Провадження №1-кп/127/578/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.10.2018 р. за № 0004045, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Гайсин Вінницької області, громадянина України, освіта вища не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 Кримінального кодексу України раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, в невстановлену дату та час, діючи умисно, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, який в подальшому зберігав без мети збуту в автомобілі марки «Honda» моделі «Accord» д. н. з. « НОМЕР_1 », яким останній користується на підставі доручення.

В подальшому, 03.10.2018 р. до чергової частини Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області по спецлінії «102» надійшло повідомлення від працівника патрульної поліції про те, що за адресою: вулиця Амосова, 56 в місті Вінниці в ОСОБА_5 виявлено згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору.

При виїзді слідчо-оперативної групи в період з 22.43 год. по 23.30 год. 03.10.2018 р. в ході проведення огляду ділянки дороги навпроти будинку 56 по вулиці Амосова в місті Вінниці, у присутності понятих, було виявлено та вилучено з автомобіля марки «Honda» моделі «Accord» д. н. з. « НОМЕР_1 » згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору, яку ОСОБА_5 зберігав без мети збуту. Надана на дослідження кристалічна речовина, містить наркотичний засіб мета дон, обіг якого обмежено. В кристалічній речовині масою 0,2458 г, маса мета дону становить 0,1409 г.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 10.12.2019 р. між ним з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 і адвокатом ОСОБА_4 - з іншої.

Відповідно до обвинувального акту та наданої суду угоди про визнання винуватості дії ОСОБА_5 за вищевказаним фактом кваліфіковано за частиною першою статті 309 КК, тобто незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Згідно з наданою суду угодою обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнає обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; сторони погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчинені інкримінованого йому злочину визнав та просив затвердити угоду про визнання винуватості, призначивши визначене в ній покарання. При цьому зазначив, що угоду укладено добровільно, наслідки її затвердження та наслідки умисного невиконання затвердженої угоди йому зрозумілі.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 підтримав подану угоду та просив її затвердити.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та угоду про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Порядок здійснення кримінального провадження на підставі угод регламентований статтями 486-475 глави 35 КПК.

Зокрема, частиною другою статті 469 КПК встановлено, що угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. При цьому пунктом 1 частини четвертої зазначеної статті регламентовано, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Частиною четвертою статті 474 КПК визначено перелік питань, які суд зобов`язаний з`ясувати у обвинуваченого перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості. В ході судового розгляду кримінального провадження відомостей, які б свідчили про те, що обвинувачений ОСОБА_5 не розуміє приписів пунктів 1-4 частини четвертої статті 474 КПК, судом встановлено не було. Крім того, надана суду угода відповідає вимогам положень статті 472 та частині сьомої статті 474 КПК.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 розуміє, положення частини другої статті 473 КПК, відповідно до якої наслідком укладання та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора і обвинуваченого є обмеження їх права на оскарження вироку; для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК; ОСОБА_5 також розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь-якого положення складеної угоди; у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до положень статті 476 КПК прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальним порядку; ОСОБА_5 розуміє, що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за статтею 389-1 КК.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд приймає до уваги те, що згідно з пред`явленим ОСОБА_5 обвинуваченням його дії охоплюються складом злочину, передбаченого частиною першою статті 309 КК, тобто незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту. ОСОБА_5 в судовому засіданні даної обставини не заперечував, повідомивши суду, що вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Суд також враховує, що згідно з приписами статті 12 КК, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, відповідно до наданих суду матеріалів є особою раніше не судимою, за місцем проживання характеризується позитивно, у вчиненому розкаявся.

Застережень, які б перешкоджали затвердженню угоди, встановлені частиною сьомою статі 474 КПК, у підготовчому судовому засіданні встановлені не були. Узгоджене сторонами угоди покарання відповідає загальним засадам кримінального закону щодо призначення кримінального покарання, визначені у статтях 50 і 65 КК, згідно з якими особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Приймаючи до уваги, що угода відповідає вимогам чинного кримінально-процесуального законодавства, обвинуваченому та його захиснику зрозумілі наслідки затвердження угоди, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 і захисником ОСОБА_4 - з іншої. При цьому суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання, вид та міра якого була погоджена сторонами, тобто покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Суд також вважає за доцільне зауважити, що частиною першою статті 26 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі КПК) регламентовано, що засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Тому, зважаючи на приписи абзацу третього пункту 2 частини четвертої статті 374 КПК, згідно з якими у резолютивній частині вироку зазначаються у разі визнання особи винуватою, зокрема, початок строку відбування покарання, суд вважає за необхідне зазначити, що строк відбування кримінального покарання у виді штрафу слід рахувати саме з дня набрання вироком законної сили.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень статті 100 КПК.

Разом з тим, згідно з наданою представником сторони обвинувачення ухвалою слідчого судді від 08.10.2019 р. на згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору та змиви з поверхонь долонь ОСОБА_5 накладено арешт, який підлягає скасуванню.

Згідно з частиною першою статті 124 КПК судові витрати слід покласти на обвинуваченого.

Керуючись статтями 314, 369-371, 373-374, 475 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду, укладену 10.12.2019 р. між прокурором ОСОБА_3 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 і захисником ОСОБА_4 - з іншої у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України, відомості про який внесено до ЄРДР 04.10.2018 р. за № 0004045.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Строк відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 08.10.2019 р. на згорток фольги з кристалічною речовиною білого кольору та змиви з поверхонь долонь ОСОБА_5 скасувати.

Речові докази, а саме: змиви з рук і скляні віалі, які поміщено до спецпакету № 3789401 та кристалічну речовину, яка поміщена до спецпакету № 3789400, що передані на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) гривень вартості витрат на залучення експерта.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Вінницький міський суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: