Ухвала
іменем України

28 жовтня 2019 року

м. Київ
Справа № 484/2061/15-к
Провадження № 51-9369 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Вознесенького міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2015 року,
в с т а н о в и в:
Засуджений ОСОБА_4 вкотре звернувся до Верховного Суду з клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження та касаційною скаргою, яка датована 4 жовтня 2018 року, на вирок Вознесенького міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2015 року.
Як убачається зі змісту клопотання про поновлення пропущеного для подання скарги строку, засуджений ОСОБА_5 мотивує його тим, він є юридично неграмотним, а захисник, з яким він склав угоду про надання юридичних послуг, пообіцяв направити до суду касаційної інстанції скаргу щодо нього, але не зробив цього. Таким чином, вважає це поважною причиною, яка ускладнила можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 . Суд дійшов такого.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК Україникасаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Положеннями ч. 1 ст. 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального права, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Однак посилання засудженого ОСОБА_4 на вищевказані обставини для поновлення не свідчить про наявність істотних перешкод чи поважних причин для реалізації права на подання касаційної скарги в строк, визначений законодавством.
Правило дотримання тримісячного строку надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі заяви, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади, період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Як убачається з матеріалів касаційного провадження щодо ОСОБА_4 , ухвала суду апеляційної інстанції щодо нього постановлена 19 жовтня 2015 року, однак засуджений ОСОБА_4 вперше подав касаційну скаргу до Верховного Суду лише 4 жовтня 2018 року (майже через три роки з дня ухвалення вказаного рішення) з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень. Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого, оскільки підстав для його задоволення не вбачалося.
Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що у клопотанні засудженого ОСОБА_4 не зазначено жодних доказів на підтвердження істотних перешкод чи поважних причин для реалізації ним права на подання касаційної скарги в строк, визначений законодавством, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постановлених щодо нього судових рішень.
Згідно з ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд

п о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження вироку Вознесенького міськрайонного суду Миколаївської області від 22 липня 2015 року та ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 19 жовтня 2015 року.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3