Справа № 182/1186/16-к
Провадження № 1-кп/0182/26/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.08.2019 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2015 за № 0003540 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Дурнєво Колпнянського р-ну., Орловської обл., громадянина України, який зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 , не працюючого, пенсіонера, з середньою-технічною освітою, одруженого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
за участю сторін судового провадження
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
представника потерпілого ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він 08.10.2015 приблизно о 08-00 год. на ринку «1-квартал», розташованого по вул. Добролюбова, 2-а в м. Нікополі Дніпропетровської обл., знаходячись за кермом в салоні технічно-справного транспортного засобу, автомобіля марки «СНЕVROLET AVEO» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , запустив двигун вказаного автомобіля та став рухатися заднім ходом.
Під час керування транспортним засобом, автомобілем марки «СНЕVROLET AVEO» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , водій ОСОБА_3 , рухаючись заднім ходом, не проявивши належної уваги, обережності, не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, задньою частиною автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка знаходилася на смузі його руху. В наслідок наїзду пішоходу ОСОБА_7 відповідно висновку судово-медичної експертизи № 754 від 28.12.2015 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді - закритої травми правого колінного суглобу з ушкодженням трансплантата передньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу, ушкодження медіального меніска та хрящової опорної зони медіального мищелку правої стегнової кістки - які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я більше 21 дня (строк зростання кісткової тканини більше 21 доби) (згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).
В даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом, автомобілем марки «СНЕVROLET AVEO» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , грубо порушив п. 10.9 Правил дорожнього руху України, а саме:
- під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.
Порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_3 і стали причинним зв`язком дорожньо-транспортної події та настанням наслідків.
Відповідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 5/10.1-166 від 22.02.2016 при виконанні вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України водій ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе не визнав і показав суду, що 18.10.2015 приблизно о 07.30 год. він під`їхав до ринку «1-й квартал» в м. Нікополі на автомобілі марки «СНЕVROLET AVEO». З ним у автомобілі була дочка з онуком, які сиділи на задньому сидінні. Оскільки біля ринку було припарковано дуже багато автомобілів, він зупинив автомобіль посередині дороги у 2-му ряду, так як у 1-му ряду всі місця були зайняті, він поставив автомобіль під кутом 30-40% до бордюру навпроти заправки. Включив аварійну сигналізацію, поставив на ручне гальмо автомобіль, вийшов подивитися, бо йому потрібно було здавати назад. Він впевнився, що позаду немає ні людей, ні автомобілів, повернувся до автомобіля. Аварійку не виключав, вона залишалася включеною та розпочав рух автомобілем назад. Здавав назад зі швидкістю 3-4 км/год. Під час руху назад почув крик, відразу зупинився. Вийшов з автомобіля і побачив, що біля правого заднього колеса паралельно автомобілю сидить жінка. Її нога була на відстані приблизно 40-50 см від колеса. Він вийшов, дочка потерпілої, яка була на відстані, почала кричати «куди ти їдеш, що не бачиш, збив людину». Потім вона підійшла. Він був у ступорі, не розумів, як таке могло статися, адже удару не було. Жінка сиділа на дорозі та мовчала. Потім прибіг зять потерпілої, сват, потім приїхав ніби син на мопеді. Вони почали уже в 4 голоси кричати, що він збив людину. На потерпілій візуальних тілесних ушкоджень не було. Дочка потерпілої вимагала сплати 30 тис. грн.., посилаючись на те, що матері нещодавно зробили операцію, яка коштувала 20 тис грн. Пізніше до нього підійшла свідок ОСОБА_8 , яка сказала, що вона давно спостерігає і бачила, що потерпіла зробила вигляд, що був удар, але впала вона навмисно. Весь час, поки їхала ОСОБА_9 медична допомога, жінка сиділа на асфальті, це було хвилин 20-30. Коли приїхала ОСОБА_9 медична допомога, потерпілу поклали на носилки і повезли. Співробітники міліції приїхали через годину, слідчий проводив заміри. Потім вони зі слідчим поїхали на медичне освідчення. У нього виникли сумніви щодо травм потерпілої, тому він пішов до лікаря. Оскільки лікаря не було, він, дізнавшись, де лежить потерпіла, пішов у палату, але її там не було. Потім побачив, що потерпіла йшла з використанням костилів. Саден ні на ногах, ні на руках у потерпілої не було. Через 2 тижні він бачив потерпілу на ринку. Він зателефонував до слідчого, запитав може сфотографувати потерпілу, слідчий сказав, що не потрібно. Потім потерпіла швиденько кудись зникла. Вважає, що слідство велося упереджено. Слідчий запропонував йому провести слідчий експеримент, він відповів, що не хоче повертатися на те місце. Видимість у нього не була обмежена, заднє скло не було закладене речами. Переднє сидіння було пусте, дочка з внуком сиділи на задньому сидінні. Він дивився у дзеркала заднього виду, там нікого не було. Вважає, що потерпіла отримала травму з іншої причини, оскільки він удару їй автомобілем не завдавав.
Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав своєї вини, його вина в скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме поясненнями потерпілої, свідків та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Потерпіла ОСОБА_7 показала, що 18.10.2015 приблизно в період часу з 08.00 до 08.15 год. зять підвіз її на ринок «1-й квартал» м. Нікополя. Донька пішла на ринок, зять був біля автомобіля, закривав його, а вона стала на обочині і чекала, щоб зять віддав їй ключі. Якийсь автомобіль стояв метрів за 3 дальше від неї, він тоді не рухався. Чи стояла вона на пішохідному переході, чи ні - сказати не може. Вона просто стояла на обочині, не рухалася, якраз повернулася до зятя, який її покликав. Відчула удар задньою частиною автомобіля по нозі, після удару вона упала, і лежала боком ближче до середини автомобіля, нога під бампером. Удар був у бокову частину правої ноги, вона різко упала на ліву сторону, на ліву руку. Відразу був удар і сильний хруст в нозі, після чого вона упала. Рік назад їй робили операцію, встановили імплантат в коліні. Наїзд був саме на ту ногу, де був імплантат. Її після удару Швидкою медичною допомогою було доставлено до лікарні. Як автомобіль рухався заднім ходом вона не бачила, навіть не чула шуму його роботи. Автомобіль до неї був боком, однак на той момент вона повернулася до зятя, щоб взяти ключі. Нею заявлено цивільний позов про стягнення спричиненої матеріальної шкоди, а саме 4 822,69 грн. коштів, які були витрачені на придбання ліків, проходження МРТ, що підтверджується відповідними чеками. 32 000 грн., це сума, яка їй потрібна на операцію по заміні зруйнованого імплантату та курс реабілітації. 75 000 грн. на відшкодування спричиненої їй моральної шкоди.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є донькою потерпілої. Восени 2015 року в період часу з 09.00 до 10.00 год. вони приїхали на ринок «1-й квартал». У автомобілі були її чоловік, донька, мати та свекор. Свекор пішов вперед, а всі інші поїхали ставити автомобіль «Део Ланос». Коли вони з донькою вийшли з автомобіля, то почали переходити дорогу, а чоловік і матір ще залишилися. Вона пройшла 2 кроки і відчула удар по руці, її зачепив автомобіль під керуванням обвинуваченого, який рухався заднім ходом. Вона почала кричати, обурюватися поведінкою водія, але той навіть цього не замітив, реакції водія не було, автомобіль продовжував здавати назад і збив матір. Вона почала стукати по автомобілю. В автомобілі на задньому сидінні сиділа дівчина, заднє скло було все заставлене пакетами, тому, мабуть, обвинувачений не замітив наїзду. Водій вийшов через 2 хвилини і запитав, що сталося. Вона сказала, що він збив матір. Хтось викликав Швидку і вона з матір`ю поїхали в лікарню.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що восени 2015 року близько 09.00 год. вони приїхали на автомобілі «Деу№ до ринку «1-й квартал». У автомобілі були він, дружина, дитина, теща і його батько. Він припар кувався, трохи відійшов від автомобіля, але повернувся забрати документи, при цьому сказав тещі, щоб зачекала. Дружина з дитиною вже пішли, переходили дорогу. Він пішов до автомобіля, взяв документи, почув крик дружини, повернувся і побачив, що водій автомобіля «Шевролет» здає назад і ударяє тещу правим бампером в область коліна. Він побіг до тещі, яка від удару впала і сиділа на дорозі. Теща сказала, що болить нога. Водій автомобіля зупинився, так як його дружина стукала по автомобілю, він навіть не помітив удару. Перед цим аварійна сигналізація у цього автомобіля не горіла, звукових сигналів він не чув. Хоча обвинувачений пропонував відвезти тещу у лікарню, він заперечував, викликав Швидку медичну допомогу. Швидка забрала тещу, з нею поїхала і його дружина.