Справа № 569/4557/16-к
УХВАЛА

05 листопада 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:
в особі слідчого судді ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного - ОСОБА_5
захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7
розглянувши в закритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника відділення слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з освітою середньою, одруженого, працюючого помічником комірника на ФОП « ОСОБА_9 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст.152, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України, -

в с т а н о в и в:
Начальник відділення слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 , звернувся в суд із клопотанням яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_8 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
З клопотання вбачається, що 08 січня 2013 року, у період часу з 19:20 год. по 20:05 год., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу мосту через р. Устя, що по вул. Степана Бандери, в м. Рівне, зустрівши невідому йому ОСОБА_10 , 1990 року народження, маючи умисел на її зґвалтування, діючи умисно, вчинив дії сексуального характеру із останньою без її добровільної згоди, внаслідок чого вступив з нею у статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, що виразилося у нанесенні ударів кулаками рук по обличчю ОСОБА_10 та погрожуючи позбавити життя останню в разі, якщо вона пручатиметься, подолав її опір шляхом нанесення їй ударів кулаками рук по обличчю, після чого вчинив оральне, а в подальшому вагінальне проникнення в тіло ОСОБА_10 з використанням геніталій, без її добровільної згоди.
Крім того, в першій половині листопада 2013 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, близько 20:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи під автодорожнім мостом, що поблизу р. Устя, по вул. Степана Бандери, в м. Рівне, зустрівши невідому йому ОСОБА_11 , 1981 року народження, маючи умисел на її зґвалтування, діючи умисно, повторно здійснив спробу вчинити дії сексуального характеру із останньою без її добровільної згоди, внаслідок чого намагався вступити з нею у статеві зносини із застосуванням фізичного та психологічного насильства, що виразилося у здійсненні захвату однією рукою за обличчя ОСОБА_11 , а іншою за тулуб, погрожуючи позбавити життя останню в разі, якщо вона пручатиметься, під час чого схиляв останню до вчинення орального та вагінального проникнення в її тіло з використанням геніталій без її добровільної згоди, на що та не погодилася, однак з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, оскільки в цей час неподалік від місця події проїжджала на велосипеді невстановлена слідством особа, яку ОСОБА_11 покликала на допомого, внаслідок чого ОСОБА_5 втік у невідомому напрямку.
Також, 03 січня 2014 року, у період часу з 01:00 год. по 01:30 год., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу стадіону «Авангард», що знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. Замкова, 34, зустрівши невідому йому ОСОБА_12 , 1995 року народження, маючи умисел на її зґвалтування, діючи умисно, повторно вчинив дії сексуального характеру із останньою без її добровільної згоди, внаслідок чого вступив з нею у статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, що виразилося у нанесенні ударів кулаками рук по голові ОСОБА_12 та погрожуючи позбавити життя останню в разі, якщо вона пручатиметься, подолав її опір, після чого вчинив оральне, а потім вагінальне проникнення в тіло ОСОБА_12 з використанням геніталій, без її добровільної згоди.
Крім того, 17 січня 2015 року, приблизно о 20:20 год., ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу мосту через р. Устя, що по вул. С. Бандери в м. Рівне, зустрівши невідому йому ОСОБА_13 , 1996 року народження, маючи умисел на її зґвалтування, діючи умисно, повторно здійснив спробу вчинити дії сексуального характеру із останньою без її добровільної згоди, внаслідок чого намагався вступити з нею у статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, що виразилося у здійсненні захвату рукою за обличчя ОСОБА_13 та нанесенні ударів по голові, обличчю та животі, удушенні руками за шию і погрожуючи позбавити життя останню в разі, якщо вона пручатиметься, під час чого схиляв останню до вчинення орального та вагінального проникнення в її тіло з використанням геніталій без її добровільної згоди, на що та не погодилася, однак з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, оскільки в цей час неподалік від місця події проходила невідома особа, яку ОСОБА_13 покликала на допомого, внаслідок чого ОСОБА_5 втік у невідомому напрямку.
