Справа № 346/6108/14-к
Провадження № 1-кп/344/782/19
У Х В А Л А

08 жовтня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальними актами про обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого п.12 ч. 2 ст.115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 серпня 2019 року матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за п.12 ч. 2 ст.115 КК України направлено для судового розгляду в Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14.08.2019 обрано щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 11 жовтня 2019 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

07.10.2019 о 10.55 через канцелярію суду надійшли письмові клопотання прокурора, згідно яких просив продовжити строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Прокурор у судовому засіданні раніше подані письмові клопотання про продовження строку дії тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтримав з підстав, наведених у них, та зазначив, що дані клопотання попередньо вручено обвинуваченим та захисникам.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтримали позицію прокурора, просили до обвинувачених продовжити запобіжні заходи у виді тримання під вартою, оскільки вони переховувалися від досудового слідства, знаходячись на волі, можуть вчиняти тиск на свідків та переховуватися від суду.

Захисник ОСОБА_8 з посиланням на практику ЄСПЛ заперечила щодо задоволення клопотань прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено ризиків, на які він посилається як на підставу для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, просила врахувати міцність соціальних зв`язків, наявність на утриманні неповнолітньої дитини, а також те, що батько ОСОБА_10 - ОСОБА_13 , з яким він проживає, є інвалідом 3 групи. Вважала за доцільне змінити запобіжний захід ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з тримання під вартою на домашній арешт або визначити альтернативну заставу.

Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтримали думку захисника ОСОБА_8 , а також ОСОБА_10 зазначив, що утримується під вартою значний час, в УВП знаходиться більше 5 років, тому для нього ця установа вже стало місцем постійного проживання, що суперечить законодавству.

Захисник ОСОБА_9 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено ризиків, на які він посилається як на підставу для продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, просив врахувати наявність на утриманні ОСОБА_12 двох неповнолітніх дітей, характеризується позитивно, також те, що ОСОБА_12 не було відомо те, що він знаходиться в розшуку, останній не має наміру переховуватися від суду, а тому просив змінити щодо обвинуваченого запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Обвинувачений ОСОБА_12 підтримав думку свого захисника.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, в тому числі дані, що характеризують особу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , їх вік, стан здоров`я, майновий стан, наявність та відсутність соціальних зв`язків, репутацію обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які раніше не судимі, суд враховує, що злочин, інкримінований обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (п.12 ч. 2 ст. 115 КК України) є особливо тяжким, на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України щодо можливого незаконного впливу на свідків, що ще не допитувались Івано-Франківським міським судом під час судового розгляду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також, на переконання суду, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покладених на них обов`язків. Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинувачених є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинувачених від суду, оскільки обвинувачені перебували у розшуку під час проведення досудового розслідування, зокрема ОСОБА_10 з 02.05.2014 до 17.05.2014, ОСОБА_11 з 02.05.2014 до 19.11.2014 та ОСОБА_12 з 02.05.2014 до 25.03.2017.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Обставини, що слугували підставою застосування ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у виді тримання під вартою доцільно продовжити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_10 у виді тримання під вартою продовжити до 05 грудня 2019 року включно.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_11 у виді тримання під вартою продовжити до 05 грудня 2019 року включно.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_12 задовольнити. Застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_12 у виді тримання під вартою продовжити до 05 грудня 2019 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) та вручити обвинуваченим і прокурору негайно після її оголошення, інші сторони мають право отримати її копію в суді.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3