1Справа № 335/11/18 1-кп/335/154/2019
ВИРОК
31 травня 2019 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засудженого;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -
31 травня 2017 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи на грунті тривалих виниклих неприязних відносин, під час лайки, перебуваючи за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , схопив правою рукою за волосся потерпілу ОСОБА_4 , після чого наніс їй один удар кулаком лівої руки з правої сторони в область голови, чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому луски потиличної кістки справа від сагиттальної лінії з забоєм головного мозку, чим спричинив потерпілій тяжке тілесне ушкодження. В цей час потерпіла ОСОБА_4 , з метою уникнення подальшого нанесення їй тілесних ушкоджень, вирвавшись від утримання ОСОБА_6 намагалась втекти до іншої кімнати, однак ОСОБА_6 не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, штовхнув у спину потерпілу ОСОБА_4 , від чого остання впала на підлогу на правий бік тулуба. Під час того, як потерпіла ОСОБА_4 намагалася встати з підлоги, ОСОБА_6 наніс їй один удар ногою в область правого боку, близько десяти ударів руками і ногами в область тулуба та обличчя, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження у вигляді ссаден на правому плечі, в області правого ліктьового суглобу, в проекції 9,11 ребер по лопатковій та паравертебральній лініях справа.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою провину у скоєному у повному обсязі, та пояснив, що дійсно31 травня 2017 року знаходячись у квартирі АДРЕСА_2 за місцем мешкання своєї родини, перебуваючи у сильному алкогольному сп`янінні побив свою доньку, в чому розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, просить суд суворо не карати свого батька, з яким примирилася, претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
На підставі ст.349 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 ,думки самого обвинуваченого, який повідомив, що бажає закінчити судове слідство по справі без дослідження доказів, що містяться в матеріалах кримінального провадження, думки прокурора, захисника, потерпілої, докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, не досліджувалися.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.121 ч.1 КК України, за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ст.66 КК України, судом встановлені наступні пом`якшуючі покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставини: щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено законом до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не засуджений, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.
З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити покарання у виді позбавлення волі, однак зі звільненням останнього від відбування зазначеного покарання з випробуванням в порядку, передбаченому ст. 75 КК України і покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його конкретним обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , а також обставинам, що пом`якшують його покарання і відсутністю таких, що його обтяжують, а також відсутністю матеріальних чи моральних претензій з боку потерпілої ОСОБА_4 та її думку про не суворе покарання, а отже, сукупність вищевказаних даних свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_6 іншого виду покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, виходячи з того, що саме покарання у виді позбавлення волі з подальшим звільненням від його відбування з випробуванням буде необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме принципам справедливості, розумності і достатності.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 06.11.2017 року ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з закінченням терміну дії ухвали ОСОБА_6 був звільнений з під варти 03.05.2019 р., строк перебування під вартою суд враховує у строк покарання. Згідно з позицією Верховного Суду України, викладеної 29.08.1018 року у справі № 663/537/17, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. За ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Тому суд зараховує строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 06 листопада 2017 року по 21 березня 2019 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 22 березня 2019 року по 3 травня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі
Цивільний позов потерпілою ОСОБА_4 не заявлений.
Речові докази, судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст.368, 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.121 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Згідно зі ст.75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбуття призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання попереднє ув`язнення з 06 листопада 2017 року по 21 березня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 22 березня 2019 року по 3 травня 2019 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі
Вирок може бути оскаржений в Запорізький апеляційний суд через Орджонікідзевський районний суд м.Запоріжжя протягом 30 днів з моменту його проголошення. Для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1