Провадження № 1-кп/643/143/19
Справа № 643/2983/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представників потерпілої адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника цивільного відповідача ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

обвинуваченої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 19.01.2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянки України, освіта середня спеціальна, працює водієм у КП «Салтівське трамвайне депо», заміжня, раніше не судима, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

18.01.2017 року, о 18:12 годині, ОСОБА_9 керувала технічно справним трамваєм «Т-3», бортові номери вагонів № 661 та № 662, на якому рухалася по маршруту № 26, по пр. Тракторобудівників м. Харкова зі сторони пр. Ювілейний в напрямку вул. Салтівське шоссе.

Під час здійснення посадки/висадки пасажирів на трамвайній зупинці «Салтівське шоссе», розташованій навпроти будинку № 137-А по вул. Салтівське шосе, ОСОБА_9 грубо порушила вимоги п.п. 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

-п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

-п. 21.4 «Водію забороняється починати рух до повного зачинення дверей та відчиняти їх до зупинки транспортного засобу»

та почала рух трамваю, не впевнившись, що пасажир ОСОБА_6 вийшла з вагону, внаслідок чого сталося затискання дверима вагону трамваю правої ноги ОСОБА_6 її падіння та подальше волочіння по землі.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пассажир ОСОБА_6 , згідно з висновком судово-медичної експертизи № 212-С/17 від 20.02.2017, отримала закритий перелом правої ключиці зі зсувом, що є середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Порушення п.п. 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України ОСОБА_9 , які згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 138/17 від 24.02.2017 знаходяться в причинному зв`язку з подією та наслідками, виразилися в тому, що вона, керуючи технічно справним трамваєм, проявила необачність і не врахувала дорожню обстановку, перед початком руху не впевнилася, що всі пасажири закінчили посадку/висадку з вагонів трамваю, почала рух трамваю та допустила затискання дверима вагону трамваю ноги пасажира ОСОБА_6 , яка виходила з нього, внаслідок чого сталося її падіння та подальше волочіння по землі, що спричинило вищевказані наслідки.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_9 винуватою себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, та цивільний позов потерпілої не визнала, та пояснила, що 18 січня 2017 року, приблизно о 18 годині, працювала на 26 маршруті трамваю.

Повідомляла, що їде до 602 мікрорайону. В трамваї два вагони. Людей в трамваї майже не було. Зупинилася на зупинці «Салтівське шосе», яка знаходиться на перехресті вул. Салтівське шосе та вул. Ужгородська. Людей на зупинці не було. Ця зупинка для трамваю 8 маршруту, для одного вагону була розчищена від снігу. Трамвай перед виїздом перевіряє майстер, ОТК. Трамвай був справний. В трамваї був кондуктор, оскільки два вагони без кондуктора не їздять. На панелі приладів включилися сигнали, що можна їхати. Перед закриттям дверей, як правило, дивиться у дзеркало заднього виду. Цього разу дивилися вправо, чи не має зустрічного трамваю, який повинна пропустити. Якщо щось застрягло в дверях, лампи на панелі приладів горять червоним. Загоряння сигналу не побачила. Трамвай рухався і побачила, що назустріч з зупинки біг хлопець та показував, що треба зупинитися. Хлопець сказав, що зачепила дитину, яка вистрибнула з вагону. Няня залишилася в трамваї у другому вагоні на східцях третьої двері. Жінка сама розкрила двері і вийшла. Вона зупинилася і вийшла з трамваю. Саму пригоду вона не бачила. На скільки метрів вона від`їхала від зупинки слідчий експеримент не проводився. Вона вийшла з трамваю та підійшла до другого вагону, стояла жінка, одягнена у білі чоботи, чорні штани, шапка в руках. Жінка сказала, що є нянею та їхала з дитиною. На зупинці вона намагалася вийти з трамваю, але зупинка була засніжена, тому вона своєчасно не вийшла, її затиснуло дверима, а дитина залишилися в трамваї. Видимих пошкоджень на жінці не було. Вона раз сказала, що болить плече. Потім вона посадила дитину приблизно 6,5 років та жінку в трамвай та поїхали в депо.602 мікрорайону. Туди приїхав ревізор безпеки руху Черкашин та відвіз потерпілу в травматологію. Потім ОСОБА_10 повернувся та викликав поліцію, потім приїхала слідча група, потерпілої в цей час не було. На трамвайну зупинку слідча група не виїжджала. Чи підписувала протокол та схему дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає. В її присутності трамвай не оглядали, пошкоджень на трамваї не було. Просила її виправдати.

