№707/2370/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2019 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження №0001223 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Корсунь-Шевченківський, Черкаської області, а жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 162 КК України,-

встановив:

ОСОБА_5 03 жовтня 2018 року близько 18 год 30 хв, перебуваючи біля домоволодіння № 218 по вулиці Незалежності у с. Білозір`я, Черкаського району, Черкаської області, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, викрав велосипед марки «Україна» чорного кольору, який знаходився біля паркану, завдавши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди у розмірі 520 грн, після чого залишив місце скоєння злочину.

Він же, повторно 05 жовтня 2018 року близько 09 год, перебуваючи на ринку, що по вулиці Незалежності у с. Білозір`я, Черкаського району, Черкаської області, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, викрав велосипед марки «Україна» червоного кольору, який знаходився біля магазину «Продукти», завдавши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на суму 1466 грн 67 коп, після чого залишив місце скоєння злочину.

Він же, повторно 05 жовтня 2018 року близько 12 год, перебуваючи біля приміщення Будинку культури, що по вулиці Незалежності № 243 у с. Білозір`я, Черкаського району, Черкаської області, шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, викрав велосипед марки «Україна» коричневого кольору, який знаходився біля приміщення, завдавши потерпілій ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на суму 750 грн, після чого залишив місце скоєння злочину.

Він же, повторно 05 жовтня 2018 року близько 14 год 30 хв, перебуваючи біля домоволодіння АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу, таємно, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, викрав велосипед марки «Rabeneicr» темно - синього кольору, який знаходився біля паркану, завдавши потерпілому ОСОБА_9 , матеріальної шкоди на суму 3999 грн, після чого залишив місце скоєння злочину.

Крім того, ОСОБА_5 11 жовтня 2018 року, у невстановлений в ході досудового розслідування точний час, близько 21 год, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись по вул. Незалежності в с. Білозір`я, Черкаського району, Черкаської області, діючи за раптово виниклим умислом, спрямованим на незаконне проникнення до житла, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, всупереч вимогам ст. 30 Конституції України, якою закріплено право на недоторканість житла, не маючи визначених законом підстав та відповідного дозволу володільця, відчинивши хвіртку зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_3 ОСОБА_10 , переконавшись, що за його умисними протиправними діями ніхто не спостерігає, за відсутності визначених законом підстав, таємно, умисно, зірвавши навісний замок до вхідних дверей будинку, проник безпосередньо до приміщення вказаного домоволодіння, чим порушив недоторканість житла.

Обвинувачений у судовому засіданні винним себе у крадіжках визнав повністю, щиро розкаявся, від дачі показань відмовився, зазначивши, що обставини викладені у обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. Що стосується інкримінованих йому дій за ч. 1 ст. 162 КК України вину не визнав, від дачі показань відмовився.

Фактичні обставини справи за ч.ч.1, 2 ст. 185 КК України ніким не оспорюються.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим за ч.ч.1,2 ст. 185 КК України його винність в скоєнні указаних злочинів підтверджується доказами, дослідженими відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Не зважаючи на невизнання вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України його винуватість підтверджується наступними доказами:

-даними прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 11 жовтня 2018 року про те, що ОСОБА_10 повідомила, що до її будинку по АДРЕСА_3 проникла невідома особа, де вчинила пожежу;

- даними протоколу огляду місця події від 11 жовтня 2018 року з фототаблицею до нього про те, що оглянуто домоволодіння по АДРЕСА_3 та виявлено сліди пожежі;

- даними заяви про залучення до провадження як потерпілого, у якій ОСОБА_10 просить залучити її як потерпілу по факту пожежі у її будинку по АДРЕСА_3 ;

- даними довідки виконавчого комітету Білозірської сільської ради Черкаського району від 29 жовтня 2018 року про те, що власником будинку по АДРЕСА_3 була ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- даними заповіту, про те, що ОСОБА_11 заповіла усе своє майно ОСОБА_10 ;

