Справа № 369/6449/19
Провадження №1-в/369/148/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання засудженого
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Металіст Слов`яносербського району, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, та ч. 2 ст. 289 КК України, -
про застосування щодо ОСОБА_2 Закону України «Про амністію у 2016 році»,
за участю:
секретаря ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_2 ,
ВСТАНОВИВ :
На розгляд до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 , засудженого 22.06.2016 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 263, та ч. 2 ст. 289 КК України.
Згідно вказаного вироку ОСОБА_2 було призначено покарання за:
-ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі,
-ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_2 визначено остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально- виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
При цьому ОСОБА_2 відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015р.) було зараховано в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 05.03.2015р. по 22.06.2016р. включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
22.06.2018 р. Апеляційним судом м. Києва вирок суду першої інстанції було скасовано в частині призначення покарання та застосування ст.ст. 75, 76 КК України та постановлено новий вирок, яким ОСОБА_5 призначено покарання за:
-за ч. 1 ст. 263 КК України - 3 років 6 місяців позбавлення волі,
-ч. 2 ст. 289 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.
В решті вирок залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 18.04.2019 р. вирок Апеляційного суду м. Києва від 22.06.2018 р. було залишено без змін.
06.09.2017 р. року набрав чинності Закон України № 1810-VIII «Про амністію у 2016 році». Відповідно до ст. 13 цього Закону, його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
ОСОБА_2 засуджений 22.06.2018 р. Апеляційним судом м. Києва за вчинення кримінальних правопорушень, які відбулися до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнюються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Беручи до уваги зараховане в строк відбування покарання попереднє ув`язнення з 05.03.2015 р. по 22.06.2016 р. включно з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, на момент набрання Законом чинності ОСОБА_2 відбув більше половини призначеного йому строку покарання.
При цьому ОСОБА_2 не відноситься до осіб, які зазначені у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та в статті 9 Закону України № 1810-VIII від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».
Тому на підставі вищевказаного просив суд клопотання задовольнити у повному обсязі та застосувати відносно нього ЗУ «Про амністію 2016 року».
Засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання засудженого ОСОБА_2 . Зазначив про те, що ОСОБА_2 є особою, яка підпадає під дію ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році», перешкоди щодо застосування до засудженої амністії відсутні.
Перевіривши клопотання та долучені до нього документи, вислухавши думку засудженого, захисника, суд приходить до наступного висновку.
Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до вимог ст.86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Підстави застосування амністії та перелік осіб, які повністю або частково звільняються від відбування покарання згідно амністії, визначаються законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та Закону України «Про застосування амністії в Україні».
07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» №1810-VIII від 22.12.2016 року.
Відповідно до ст. 11 даного Закону, рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Статтями 1-7 Закону передбачено перелік осіб, до яких може бути застосована амністія, та підстави її застосування.
Згідно з п. «в» ст.1 Закону зокрема звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, якщо вказані засуджені не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Стаття 10 вищевказаного Закону передбачає, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Як вбачається з матеріалів справи засуджений ОСОБА_2 , на день набрання чинності «Законом України про амністію у 2016 році» відбув більше половини призначеного строку, а саме 2 роки та 7 місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст.2, 8, 12, 86 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Металіст Слов`яносербського району, Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, та ч. 2 ст. 289 КК України, про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, призначеного вироком Апеляційного суду м. Києва 22.06.2018 року, на підставі п."в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1