Не дивлячись на те, що обвинувачена ОСОБА_9 в ході судового слідства вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала, вина обвинуваченої повністю доведена зібраними по кримінальному провадженню доказами.

Показання обвинуваченої ОСОБА_9 були перевірені під час судового слідства шляхом дослідження доказів у кримінальному провадженні.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що в м. Харкові вона на цей час ніде не зареєстрована, більшість часу разом з сім`єю дитини, де працює нянею, мешкають в Криму. Отримує пенсію 1000 грн., працює нянею дитини у своїх знайомих тривалий час без укладання трудового договору. 18 січня 2017 року, приблизно о 18 годині, сіла зі своїм підопічним ОСОБА_11 у трамвай 26 маршруту у другий вагон. Наступна зупинка була «вулиця Героїв Праці». Їм потрібно було вийти на зупинці «Салтівське шосе», але перші двері працювали частково, середні двері не відчинилися й вони пішли на треті двері. Ліхтарі на зупинці горіли, оскільки вона все бачила. Зупинка була засніжена. Вона не була ні в стані наркотичного, ні алкогольного сп`яніння. Дитина вийшла першою, вона намагалася вийти за нею, але двері закрилися, а її права нога залишилася в вагоні та була затиснута дверима. Вагон поїхав, вона впала обличчям вперед, її поволокло, вона билася о землю різними частинами тіла. Вона дуже злякалася. Люди назовні кричали. Трамвай проїхав 50 м та зупинився, її нога вислизнула з дверей. Вона піднялась, якась жінка сказала, що у неї розірвано пальто. Хлопець вів її підопічного. До них підійшла водій трамваю, яку вона в залі суду впізнає як обвинувачену ОСОБА_12 . Потім водій зайшла в кабіну, закрила двері та вони поїхали до депо 602 мікрорайону. У неї набрякло плече. В депо до них підійшов ОСОБА_13 та сказав, що якщо у неї забиття, то відшкодують шкоду. Порадив сказати у травматології, що вона просто впала. Потім з`ясувалося, що у неї складний перелом правої ключиці. До посадки у трамвай вона була здорова. На місце події «швидку допомогу» та поліцію не викликали. Медичну допомогу водій трамваю не надавала. Одягнена вона була в пальто-пуховик, штани та чоботи. Пальто та штани розірвані, светр забруднений, у чоботах тріснула підошва. Пальто розірвано на спині, білі чоботи подряпані. Речі були нові, придбані перед Новим роком в грудні 2016 року, пальто в ТЦ «Караван», інші речі на ТЦ «Барабашово». Потім до 23.30 год. вона чекала в черзі травмпункту. Черкашин сплатив 500 грн. за фіксатор та 100 грн. за консультацію лікаря. Лікування, діагностику, рентген, плівку, благодійні внески, пластину та операцію оплатила сама. Крім того, на правій нозі були синяки, на щиколотці була кров та набряк, по тілу були гематоми. Операцію їй зробили на ключиці через три дні. Вона лікувалася два місяці. Їй нічого не відшкодували. Черкашин сказав, що викличе поліцію. Потім викликав слідчий і ОСОБА_10 сказав, що вона сама підсковзнулася та впала. Цивільний позов підтримала у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала, що працює реалізатором у кіоску з продажу друкованої продукції на трамвайній зупинці «Ужгородська». 18 січня 2017 року, біля 18 години, вона почула крики людей, з яких дізналася, що жінку затисло дверима трамваю та протягнуло. Люди йшли з зупинки «Ужгородська» до дворів, підходили до її кіоску та розповідали про це. Потерпілу вона не бачила. Зупинка засніжена, прочищена була одна доріжка до зупинки. Як правило, це зупинка 23 та 26 трамваю. Трамвай став на зупинці, як виходили-заходили пасажири та як поїхав трамвай не бачила. Поїхав трамвай

прямо у бік перехрестя Салтівське шосе проспект Тракторобудівників. Зупинився він знову через 20-30 метрів від зупиники, це було за кіоском, де вона працює. Після цієї події ані «швидку допомогу», ані поліцію вона не бачила. Що було з жінкою далі, їй не відомо.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.01.2017 року та схемою до нього, де зафіксована обстановка дорожньо-транспортної пригоди, а саме, встановлене місце пригоди, яке знаходиться: перехрестя вул. Салтівського шосе та вул. Медична (т. 2 а.с. 46-50).

Протоколом огляду транспортного засобу від 27.01.2017 року з ілюстративним матеріалом, згідно з яким оглянуто трамвай Т-3, два вагони, номери 661 та 662, маршрутний № 26 (т.2 а.с. 76-84);

Посвідченням водія на ім`я ОСОБА_9 (т.2 а.с.51).

