Провадження № 1-кс/161/5176/19
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року м. Луцьк

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про накладення арешту із забороною на відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено під час проведення обшуку 13.06.2019 року, у приміщенні Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, за адресою, Волинська область, вул. Винниченка 67, а саме:
Лист ГУ Держгеокадастру № 34-3-0.4-111/60-18 від 29.12.2018 року «про розгляд заяви», лист з додатками на 3 арк;

Лист ГУ Держгеокадастру № 28-3-0.4-103/60-18 від 17.12.2018 року адресований директору ПАТ «Кульчинський силікатний завод», лист на 1 арк.та додатки на 3 арк.

Клопотання вмотивоване тим, що у провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області перебувають матеріали досудового розслідування, що внесено до ЄРДР за №0000020, від 21.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та ДП «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» організовано схему вимагання неправомірної вигоди від керівників приватних суб`єктів господарювання за безперешкодну видачу для підприємств дозвільних документів.
Для позитивного вирішення питання про отримання дозвільних документів вказані службові особи, діючи за попередньою змовою, змушували ряд суб`єктів господарювання укладати з ДП «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»фіктивні договори про нібито надані консультаційні (юридичні) послуги та вносити кошти на рахунки Інституту в якості неправомірної вигоди.

Після цього, вказані кошти перераховувались Інститутом на рахунки підставних фізичних осіб-підприємців та інших суб`єктів господарювання, через яких службові особи Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та ДП «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» конвертовували та знімали готівкою, таким чином отримуючи неправомірну вигоду.
В ході проведення обшуку 13.06.2019 р. в приміщенні Головного Управління держгеокадастру у Волинській області, за адресою: Волинська область, м.Луцьк, вул. Винниченка 67, виявлено та вилучено:
Лист ГУ Держгеокадастру № 34-3-0.4-111/60-18 від 29.12.2018 року «про розгляд заяви», лист з додатками на 3 арк;

Лист ГУ Держгеокадастру № 28-3-0.4-103/60-18 від 17.12.2018 року адресований директору ПАТ «Кульчинський силікатний завод», лист на 1 арк.та додатки на 3 арк.

Як передбачено ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

13.06.2019 документи визнано речовими доказами, оскільки вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України - були об`єктом кримінально протиправних дій, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення злочину та /або є доходами від такого майна.

Санкція ч.3 ст.368 КК України, передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, на думку органу досудового розслідування, у даному конкретному випадку, арешт є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів, а тому просить клопотання задовольнити та накласти запитуваний арешт.

В судовому засіданні, заслухавши з приводу клопотання думку: слідчого, який клопотання підтримав з підстав зазначених у ньому, дослідивши матеріали клопотання, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення.

Відповідно до положень ст.167 КПК України якими передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч.2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на те, що стороною кримінального провадження, на підставі наданих та досліджених в судовому засіданні слідчим суддею доказів, доведено наявність підстав для накладення арешту на вищезазначене тимчасово вилучене майно, оскільки є достатньо-ґрунтовні підстави вважати, що з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, враховуючи характер та обставини розслідуваного кримінального правопорушення, наявні у матеріалах клопотання фактичні дані, які дають достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, попередження можливого їх знищення, втрати або пошкодження, забезпечення їх правомірного утримання та дослідження органами досудового розслідування, проведення необхідних слідчих дій та судових експертиз, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на вказане майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.167; 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000020, від 21.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, із забороною на відчуження, розпорядження та користування майном, яке вилучено під час проведення обшуку 13.06.2019 року, у приміщенні Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, за адресою, Волинська область, вул. Винниченка 67, а саме:
Лист ГУ Держгеокадастру № 34-3-0.4-111/60-18 від 29.12.2018 року «про розгляд заяви», лист з додатками на 3 арк;

Лист ГУ Держгеокадастру № 28-3-0.4-103/60-18 від 17.12.2018 року адресований директору ПАТ «Кульчинський силікатний завод», лист на 1 арк.та додатки на 3 арк.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_1