справа № 208/1146/17
№ провадження 1-кс/208/3179/19
УХВАЛА
Іменем України

15 листопада 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог ст. 303, 304 КПК України за матеріалами скарги ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 02.09.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000037 від 29.07.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України, -

встановив:
15.11.2019 року в провадження слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 02.09.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000037 від 29.07.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України.
Скарга вмотивована тим, що 29.07.2015 року за заявою ОСОБА_4 були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037 за ч. 1 ст. 190 КК України за фактом того, що, на думку заявниці, на початку квітня 2015 року ОСОБА_5 незаконно, шляхом обману, підробки документів шахрайським шляхом заволодів квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка придбана на підставі договору довічного утримання, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 від 08.12.1995 року, який посвідчено державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі заборон відчуження за № 22194 в книзі 85. 01.11.2019 року ОСОБА_2 отримав оскаржувану ним копію постанови слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 02.09.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000037 від 29.07.2015 року у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.09.2016 року та він є її спадкоємцем за заповітом від 05.09.2016 року. Вважає, що оскільки заявниця ОСОБА_4 померла, він є потерпілим у вказаному кримінальному провадженні та має право на оскарження постанови слідчого від 02.09.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000037 від 29.07.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України, яку вважає необ`єктивною, протиправною та прохає скасувати.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає за необхідне повернути скаргу особі, яка її подала.
Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.
Згідно ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Згідно ч. 6 ст. 55 КПК України, якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи або особа перебуває у стані, який унеможливлює подання нею відповідної заяви, положення частин першої - третьої цієї статті поширюються на близьких родичів чи членів сім`ї такої особи. Потерпілим визнається одна особа з числа близьких родичів чи членів сім`ї, яка подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого, а за відповідним клопотанням - потерпілими може бути визнано кілька осіб.
Після того, як особа, яка перебувала у стані, що унеможливлював подання нею відповідної заяви, набуде здатності користуватися процесуальними правами, вона може подати заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
З матеріалів скарги вбачається, що заявником у кримінальному провадженні № 0000037 від 29.07.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України є ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 27.09.2016 року.
Згідно матеріалів скарги, ОСОБА_2 за час розслідування кримінального провадження № 0000037 від 29.07.2015 року та за життя заявниці ОСОБА_4 заяву про вчинення кримінального правопорушення або заяву про залучення його до провадження як потерпілого не подавав.
Посилання ОСОБА_2 на набуття ним статусу потерпілого на підставі ч. 6 ст. 55 КПК України неспроможні, оскільки, по-перше, смерть заявниці ОСОБА_4 настала не внаслідок кримінального правопорушення можливих шахрайських дій, по-друге, матеріали скарги ОСОБА_2 не містять відомостей щодо того, що він є близьким родичем чи членом сім`ї заявниці ОСОБА_4 .
Факт заповідання заявниці ОСОБА_4 квартири за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 також не відносить його до близьких родичів чи членів сім`ї заявниці та не надає автоматично йому статусу потерпілого у кримінальному провадженні, оскільки, згідно з ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, до скаржник ОСОБА_2 не набув у кримінальному провадженні № 0000037 від 29.07.2015 року процесуального статусу потерпілого, відповідно, не має й права на оскарження постанови слідчого від 02.09.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000037 від 29.07.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу.
У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Слідчим суддею також враховано, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.
У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 22, 26, 55, 304 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:
Скаргу ОСОБА_2 на постанову слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 02.09.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000037 від 29.07.2015 року за ч. 1 ст. 190 КК України повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення скарги надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї документами.
Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1