Наказом про прийом на роботу від 16.08.2011 р. КП «Салтівське трамвайне депо» ОСОБА_9 (т.2 а.с. 90-91).

Книжкою водія міського електротранспорту на ім`я ОСОБА_9 (т.2 а.с.96-97).

Посадовою інструкцією водія трамваю, затвердженою наказом директора КП «Салтівське трамвайне депо» № 27 від 24.01.2014 р. (т.2 а.с.102114).

Технічними журналами трамвайних вагонів (т.2 а.с.118-121).

Актом № 3 розслідування дорожньо-транспортної пригоди з потерпілим від 20 січня 2017 року (т.2 а.с.122-124).

Актом перевірки технічного стану трамвайного поїзду № 661-662 від 18.01.2017 року (т.2 а.с. 125).

Шляховим листом водія ОСОБА_9 18.01.2017 р. (т.2 а.с. 91).

Фрагментом руху трамваю «Т-3» 26 маршуруту з бортовими номерами вагонів № 661 та 662 (т. 2 а.с. 145-146).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 14.02.2017 року, з доданою схемою, за участю потерпілої ОСОБА_6 , в присутності двох понятих, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 пояснила обставини дорожньо-транспортної пригоди за участю трамваю, яка відбулася 18 січня 2017 року (т.2 а.с. 128-135).

Висновком судово-медичної експертизи № 221-С/17, яка розпочата 20 січня 2017 р. та закінчена 20 лютого 2017 р., згідно з якою, на підставі даних судово-медичної експертизи ОСОБА_6 з урахуванням медичної документації прийшов до висновків, що у неї мають місце закритий перелом правої ключиці зі зсувом, синці на тулубі, правій руці та ногах, та садна на тулубі та лівій нозі. Ці пошкодження виникли від дії тупих твердих предметів, характерні особливості яких на тілі потерпілої не відобразилися, за механізмом удару-тертя, та могли бути отримані в строк за 2-3 дні до проведення експертизи (20 січня 2017 р.).

По ступеню тяжкості закритий перелом правої ключиці зі зсувом це середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження за ознакою тривалого розладу здоров`я (відповідно до п. 2.2.1 «в», п.2.2.2. Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень), а синці та садна відносяться до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.2.3.2 «б», п. 2.3.5 Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, можливо зробити висновок, що у ОСОБА_6 маються на тілі сліди волочіння, тобто характерні ушкодження які виникають при транспортних пригодах, коли тіло людини переміщується (протягується) по нерівній поверхні дорожнього покриття, що могло мати місце під час волочіння її трамваєм, що рухався.

Показання гр-ки ОСОБА_6 , на які вона посилається під час проведення слідчого експерименту в цілому відповідають об`єктивним судово-медичним даним в частині механізму утворення встановлених у неї тілесних ушкоджень.

Таким чином, між ДТП, що сталося 18.01.2017 р. та ушкодженнями, які були встановлені у гр-ки ОСОБА_6 є прямий причинно-наслідковий зв`язок.

В наданій медичній документації немає даних про знаходження ОСОБА_6 на момент ДТП в алкогольному чи наркотичному сп`янінні (т.2 а.с.73-74).

Постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 16.02.2017 року, саме: куртка червоного кольору «MELISA CITI», штани чорного кольору «SELA», пара чобіт білого кольору, які були надані в судовому засіданні потерпілою ОСОБА_6 та оглянуті (т.1 а.с.152-158).

Висновком експерта № 56-МК/17 судово-медичної експертизи речових доказів, яка почата 17 лютого 2017 року, закінчена 27 лютого 2017 року, згідно з яким, не можна виключити утворення пошкоджень на речах за обставин, вказаних в протоколі слідчого експерименту з ОСОБА_6 від 14.02.2017 року (т.1 а.с. 161-169).

Висновком судової автотехнічної експертизи № 138/17 від 24.02.2017 року, згідно з висновками якої: у заданій дорожній обстановці водій трамваю «Т-3» з бортовими номерами вагонів № 661 та № 662 ОСОБА_9 , повинна була діяти відповідно до вимог п.п.10.1 та 12.4 Правил дорожнього руху України.

Для оцінки дій пасажира ОСОБА_6 не потрібно застосування спеціальних технічних пізнань. Дане питання може бути вирішене слідством самостійно на основі повного юридичного аналізу всіх зібраних у справі доказів, стосовно до вимог Розділу 5 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці водій трамваю «Т-3» з бортовими номерами вагонів № 661 та № 662 ОСОБА_9 мала технічну можливість запобігти виникненню події даного ДТП шляхом виконання вимог п.п. 10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України.

