язку з відсутністю врегулювання вказаного питання положеннями ст. 206 КПК України.
Керуючись ст. ст. 206, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 задовольнити частково.
Зобов`язати завідувача Харківської міської медичної частини №27 філії Центру охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України у Харківській та Луганській областях та начальника ДУ «Харківський слідчий ізолятор» забезпечити проведення курсу лікування ув`язненого ОСОБА_6 , 1982 року народження, з урахуванням результатів обстежень та встановленого діагнозу в обсязі, передбаченому стандартами та нормативами медичної допомоги у сфері охорони здоров`я, клінічними протоколами надання медичної допомоги, в тому числі у спеціалізованому медичному закладі поза межами установи із залученням вузьких спеціалістів.
У задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено 31.10.2019 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1