КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0002157 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 березня 2019 року,
за участю сторін апеляційного провадження:
прокурора ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 березня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002157 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що суд не має можливості та законних підстав для призначення кримінального провадження до судового розгляду, оскільки за вказаною в обвинувальному акті адресою обвинуваченого ОСОБА_5 повістки про виклик до суду повертаються з відміткою інші причини невручення, а 19 березня 2019 року надійшли матеріали щодо виконання приводу обвинуваченого, привід якого виконати не вдалось можливим.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, прокурор у провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314, 315 КПК України.
В апеляційній скарзі прокурор посилається на те, що обвинувальний акт містить анкеті дані обвинуваченого, в тому числі і місце проживання та реєстрації.
Прокурор зазначає також про те, що судові виклики до суду повернулись за закінченням строку зберігання, а не у зв`язку з тим, що адресат обвинувачений ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживає.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та наголосив на тому, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам КПК України, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, 8 травня 2018 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України (ас. 1).

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відомості, які має містити обвинувальний акт, передбачені ст. 291 КПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт, серед інших відомостей, має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

Відповідно до змісту обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у ньому зазначена адреса реєстрації та проживання обвинуваченого: АДРЕСА_1 (ас. 1-2).

Згідно з матеріалами провадження, обвинувачений ОСОБА_5 отримував поштову кореспонденцію із суду першої інстанції, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями (ас. 50-51), проте, в підготовче судове засідання обвинувачений ОСОБА_5 за викликами жодного разу не з`являвся (ас. 13, 16, 19, 22, 28, 30, 35, 41, 44, 54).

У зв`язку з неявкою обвинуваченого судом застосовувався привід останнього, однак, згідно з інформацію, викладеною в листі Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області від 13 березня 2019 року привід виконати не вдалось, оскільки за вказаною адресою двері квартири ніхто не відчинив (ас. 55-59).

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 березня 2019 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002157 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків (ас. 62).

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком, з огляду на те, що обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні містить відомості щодо місця проживання обвинуваченого, і обвинувачений за вказаною адресою отримував виклики, що свідчить про те, що обвинувачений проживає за вказаною адресою, у зв`язку з чим доводи прокурора про те, що обвинувальний акт містить анкеті дані обвинуваченого, в тому числі і місце проживання та реєстрації, є обґрунтованими та підтверджується змістом обвинувального акту.

Окрім того, на переконання колегії суддів, є обґрунтованими посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що судові виклики обвинуваченого до суду повернулись за закінченням строку зберігання, а не у зв`язку з тим, що адресат обвинувачений ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживає. Також, на думку колегії суддів, не відкриття дверей під час виконання приводу обвинуваченого не свідчить про те, що адреса проживання, зазначена в обвинувальному акті, не відповідає дійсності, на що обґрунтовано звернув увагу прокурор під час апеляційного розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_5 отримував за вказаною в обвинувальному акті адресою проживання і поштову кореспонденцію із суду апеляційної інстанції, що також свідчить про те, що адреса місця проживання, зазначена в обвинувальному акті, встановлена органом досудового розслідування (ас. 78).

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що обставини, зазначена в ухвалі суду про повернення обвинувального акту, не відповідають фактичним обставинам справи, а відтак ухвала відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України підлягає до скасування.

Окрім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що на робочій к та архівній копіях відсутній технічний запис судового засідання, під час якого проголошено ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та, згідно з положеннями п. 7 ч. 2 ст. 412, п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України є підставою для скасування судового рішенняз призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, є обґрунтованими, апеляційна скарга - такою, що підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції - такою, що підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки колегією суддів апеляційного суду не встановлена невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, яка б перешкоджала призначенню кримінального провадження до розгляду.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 березня 2019 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002157 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, повернуто прокурору для усунення недоліків - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________________________ _______________________ _________________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3