- показаннями свідка ОСОБА_12 у судовому засіданні про те, що восени 2018 року вона поверталася зі своїм цивільним чоловіком ОСОБА_13 з бару та побачила миготіння вогню у одному з вікон будинку, що належав її знайомій ОСОБА_14 , який дістався їй від бабусі у спадщину. Після цього викликали рятувальників та повідомили ОСОБА_15 та її сусідів про пожежу. Передні двері у будинок були зачинені, тому рятувальники зайшли в будинок через відчинені задні двері будинку, які виходили в глибину двору, та винесли з будинку якогось чоловіка, яким як виявився у подальшому був ОСОБА_5 .. Останній пояснив, що хотів переночувати у будинку та погрітися. Також пояснила у судовому засіданні, що будинок був захаращеним, у бур`янах, бо ОСОБА_10 перебувала часто на заробітках у Польщі;

- показаннями свідка ОСОБА_13 у судовому засіданні про те, що незадовго до зими минулого року він йшов зі співмешканкою з бару і побачив вогонь у будинку, що належав ОСОБА_14 , який дістався їй від бабусі у спадщину. Зателефонував до рятувальників та повідомив сусідів про пожежу, а також сповістив ОСОБА_16 . Рятувальники винесли з будинку якогось чоловіка, яким виявився ОСОБА_5 .. Останній повідомив, що йшов, зайшов у будинок, запалив сигарету і заснув. Будинок був у занедбаному стані;

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю та його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла, що порушує недоторканість житла громадян.

Невизнання обвинуваченим вини у інкримінованому йому діянні за ч. 1 ст. 162 КК України суд сприймає як намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне та формою захисту від пред`явленого обвинувачення.

Посилання сторони захисту на те, що будинок був захаращеним, а тому сприймався обвинуваченим, як нежитлове приміщення суд сприймає критично, оскільки з показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , допитаних у судовому засіданні було встановлено, що незважаючи на наявність бур`янів та гілок дерев у дворі будинку, сам будинок мав усі ознаки житла, а саме передні двері будинку були зачинені, на вікнах були завіси, які прикривали вікна, будинок не розрушений.

Крім того, сторона захисту посилалася на те, що стороною обвинувачення не надано доказів належності будинку потерпілій на праві власності. Разом з тим, суд вважає, що з досліджених у судовому засіданні доказів вбачається набуття потерпілою у спадок указаного будинку по заповіту від попереднього власника і отримання чи неотримання на даний час свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права спадкоємця на таку спадщину.

Тому суд вважає, що досліджені у сукупності докази є належними та допустимими та такими, що підтверджують вину обвинуваченого у інкримінованому йому діянні.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо, у скоєних корисливих злочинах щиро розкаявся, шкода завдана злочином частково відшкодована потерпілим, що є пом`якшуючими покарання обставинами, як обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину за ч. 1 ст. 162 КК України у стані алкогольного сп`яніння, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, у лікаря психіатра перебував на лікуванні, однак проведення відносно нього судової психіатричної експертизи згідно заключення лікаря не потребує, потерпілі претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не мають, висновок органу з питань пробації, про необхідність покладення обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, якщо суд прийде до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, враховуючи стан здоров`я обвинуваченого, який проходив лікування в онкодиспансері, суд вважає за можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком.

Цивільні позови не заявлялися.

Процесуальні витрати у розмірі 1144 грн стягнути з обвинуваченого в бюджет держави за проведення судово-товарознавчих експертиз.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст.368, 370-371, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України 2 роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі;

-за ч. 1 ст.162 КК України - 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом 3-річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.1,2 ч.1 ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_5 в бюджет держави процесуальні витрати за проведення судових товарознавчих експертиз у сумі 1144 грн.

Речові докази: три фотознімки на листі формату А-4, паперовий конверт з СD - диском на якому наявні два відеозаписи, що приєднані до матеріалів кримінального провадження, залишити там же, велосипед марки «Rabeneicr» темно синього кольору (чоловічий) - переданий під розписку потерпілому ОСОБА_9 та велосипед марки «Україна» чорного кольору (чоловічий) переданий під розписку потерпілому ОСОБА_6 , залишити потерпілим, звільнивши їх від зобов`язань по зберігальних розписках.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до Черкаського апеляційного суд через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження за заявою можуть отримати в суді в секретаря копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1