Справа №:755/4833/17
Провадження №: 1-кп/755/1258/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2019 р. колегія суддів Дніпровського районного суд м. Києва в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000178 від 23.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_8 ,
захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0000178 від 23 вересня 2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відповідно до вимог ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, 30.03.2017 року, кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, визначено для проведення судового провадження складу колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_12 , судді: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
Ухвалою колегії суддів Дніпровського районного суду м. Києва від 07 червня 2019 року кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України направлено до Київського апеляційного суду для вирішення питання про визначення підсудності.
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 04 липня 2019 року подання в. о. голови Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_15 про визначення підсудності та направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, до Деснянського районного суду м. Києва залишено без задоволення.
Після повернення матеріалів провадження з Київського апеляційного суду, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2019 року, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Оскільки в провадженні судді ОСОБА_1 , як головуючої, на розгляді не перебувало дане кримінальне провадження, крім того, судді нового складу колегії ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не приймали участь саме у підготовчому судовому засіданні та не вирішували питання, які передбачені ст. 314 КПК України, для недопущення порушення прав учасників процесу та можливості виникненню питань, які підлягають вирішенню при підготовці кримінального провадження до судового розгляду, з метою не порушення правил підсудності, суд прийшов до висновку про необхідність призначення підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, зазначив, що не має підстав для його направлення до Київського апеляційного суду для визначення підсудності, відповідно до вимог ст. 177 КПК України заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України обвинуваченому ОСОБА_6 , крім того, клопотав про продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту з електронними засобами контролю (браслет) з покладенням на них наступних обов`язків: заборонити залишати житло, в якому вони проживають, прибувати за кожною вимогою до суду.
Захисник ОСОБА_9 не заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, заявив клопотання про зміну міри запобіжного заходу ОСОБА_6 з утримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, оскільки останній зацікавлений в повному і об`єктивному розгляді кримінального провадження, крім того, має міцні соціальні зв`язки.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.
Захисник ОСОБА_10 не заперечувала проти призначення обвинувального акту до судового розгляду, зазначила, що дане кримінальне правопорушення не відноситься до території Дніпровського районного суду м. Києва, не погодилася з продовженням застосування запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у вигляді цілодобового домашнього арешту, просила змінити на нічний домашній арешт.
Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку свого захисника.
Захисник ОСОБА_11 зазначив про необхідність визначення підсудності даного кримінального провадження, оскільки вважає, що воно територіально не підлягає розгляду Дніпровським районним судом м. Києва. Крім того, просив змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на арешт в нічний час доби.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.
Заслухавши думки учасників судового провадження, оглянувши клопотання, вивчивши обвинувальний акт кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.
Згідно зі ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.
Відповідно до змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.
Однак, кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 189 КК України, яке є більш тяжким правопорушенням, було вчинено за адресою: м. Київ, вул. Біломорська, 1, що не відноситься до території Дніпровського району м. Києва.
За таких обставин, зважаючи на правила, зазначені ст. ст. 32, 34 КПК України, які визначають, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду, то в даному випадку обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000178 від 23.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, підлягає направленню до Київського апеляційного суду для визначення підсудності кримінального провадження.
Що стосується інших питань, які підлягають з`ясуванню колегією суддів під час підготовчого судового засідання, то вказані питання мають бути вирішені судом, якому згідно з процесуальним законодавством, належить розглядати дане кримінальне провадження.
Вирішуючи питання щодо доцільності продовження застосування обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що вони наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також на конкретні обставини кримінального провадження, його особу та схильність до скоєння нових кримінальних правопорушень.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну міри запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки не зникли ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Щодо клопотань захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про зміну покладених обов`язків на обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.05.2019 року, колегія суддів вважає їх такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.
У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання в м. Києві, крім того, має чоловіка, який являється інвалідом 1 групи, на утриманні чотири малолітні дитини, призначений судом запобіжний захід у вигляді цілодобового арешту не порушувала.
Обвинувачений ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання, навчався на 4 курсі в Київському Національному університеті харчових технологій, мав постійне місце роботи, бажає відновити навчання в учбовому закладі, має бажання працювати, крім того, не порушував умови запобіжного заходу, який йому був визначений судом.
Аналіз наведених обставин та вимог закону з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини дозволяє суду зробити висновок про можливість зміни обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_7 покладених на них ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.05.2019 року обов`язквів, визначивши їм цією ухвалою з покладенням певних обов`язків, що на думку колегії суддів буде достатнім й необхідним заходом забезпечення їх належної процесуальної поведінки під час судового розгляду кримінального провадження та для забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, запобіганню певним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 176-178, 181, 194, 314 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000178 від 23.09.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, направити до Київського апеляційного суду для визначення підсудності кримінального провадження.
Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 40 днів - до 31 серпня 2019 року включно.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді домашнього арешту строком на 40 днів - до 31 серпня 2019 року, при цьому змінити ОСОБА_5 , покладені на неї ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.05.2019 року обов`язки, визначивши їй цією ухвалою:
-не залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год по 06 год;
-з`являтися за кожною вимогою до суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді домашнього арешту строком на 40 днів -до 31 серпня 2019 року, при цьому змінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , покладені на нього ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 24.05.2019 року обов`язки, визначивши йому цією ухвалою:
-не залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22 год по 06 год;
-з`являтися за кожною вимогою до суду;
-повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали вручити прокурору, захисникам, обвинуваченим та направити начальнику Державної установи «Київського слідчого ізолятора» Міністерства юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення в частині провадження запобіжного заходу.

Головуючий суддя:

Суддя:

Суддя: