Житомирський апеляційний суд
Справа №274/5737/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 80 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 травня 2019 р. про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання по спливу строків давності виконання вироку, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 травня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання по спливу строків давності виконання вироку.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду та зарахувати йому строк давності з у рахуванням перерахунку попереднього ув`язнення день за два. Вказує, що ухвала суду є незаконною, оскільки судом не враховано ч.3 ст.80 КК України згідно якої строк давності рахується в момент відбуття покарання з дня явки для відбуття або з дня затримання.

Заслухавши доповідь судді, доводи та пояснення захисника засудженого, який підтримав апеляційну скарги засудженого з огляду на те, що він пов`язаний думкою та позицією свого підзахисного, доводи прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, положення ст.80 КК України передбачають звільнення особи від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, який набрав законної сили, тобто якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано у визначені ч.1 даної норми строки.

Як вбачається з матеріалів провадження та оскаржуваної ухвали суду, ОСОБА_8 засуджений 13 грудня 2007 року апеляційним судом Київської області за ст.ст. 187 ч. 1; пп. 1, 9, 12 ч. 2 ст. 115 ; 70 ч. 1 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
Ухвалою Верховного Суду України від 22.10.09 вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_8 залишено без змін. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 04.12.17 засудженому ОСОБА_8 зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 28.01.05 до 22.10.09 за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в ред. від 26.11.2015 року), з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання: 28 січня 2005 року.

Засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Бердичівській виправній колонії (№ 70) та подав до суду заяву про застосування до нього ч. 3 ст. 80 КК України з врахуванням зарахування строку попереднього ув`язнення у строк його покарання з розрахунку день за два.

Вирок апеляційного суду Київської області від 13.12.07 щодо ОСОБА_8 набрав чинності після його перегляду 22.10.09 Верховним Судом України і цей вирок був звернутий до виконання 16.11.09 року. ОСОБА_8 відбуває покарання за даним вироком, тому суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви засудженого щодо застосування до нього ч.3 ст.80 КК України.
Тобто, вирок щодо ОСОБА_8 є таким, що виконується, а перебіг давності виконання вказаного вироку не зупинявся та не переривався, у зв`язку з чим твердження засудженого про сплив строку давності виконання цього вироку, передбаченого ч.3 ст.80 КК України, та необхідності у зв`язку з цим звільнення його від відбування призначеного покарання або заміни його відповідним строком позбавлення волі є необгрунтованими та хибними. Підстави для застосування положень ст. 80 КК України до нього відсутні.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 про те, що строк давності обчислюється з дня затримання або з дня явки для відбування покарання є безпідставними, оскільки такі положення відповідно до ч.3 ст.80 КК України стосуються перебігу строку давності, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. Зазначені строки попереднього ув`язнення з моменту затримання зараховані в строк відбуття покарання, яке визначено вироком, що набрав законної сили та виконується

Крім того слід зазначити, що положення ст.80 КК України передбачають, що особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в наведеній в цій статті строки.

Проте, як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, вирок суду щодо ОСОБА_8 після набрання ним законної сили був звернутий до виконання та виконується, і засуджений ОСОБА_8 на даний час вказане покарання продовжує відбувати, а тому підстав для застосування до нього положень ст. 80 КК України немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 02 травня 2019 року про відмову в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання по спливу строків давності виконання вироку, - без змін.

Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: