У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 183/186/17

№ 1-кс/183/2116/19

05 вересня 2019 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про застосування у кримінальному провадженні, внесеному 28.03.2016 року до ЄРДР за № 0001131, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ноябрьськ Тюменської області, РФ, громадянину України, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вимогами ст. ст. 176-178 КПК України слідчий Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що під час проведення досудового розслідування встановлено, що 27.03.2016 року приблизно о 00.20 годин ОСОБА_7 знаходився в приміщенні кафе «Пещера», розташованого по вул. В.Ковалівка, 2 м. Новомосковська Дніпропетровської області, де зустрів свого знайомого ОСОБА_8 . В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_8 , а саме мобільним телефоном «LG-D690», який був у чохлі «G3 Stylus», шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 27.03.2016 року приблизно о 00.25 годин, знаходячись в приміщенні кафе «Пещера», розташованого по вул. В.Ковалівка, 2 м. Новомосковська Дніпропетровської області, діючи умисно, із корисливих мотивів, попросив у ОСОБА_8 його мобільний телефон «LG-D690» з метою, начебто, зателефонувати. У свою чергу ОСОБА_8 , повністю довіряючи ОСОБА_7 , передав свій мобільний телефон «LG-D690», який був у чохлі «G3 Stylus» останньому з метою зробити дзвінок. Отримавши в такий спосіб доступ до мобільного телефону «LG-D690», ОСОБА_7 вийшов з приміщення кафе «Пещера», розташованого по вул. В. Ковалівка, 2 м. Новомосковська Дніпропетровської області та пішов в сторону вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області. ОСОБА_8 , побачивши, що ОСОБА_7 швидкою ходою відходить від кафе «Пещера» з його мобільним телефоном «LG-D690» почав наздоганяти та вимагати повернути мобільний телефон, однак ОСОБА_7 , не звертаючи увагу на прохання ОСОБА_8 , продовжив йти в сторону вул. Сучкова, де неподалік будинку № 15 по вул. Сучкова м. Новомосковська Дніпропетровської області його наздогнав та зупинив ОСОБА_8 , який знову попросив повернути йому мобільний телефон «LG-D690», однак ОСОБА_7 з викраденим мобільним телефоном «LG-D690», всередині якого знаходилося дві сім-карти «КиївСтар» та карта пам`яті «Micro SD 2GB», які для потерпілого не несуть матеріальної цінності, з місця скоєння злочину втік та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3.734 гривень 10 копійок.

11.01.2017 року ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за № 0001131 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Відповідно до клопотання слідчого, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину середньої тяжкості, в ході досудового розслідування встановлено, що останній після вчинення злочину одразу виїхав за межі Дніпропетровської області, до теперішнього часу переховувався та може в подальшому переховуватись від органів досудового розслідування, суду.

На підставі викладеного, слідчий вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаного ризику забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та належної поведінки ОСОБА_7 можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначила, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати його підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки на теперішній час ОСОБА_7 не буде ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя прийшла до висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яке віднесено законом до категорії середньої тяжкості, виходячи з наявних доказів, а саме: витягу з ЄРДР про внесення відомостей про кримінальне правопорушення, внесене 28.03.2016 року за № 0001131; протоколом заяви про злочин від 27.03.2016 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.04.2016 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 07.04.2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.06.2016 року; протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_8 від 16.05.2016 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 27.04.2016 року; протоколом огляду мобільного телефону «LG-D690» від 28.03.2016 року; постановою про визнання та залучення речових доказів: мобільного телефону «LG-D690», чохлу «G3 Stylus», сім карти «КиївСтар».

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , слідчий суддя враховує, що існують ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, про що свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні злочину, який віднесено до категорії середньої тяжкості. Крім того, злочин, в якому підозрюється ОСОБА_7 , було скоєно в 2016 році. Після цього ОСОБА_7 переїхав до іншого місця мешкання, переховувався від органів досудового розслідування, в зв`язку з чим в 2017 році був оголошений у розшук. Таким чином слідчий суддя вважає, що ОСОБА_7 вже переховувався від органів досудового розслідування та суду. Також, зі слів самого ОСОБА_7 , останній повернувся за місцем свого мешкання приблизно 2 місяці тому, але про своє місцезнаходження до органів досудового розслідування не повідомив, тим самим продовжив переховуватися. Тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_7 , розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, може і в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, ніде не працює, тому офіційні джерела доходів в нього відсутні, підозрюється в скоєнні середньої тяжкості кримінального правопорушення, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним обрати щодо підозрюваного найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених раніше ризиків.

Крім того, у відповідності з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні середньої тяжкості злочину, визначається в межах від 1 до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 ; майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, які було проаналізовано раніше, тривале переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя вважає, що розмір застави у вигляді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинний достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення підозрюваним застави, слідчий суддя вважає, що на підозрюваного ОСОБА_7 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ноябрьськ Тюменської області, РФ, громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 01 листопада 2019 року включно, взявши його під варту із залу суду негайно.

Визначити розмір застави щодо ОСОБА_11 у виді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а саме 38.720 грн.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_12 застави, покласти на останнього наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду на кожний виклик;

- не відлучатися з м. Новомосковська Дніпропетровської області без дозволу слідчого, прокурора та суду.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1