Провадження № 1-кс/643/5874/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2019 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна захисника ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002457 від 14.05.2019 за ч. 4 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в обґрунтування якого зазначив, що Московським ВП ГУНП в Харківській області розслідується кримінальне провадження за фактом заволодіння невстановленою особою грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 21000 доларів США шляхом зловживання довірою, під приводом продажу автомобіля «Toyota Camry».

14.05.2019 під час огляду місця події у ОСОБА_4 виявлено та вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , видане ТСЦ 1841 на ім`я ОСОБА_7 та автомобіль Toyota Camry, р.н. НОМЕР_2 , білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 .

В наступному ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 16.05.2019 на вказане майно накладений арешт та автомобіль переданий потерпілому ОСОБА_8 на відповідальне зберігання, проте ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 23.07.2019 арешт автомобіля скасований.

Посилаючись на те, що автомобіль «Toyota Camry», білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 є речовим доказом у даному кримінальному провадженні слідчий просить накласти арешт на нього з метою збереження та запобігання можливості знищення або переховування.

До суду прокурор подав заяву про розгляд та задоволення клопотання у його відсутність.

ОСОБА_4 та представник останнього підтримали клопотання, пославшись на сумнівність обставин, через які автомобіль вибув від ТОВ «АК ПЛЮС» (далі Товариство), що не виключає злочинну змову співробітників Товариства з невстановленими особами й велику вірогідність чергової передачі автомобіля у користування будь-кому та його приховування чи відчуження.

Представник ТОВ «АК ПЛЮС» проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на те, що вказаний автомобіль належить на праві власності Товариству, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, та у протиправний спосіб вибув з володіння Товариства. Через це автомобіль перебував у розшуку на підставі рішення слідчого ГУНП в Чернівецькій області.

Крім того зазначив, що автомобіль мав статус тимчасово вилученого майна, отже й питання щодо його арешту могло вирішуватись лише одного разу у передбачені КПК України строки під час розгляду клопотання про арешт тимчасово вилученого майна. Наразі підстави для арешту майна, а тим паче для його передачі на зберігання ОСОБА_4 , який не є його власником, відсутні.

Суд, розглянувши клопотання, дійшов наступного: посилання представника Товариства про відсутність, наразі, підстав для вирішення питання про арешт тимчасово вилученого майна, яким є спірний автомобіль, не є слушним, так автомобіль приєднаний до кримінального провадження в якості речового доказу, арешт якого й вирішується.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
З погляду на приведене визначення речових доказів суд вважає, що спірний автомобіль беззаперечно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, так як використовувався як знаряддя злочину (під знаряддям злочину слід розуміти будь-яке майно, яке використовується чи може використовуватись для вчинення злочину), та сам по собі може й має бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Здатність даного майна бути використаним в якості доказу у кримінальному провадженні не залежить від того, кому саме воно належить чи у чиєму фактичному володінні знаходиться.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, крім іншого, є доказом злочину.

Арешт майна, згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, завданням якого є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, крім іншого, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З погляду на викладене, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, той факт, що наразі не встановлено всіх обставин вибуття спірного автомобіля з володіння власника, не можна цілком виключити ризики його приховування, пошкодження, знищення чи чергового відчуження, отже слідчий суддя вважає, що підстави для арешту спірного майна, який слугуватиме виконанню як завдань, перелічених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, так і завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК України) в цілому існують, отже накладення арешту є виправданим та обґрунтованим і клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Toyota Camry», р.н. НОМЕР_2 , білого кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , який насправді має р.н. НОМЕР_4 , шляхом заборони будь-яким особам розпоряджатися майном.

Питання щодо зберігання зазначеного автомобіля вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1