Справа № 453/1157/19
№ провадження 1-кп/453/150/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2019 року Сколівський районний суд Львівської у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
його захисника ОСОБА_5 ;
та його представника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-
ОСОБА_4 , 21.07.2019 року, близько 06 год. 50 хв., керуючи автомобілем марки «Renault Trafik», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по автодорозі Київ-Чоп у с. Козьова, Сколівського району, Львівської області до напрямку м. Чоп, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.2, 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «безпечна швидкість», «дорожні умови» та «дорожня обстановка»; Розділу 2 п. 2.3 б), д); Розділу 10 п. 10.1, Розділу 12 п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які виразилися у тому що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та її зміни, щоб мати змогу постійно контролювати рух керованого ним транспортного засобу та безпечно керувати ним, без причин технічного характеру змінив напрямок руху праворуч, після чого виїхав за межі проїзної частини на зупинку громадського транспорту, що поблизу буд. АДРЕСА_2 , на якій у цей час перебували пішоходи ОСОБА_8 та неповнолітні ОСОБА_9 , і ОСОБА_10 .
В результаті порушення Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_4 , спричинив смерть пішохода ОСОБА_8 , яка згідно висновку судово-медичної екпертизи №127 від 16.08.2019 року, наступила внаслідок тупої поєднаної травми тіла, яка супроводжувалась множинними ушкодженнями кісток тіла та внутрішніх органів, що призвело до розвитку травматично-геморагічного шоку, а неповнолітній ОСОБА_10 , спричинив згідно висновку судово-медичної експертизи №166/19 від 05.08.2019 року забійні рани на чолі, навколо орбітальну гематому справа, садно на передній поверхні грудної клітки справа, відкриту черепно-мозкову травму у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа з субарахноїдальним крововиливом, забій головного мозку які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження як небезпечне для життя в момент спричинення.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює, як і докази на їх підтвердження, від давання показань не відмовився. На даний час він щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть однієї потерпілої та тяжкі тілесні ушкодження другої потерпілої.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставинами, передбаченими ст. 66 КК України, при обранні йому міри покарання суд вбачає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину та надання допомоги потерпілим безпосередньо після вчинення злочину.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, при обранні йому міри покарання суд не вбачає.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.
Як вбачається із досудової доповіді, виконаної 11.10.2019 року Сколівським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області на обвинуваченого ОСОБА_4 , результати його оцінки показали низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, а тому існує ймовірність що виправлення його без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк є можливим та не становить високої небезпеки для суспільства.
З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, яке буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі на певний строк, з позбавленням права керувати транспортними засобами на певний строк.
Оскільки ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, щиро розкаявся у вчиненому, частково відшкодовав моральну шкоду у розмірі 150 000 грн. та в подальшому має намір здійснювати таке відшкодування відповідно до укладеного договору про відшкодування заподіяної шкоди, решту відшкодування за заподіяну шкоду потерпілий має намір отримати за рахунок страхових виплат, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і тому є підстави звільнити його від відбування покарання з випробуванням, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів для реалізації принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, поклавши на нього обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи і періодично з`являтись туди для реєстрації.
Долю речових доказів та питання щодо стягнення судових витрат слід вирішити у порядку, визначеному ст. ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки з випробуванням, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу не обирати.
Речовий доказ: автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який передано на зберігання на територію стоянки, що за адресою: вул. Івана Франка, 3, м. Сколе, Львівської області повернути ОСОБА_12 .
Захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна автомобіля марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 23.07.2019 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави: судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №3840 від 18.09.2019 року в сумі 3 140 (три тисячі сто сорок) грн.; судові витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи №3839 від 17.09.2019 року в сумі 3 768 (три тисячі сімсот шістдесят вісім) грн.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя