Справа № 361/8331/19
Провадження № 1-кс/361/2670/19
УХВАЛА

28 листопада 2019 року м. Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003276 від 23.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:
26 листопада 2019 року старший слідчий Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: автомобіля марки «MAN 12.220», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 .

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Броварського відділу поліції ГУ НП в Київській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003276, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

У судове засідання слідчий не з`явився, про день та час розгляду повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно дост. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно дост. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно дост. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Старший слідчий Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший капітан поліції ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, вимоги клопотання не підтримав, не обґрунтував, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки ««MAN 12.220», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , може призвести до його зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування чи відчуження, або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи, що слідчий не з`явився у судове засідання, а отже не підтримав подане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна, поданого слідчим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 167-168, 170-174, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И Л А:
У задоволенні клопотання старшого слідчого Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0003276 від 23.11.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про накладення арешту на автомобіль марки ««MAN 12.220», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1