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що обвинувачений її батько. У жовтні 2015 р вони з батьком поїхали в м. Нікополь, щоб купити обігрівач в дитячий садок. Поїхали на ринок, що розташований на виїзді з м. Нікополя в напрямку м. Орджонікідзе. Автомашин було припарковано багато. Автомобілі стояли з обох сторін дороги, навіть у 2 ряди. Батько вирішив здати назад, бо їхав автобус. Потім вона почула крики, дитина злякалася і вона зайнялася дитиною. Потім вона оглянулася у заднє скло і побачила, що обличчям до машини поперек задньої частини автомобіля сидить жінка. Сам момент зіткнення вона не бачила, звуку удару вона не чула. Коли батько здавав, людей не було, машин не було. Дивилася і вона і батько. Батько перед цим маневром включив аварійку та подавав звуковий сигнал. Після криків батько відразу зупинився і з автомобіля вийшов відразу. На задньому вікні у авто не було нічого, ніяких пакетів, т.я. батько не дозволяє нічого там класти.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що восени 2015 р. вона працювала поряд з автобусною зупинкою «1-й квартал» зі сторони ринку. Стояла на узбіччі, пропонувала послуги перетяжки меблів і у них стояла реклама зів зразками тканин. Вранці, точно час вона не пам`ятає, вона побачила, що автомобіль почав здавати назад, при цьому включив світлову сигналізацію. Потім вона відвернулася, почула звуковий сигнал автомобіля, якого саме не бачила, потім закричала жінка, вона повернулася і побачила, що жінка лежить на дорозі, на відстані 2-3 м від узбіччя, позаду неї стояла машина на відстані 30-40 см. До цієї жінки підбігла дочка, стала кричати, потім підійшов якийсь чоловік. Жінка, яка була на дорозі, сиділа тихо до приїзду швидкої медичної допомоги. Потім її забрала швидка.
Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що восени 2015 р. у неділю він був на ринку «1-й квартал». Коли він вже збирався додому та чекав на таксі, почув крик жінки і побачив, що приблизно в 50-ти метрах від нього стоїть світлий автомобіль з включеними аварійними сигналами. Саму жінку, яка кричала «нога, нога» він не бачив. До місця ДТП він не подхпдив і як саме все сталося, не бачив.
Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що восени 2015 р. вони стояла в палатці, роздавали агітаційні листівки. Автомобіль «Шевролет» стояв навпроти них на іншій стороні дороги. Вона також звернула увагу, що неподалік у тому місці стояла сім`я, звернула на них увагу, бо вони всі були повненькі. Вони стояли там довго, то підходили то відходили. Потім вона побачили, що автомобіль «Шевролет» почав здавати назад, був включений сигнал світловий. Потім вона відвернулася, коли почула жіночий крик, подивилася, це кричала донька потерпілої, що «збили мою маму». Потім збіглися люди. Вона побачила, що постраждала жінка тримається за бампер, підбігла її донька, сказала «маму збили», посадила матір на дорогу. Вони спочатку подумали, що колесом жінці наїхали на ногу. До приїзду швидкої жінка сиділа на землі, її не могли підняти, чи вона не могла встати.
Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що восени 2015 року вона була на ринку «1-й квартал» на зупинці. Побачила, що стоїть жінка, а срібляста іномарка рухається заднім ходом. При цьому будь-яких сигналів не було. Потім почула крик жінки «ой, ой, ой», так як жінку вдарив цей автомобіль у бік зі сторони пасажирського переднього сидіння. Він поштовху жінка впала. Вийшов з автомобіля чоловік похилого віку, ще обурювався, так як йому говорили, «не бачиш куди їдеш». У жінки були якісь родичі, вони кричали на водія.
