Справа № 182/8689/19
Провадження № 1-кс/0182/3944/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18.12.2019 м. Нікополь
Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..
ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Нікополі клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2019 № 0002957 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, який без реєстрації мешкає у АДРЕСА_1 , не працює, з середньою освітою, не одружений, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, -
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

18.12.2019 до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2019 № 0002957 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .
Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний корисливий злочин.
Так, 12.11.2019 приблизно о 12.00 год., ОСОБА_5 , знаходячись навпроти будинку № 13, розташованого по вул. В. Усова у м. Нікополь, Дніпропетровської обл., спільно з малознайомою ОСОБА_6 , у якої через плече звисала жіноча сумочка з особистим майном. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а саме вищевказаною сумочкою.
Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді завдання потерпілій матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з метою заволодіння чужим майном ОСОБА_5 , в той же день та час, відкрито, умисно, повторно, з корисливих мотивів, підійшов до ОСОБА_6 та шляхом ривка, з плеча, протиправно зірвав жіночу сумочку темно-синього кольору, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить, в якій знаходився гаманець, червоного кольору, який матеріальної цінності для потерпілої не становить з грошима в сумі 200 грн., перепустка до АТ «НЗФ» видана на ім`я ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Redmi 6 А ВLUЕ 2 GВ| 16 GВ» синього кольору, ІМЕІ (1): НОМЕР_1 , ІМЕІ (2): НОМЕР_2 , ринкова вартість якого згідно судової - товарознавчої експертизи № 37/12.1/280 від 10.12.2019 станом на 12.11.2019 складає 1 866 грн. 67 коп., з сім карткою оператора «ВФ України» ( НОМЕР_3 ), яка матеріальної цінності не представляє, та портативна зарядка Power bank Веlkin 48000 mАh 2USВ+LЕD з фонариком, білого кольору, ринкова вартість якої згідно судової - товарознавчої експертизи № 37/12.1/280 від 10.12.2019 станом на 12.11.2019 визначити не виявилося за можливе, які належать ОСОБА_6 , чим спричинив останній матеріальний збиток на загальну суму 2 066 грн. 67 коп.
Після чого з місця злочину втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
16.12.2019 ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.
Оскільки ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 4-х до 6-ти років, він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання, що може спонукати його переховуватись від слідства та суду; він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, корисливих злочинів; до Нікопольського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 по обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 186 КК України; він не має міцних соціальних зв`язків, на утриманні нікого не має, у нього немає постійного місця роботи, постійного законного джерела заробітку, є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на потерпілу; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тому, у якому підозрюється. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти наявним ризикам, оскільки, особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт не зможуть запобігти ризику переховування від слідства та/або суду; впливу на потерпілу, свідків з метою зміни ними показів; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення аналогічні тому, у якому підозрюється. У його оточенні немає осіб, які заслуговують на довіру й зможуть поручитися за виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Також, підозрюваний не працює і не має законних джерел існування. З урахуванням викладеного, слідчий просить обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Також просить врахувати, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, до суду стосовно нього направлено обвинувальний акт за вчинення кримінального правопорушення-злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Проти клопотання підозрюваного про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою заперечує, вважаючи, що ніякий інший запобіжний захід не зможе запобігти наявним ризикам.
Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував факт вчинення злочину, по якому йому висунуто підозру. Проти клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечував. Просив застосувати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Він проживає з цивільною дружиною її трьома дітьми від попереднього шлюбу та їх спільною дитиною. Батьком дитини він не записаний. Працює неофіційно на підприємстві, яке займається установкою європарканів. Хоче відшкодувати спричинену шкоду потерпілій, а тому просив суд не обирати стосовно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою. Зобов`язується з`являтися до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою.
Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя враховує наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та 6 ст. 194, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;
3) вік та стан здоров`я;
4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію;
7) майновий стан;
8) наявність судимостей;
9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з наданих копій матеріалів, 16 грудня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.
Враховуючи відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» позицію Європейського суду, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється на початковому рівні у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Обґрунтованість підозри підтверджується протоколом огляду речей, протоколом допиту потерпілої, повідомленням з ломбарду, поясненнями підозрюваного. При визначені обґрунтованості підозри слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Перевіряючи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України /незаконно впливати на потерплу/ об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 4-х до 6-ти років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, може незаконно впливати на потерпілу з метою зміни нею показів, тому без застосування жодного запобіжного заходу до нього, останній зможе спілкуватися з нею та вчиняти щодо неї тиск. Також, об`єктивно існує і ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України /вчинення іншого кримінального правопорушення/.
Що стосується наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає, що такий ризик не існує, оскільки у клопотанні навіть не зазначено у чому він полягає.
Також слідчий суддя вважає, що наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду прокурором не доведена.
Разом з тим, слідчий суддя суд не погоджується з наявністю ризиків, передбачених п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в тій мірі, що для їх запобігання необхідно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Доводи прокурора щодо необхідності застосування до ОСОБА_5 виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановленого судом щодо останнього ризику лише у такий спосіб, оскільки недоведені стороною обвинувачення в судовому засіданні наявності щодо підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, викладених у клопотанні слідчого, крім незаконного впливу на потерпілу та вчинення іншого кримінального правопорушення, і на думку слідчого судді, доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через існування вищевказаних ризиків є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
Таким чином, оскільки наданими матеріалами клопотання, а також прокурором в судовому засіданні не доведено обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, до ОСОБА_5 , з урахуванням відомостей про особу підозрюваного можливо застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж триманням під вартою, а саме особисте зобов`язання, оскільки домашній арешт до нього застосований бути не може, бо за місцем реєстрації він фактично не мешкає.
Згідно ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу, тому слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1), 2), 3), 4) ч. 5 ст. 194 КПК України.
Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.
Керуючись ст. 176-179, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2019 № 0002957 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Покласти на підозрюваного наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;
- не відлучатися з м. Нікополя Дніпропетровської обл., в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватись від спілкування з потерпілою ОСОБА_6 .
Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, але не більше строку досудового розслідування, тобто до 16.02.2020, і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Попередити підозрюваного, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1