У заданій дорожній обстановці у діях водія трамваю «Т-3» з бортовими номерами вагонів № 661 та № НОМЕР_1 ОСОБА_9 , убачаються невідповідності вимогам п.п.10.1 та 21.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

Для оцінки дій пасажира ОСОБА_6 не потрібно застосування спеціальних технічних пізнань. Дане питання може бути вирішене слідством самостійно на основі повного юридичного аналізу всіх зібраних у справі доказів, стосовно до вимог Розділу 5 Правил дорожнього руху України (т.2 а.с.137-139).

Постановою про визнання речових доказів та передачею їх на зберігання від 24.02.2017 року, згідно з якою комп`ютерний диск «Verbatim» з заводським номером ZE3264-DVR-J47CI, на якому знаходиться електронний файл «Поцелуева_Т_М_18012017_2200», визнано речовим доказом (т2. а.с. 141-144).

Суд, аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню докази з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, вважає вину обвинуваченої ОСОБА_9 доведеною повністю.

Невизнання провини обвинуваченою, суд вважає за бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Судом дії обвинуваченої ОСОБА_9 кваліфікуються як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесне ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_9 , суд приймає до уваги ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його скоєння, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої, її відношення до скоєного правопорушення, та данні про її особистість.

Кримінальне правопорушення, що вчинила обвинувачена, відповідно до ст.12 КК України віднесено до злочину невеликої тяжкості.

Обвинувачена раніше несудима, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, має постійне місце мешкання. На обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_9 можливо без ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи їй покарання у вигляді обмеження волі, важає можливим звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та із застосуванням додаткового виду покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід ОСОБА_9 суд не обирає, оскільки останній не був обраний під час досудового розслідування.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_6 , як зазначено вище, звернулася з позовною заявою до КП «Салтівське трамвайне депо», третя особа ОСОБА_9 , в якій просить стягнути з відповідача на відшкодування матеріальної шкоди 33446 грн. 26 коп., моральної шкоди 70000 грн. та витрати на проведення оцінювання матеріального збитку 700 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілій завдано матеріальну шкоду на загальну суму 33446 грн. 26 коп, яка складається з наступного: 6400 грн. відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я зв 2 місяці 2017 року по 3200 грн. мінімальної заробітної плати (термін втрати працездатності). 17882 грн. 46 коп. грошові кошти, які були витрачені на медичне лікування; 9163 грн. 80 коп. розмір збитку, що виник в результаті пошкодження одягу (куртка/пальто, брюки, чоботи), що підтверджується висновком спеціаліста-оцінювача ОСОБА_15 (т.1 а.с. 26-29).

Представник цивільного відповідача КП «Салтівське трамвайне депо» - ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_6 не визнала у повному обсязі та в задоволенні позову просила відмовити. Крім того, надали відзив на позовну заяву (т.1 а.с. 143-148).

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Відповідно до вимог частин першої третьої статті 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.
У разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.
Шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, відшкодовується без урахування пенсії, призначеної у зв`язку з втратою здоров`я, або пенсії, яку вона одержувала до цього, а також інших доходів.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим стягнути з КП «Салтівське трамвайне депо» на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 33446 грн. 26 коп. та 700 грн. на проведення оцінювання матеріального збитку, а всього 34146 грн. 26 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_6 в частині відшкодування моральної шкоди суд задовольняє частково та стягує з КП «Салтівське трамвайне депо» на її користь на відшкодування моральної шкоди 20000 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до КП «Салтівське трамвайне депо» суд відмовляє за їх недоведеністю.

Судові витрати підлягають стягненню з винної особи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком в 2 (два) роки.

Згідно з п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України покласти на засуджену обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - комп`ютерний диск «Verbatim» - зберігати в матеріалах кримінальної справи.

Речові докази - куртка червоного кольору «MELISA CITI», штани чорного кольору «SELA», пара чобіт білого кольору, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 - залишити у її володінні.

Стягнути з Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо» на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди 33446 грн. 26 коп. та 700 грн. на проведення оцінювання матеріального збитку, а всього 34146 грн. 26 коп.

Стягнути з Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо» на користь ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо», третя особа ОСОБА_9 , відмовити.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь НДЕКЦ (стягувач: Держава, код доходів: 24060300, отримувач платежу: УК Слобідсь/м.Хар Слобідськи/24060300 п/рахунок 0005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, Банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 138/17 від 24.02.2017 у розмірі 1055 (одна тисяча п`ятдесят п`ять) грн. 52 коп.

Вирок може бути оскаржений через Московський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Прокурору та ОСОБА_9 копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1