Судово-медичний експерт ОСОБА_17 суду пояснив, що він був присутнім при проведенні слідчого експерименту за участю потерпілої. При такому, механізмі, які вказала потерпіла при його проведенні, можливо утворення виявлених у неї тілесних ушкоджень. Після таких тілесних ушкоджень потерпіла не могла б рухатися без допоміжних заходів, так як там був больовий синдром, однак больовий поріг у кожного різний.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 , не дивлячись на не визнання ним своєї вини, на думку суду, повністю доведена зібраними по справі та дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0003540:
- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вiд 18.10.2015, відповідно до якого місцем ДТП є ділянка вул. Добролюбова у м. Нікополі. В результаті ДТП сталося зіткнення транспортного засобу «Шевролет авео» н/з НОМЕР_1 , який механічних ушкоджень немає, є лише слід на бампері у наслідок контакту з пішоходом. Огляд проведено за ясної, сонячної погоди. Покриття асфальтобетонне, сухе, чисте. Дорожня розмітка відсутня. Вилучено транспортний засіб «Шевролет авео». До протоколу долучені схема та фото-таблиці (а.п. 10-27);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.10.2015, відповідно до якого у водія ОСОБА_3 ознак сп`яніння не виявлено (а.п. 31);
- розпискою ОСОБА_3 про отримання належного йому автомобіля марки СНЕVROLET, модель AVEO, номерний знак НОМЕР_1 (а.п. 36);
- копією медичної карти стаціонарного хворого № 1828 ОСОБА_7 , 1972 року народження (а.п. 74-80);
- висновком судово-медичної експертизи № 754 від 28.12.2015, відповідно до якого у ОСОБА_7 , 1972 року народження виявлені тілесні ушкодження - закритої травми правого колінного суглобу з ушкодженням трансплантанта передньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу, ушкодження медіального мениска та хрящової опорної зони медіальною мищелку правої стегнової кістки - відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень). Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів, або від ударів об такі предмети, можливо в умовах дорожньо-транспортної пригоди. Давність спричинення тілесних ушкоджень може відповідати строку, вказаному у постанові слідчого. Згідно наданої медичної карти стаціонарного хворого № 1828 КЗ Нікопольської міської лікарні № 1 на момент вступу до стаціонару є запис: 18.10.15 г. 09.40 ч. Травматолог. Алконт-0,1%о. ДЗ: Трезвая (а.п. 81-81);
-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.01.2016, за участю експерта СМЕ та автомобіля СНЕVROLE AVEO, в ході якого ОСОБА_7 розповіла та показав обставини скоєння дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.10.2015, з фото-таблицями до нього. (а.п. 83-88);
-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 23 від 14.01.2016, відповідно до якого механізм утворення виявлених у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не суперечить механізму вказаному у протоколі слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 13.01.2016 (а.п. 91);
- висновком судової-автотехнічної експертизи № 70/27-782 від 24.11.2015, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля Шевролет Авео ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля Шевролет Авео ОСОБА_3 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху та у нього не було будь яких перешкод технічного характеру, які перешкоджали б йому виконати дану вимогу. При заданому механізмові події дії водія автомобіля Шевролет Авео ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п. 10.9 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. (а.п. 97-98);
- висновком додаткової судової-автотехнічної експертизи № 5/10.1-166 від 22.02.2016, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водій автомобіля Шевролет Авео ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія автомобіля Шевролет Авео ОСОБА_3 визначалася шляхом виконання ним вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху та у нього не було будь яких перешкод технічного характеру, які перешкоджали б йому виконати дану вимогу. При заданому механізмові події дії водія автомобіля Шевроле Авео ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п. 10.9 ПДР України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП. (а.п. 116-117);
- висновком комісійної судової-медичної експертизи № 255 від 18.12.2018, призначеної на підставі ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. від 08.02.2018 проведеної за матеріалами кримінального провадження, внесеними до ЄРДР за № 0003540 в 1-му томі, згідно якого:
1. Згідно аналізу наданої медичної та судово-медичної документації у потерпілої ОСОБА_7 на момент її госпіталізації до КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» на 18.10.2015 встановлено: травма правого колінного суглобу з порушенням функції суглобу, наявності рідини в суглобі, підвивих гомілки назовні, розрив імплантата передньої хрестоподібної зв`язки правого колінного суглобу, що призвело до порушення функції суглобу та опороздатності правої нижньої кінцівки і за своїм характером як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я, відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, що відповідає вимогам п. 2.2.1 «в», п. 4.7. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995, № 6. Згідно до літературних даних: реабілітаційний термін травми колінного суглобу складає від 1,5 до 2,5 місяців («Травматология и ортопедия» ОСОБА_18 ).
