Справа № 635/4057/19
Провадження № 1-в/635/439/2019
УХВАЛА
18 червня 2019 року
Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)», щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Харсікі Чорнухинського району Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, який неодружений, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 25 березня 2014 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч.2 ст. 186 до 4 років позбавлення волі;
- 25 липня 2018 року Чорнухинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;
засуджений: 28.02.2019 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,-
До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)», в якому заявник просить зарахувати строк його попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року.
Особи, які беруть участь у кримінальному провадженні надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
Суд, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи та матеріали особової справи, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції від 26 листопада 2015 року зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
За положеннями ч.1 ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Порядок зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання передбачений законом України про кримінальну відповідальність, зокрема ч. 5 ст. 72 КК України. Положення зазначеної статті неодноразово змінювались законодавцем.
21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого ч. 5 ст. 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування»
Великою палатою Верховного суду у постанові від 29 серпня 2018 року надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Відповідно до ч.ч.5,6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються судами при застосуванні таких норм права.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 був засуджений 25 липня 2018 року Чорнухинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взято під варту в залі суду негайно. Початок строку відбування покарання обраховано з моменту його затримання, тобто з 25 липня 2018 року.
28 лютого 2019 року ОСОБА_4 засуджений Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. Згідно ч.4 ст. 70 КК України визначено ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання покарання, призначеного за даним вироком суду, покаранням за вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 25.07.2018 у виді 4 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_4 обраховано з 28 лютого 2019 року. У відповідності до ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_4 в строк покарання, остаточно призначеного за даним вироком, зараховано покарання відбуте за вироком Чорнухинського районного суду Полтавської області від 25.07.2018 з 25.07.2018 по 27.02.2019.
Як вбачається зі змісту вироку Чорнухинського районного суду Полтавської області від 25.07.2018 ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст. 186 КК України у квітні 2018 року, тобто після 21 червня 2017 року, заходи попереднього ув`язнення до нього були застосовані 25 липня 2018 року, тобто підстави для зарахування засудженому попереднього ув`язнення у строк покарання з урахуванням положень ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року відсутні.
З огляду наведеного, у задоволенні клопотання ОСОБА_4 слід відмовити за безпідставністю заявлених вимог.
Керуючись ст. 537, 539 КПК України, -
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , який утримується в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)», про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали суду.
Суддя ОСОБА_1