2. Встановлена травма правого колінного суглобу виникла від травматичної дії, спрямованої на зв`язувальний апарат колінного суглобу. Така травма виникає як від місцевої дії травмуючого предмета на колінний суглоб, так і на віддалені ділянки від суглобу (в область стегна над суглобом), за умов ротації в колінному суглобі. Відсутність зовнішнього тілесного ушкодження (синця, садна, рани, крововиливу) в області правого колінного суглобу, не дозволяє встановити конкретне місце контакту з транспортним засобом та напрямок травматичної дії, що призвела до травми колінного суглобу.
3. Враховуючи клінічний стан правого колінного суглобу (зглаженість контуру суглоба, набряк м`яких тканин суглобу, рідина у порожнині суглобу, порушення опорної функції кінцівки) та термін надання первинної медичної допомоги на момент госпіталізації 18.10.2015 до КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» комісія експертів вважає, що вказана травма правого колінного суглобу виникла 18.10.2015, за умов дорожньо-транспортної події.
4. Встановлена травма правого колінного суглобу спричинена з силою травматичної дії достатньої для її виникнення.
Місцевих зовнішніх тілесних ушкоджень у вигляді синця в ділянці правого колінного суглобу не встановлено.
Механізм виникнення встановленої травми правого колінного суглобу не суперечить механізму, який було вказано в протоколі слідчого експерименту від 13.01.2016, за участю ОСОБА_7 .
5. У потерпілої ОСОБА_7 встановлено лише травму правого колінного суглобу з підвивихом гомілки назовні. (а.п. )
Таким чином, аналізуючи всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю доведена.
Дії обвинуваченого мають вірну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Під час судового засідання від прокурора надійшло клопотання про закриття справи у зв`язку з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 заявив, що дружина його підзахисного, його донька не бажають продовження судового розгляду для реабілітації померлого.
Вислухавши думки учасників процесу, суд вважає, що кримінальне провадження може бути закрито, оскільки відповідно до п. 5) ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений.
Як вбачається зі свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 11.02.2019 обвинувачений ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що складено відповідний актовий запис № 125. Будь-яких клопотань про продовження судового провадження для реабілітації померлого не надходило, тому кримінальне провадження підлягає закриттю.
Згідно ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо обставина смерті обвинуваченого виявилася під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Таким чином, судом отримані належні та неспростовні дані про смерть обвинуваченого ОСОБА_3 , заяви про необхідність подальшого провадження у справі через необхідність реабілітації вказаної особи чи інших підстав, до суду не надійшли, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Заявлений потерпілою цивільний позов необхідно залишити без розгляду, роз`яснивши потерпілій право звертатися до суду у порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов судом вирішується при ухвалені обвинувального вироку або постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру.
Стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого закінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Речовий доказ автомобіль «СНЕVROLET AVEO» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий власнику ОСОБА_3 - залишити його спадкоємцям.
Керуючись п. 5) ч. 1, ч. 7 ст. 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.10.2015 за № 0003540 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України закрити у зв`язку зі смертю обвинуваченого.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 - залишити без розгляду, роз`яснивши право звертатися до суду у порядку цивільного судочинства.
Строк дії запобіжного заходу скінчився.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ автомобіль «СНЕVROLET AVEO» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який переданий власнику ОСОБА_3 - залишити його спадкоємцям.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію ухвали негайно після проголошення вручити прокурору та захиснику.
Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали у суді.

Суддя: ОСОБА_1