Також, 29 грудня 2018 року, приблизно о 22:20 год., ОСОБА_5 перебуваючи поблизу спортивно-оздоровчого комплексу імені В.І. Завацького ПВНЗ МЕГУ Імені Академіка С. Дем`янчука, що по вул. Чорновола, 82, м. Рівне, зустрівши невідому йому ОСОБА_14 , 1961 року народження, маючи умисел на її зґвалтування, діючи умисно, повторно вчинив дії сексуального характеру із останньою без її добровільної згоди, внаслідок чого вступив з нею у статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, що виразилося у захваті рукою та здавлені шиї ОСОБА_14 та погрожуючи позбавити життя останню в разі, якщо вона пручатиметься, подолавши її опір затягнув в наявні поряд хащі, після чого вчинив оральне проникнення в тіло ОСОБА_14 з використанням геніталій, без її добровільної згоди.
В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на зґвалтування ОСОБА_14 , попередньо погрожуючи останній позбавити її життя, пройшов із останньою до квартири по місцю її проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , де в супереч волі ОСОБА_14 , вступив із нею в природній статевий акт, чим вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло ОСОБА_14 з використанням геніталій, без добровільної згоди останньої.
Окрім цього, 21 червня 2019 року, приблизно о 23:30 год., ОСОБА_5 , знаходячись у громадському місці, а саме на алеї біля штучного озера відпочинку на території Гідропарку м. Рівне, що неподалік мосту через річку Устя по вул. Ст. Бандери в м. Рівне, наздогнавши невідому йому ОСОБА_15 , 2000 року народження, маючи умисел на її зґвалтування, діючи умисно, повторно здійснив спробу вчинити дії сексуального характеру із останньою без її добровільної згоди, внаслідок чого намагався вступити з нею у статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, що виразилося у захоплені руками за шию ОСОБА_15 із подальшим здійсненням стискання шиї, під час чого схиляв останню до вчинення орального та вагінального проникнення в її тіло з використанням геніталій без її добровільної згоди, на що та не погодилася, однак з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, оскільки в цей час неподалік від місця події проходили невідомі особи, яких ОСОБА_15 покликала на допомогу та які прибігли на місце події, внаслідок чого ОСОБА_5 втік у невідомому напрямку.
Правова кваліфікація кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст.152, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, анальним або оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої (зґвалтування), зґвалтування, вчинене повторно та незакінчений замах на зґвалтування.
Виклад обставин, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінальних правопорушень вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження, іншими матеріалами кримінального провадження.
09.08.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст.152, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України.
Посилання на один або декілька ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Виклад обставин щодо наявності одного або декількох ризиків передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КК України ОСОБА_5 :
- може переховуватись від органів досудового розслідування, а також ухилитись від слідства, суду, а саме є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи відповідальність за вчинені ним тяжкі злочини, може переховуватись від органів досудового розслідування, покинувши межі країни, чи змінити місце проживання, вчасно не з`являтися на виклик слідчого для проведення слідчих дій, об`єктивно підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді безальтернативного позбавлення волі на строк до 10 років, спосіб та характер вчинення даних злочинів являють підвищену суспільну небезпеку.
- може незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 проживає у м. Рівне, де проживають потерпілі, а також свідки по даному кримінальному провадженні, в тому числі і ті, які на даній стадії досудового розслідування ще не допитані, а останньому відоме їхнє місце проживання, що дає підстав вважати, що підозрюваний може, незаконно на них впливати, чинити фізичний, психологічний тиск, заради зміни чи відмови від показань, з метою зменшення чи ухилення від відповідальності.
- може вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , з метою уникнення відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду може вчинити інші кримінальні правопорушення, зокрема, є підстави вважати, що ОСОБА_5 залишаючись на волі може вчиняти інші злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, оскільки вчинювані ним дії злочинного характеру набули систематичності.
Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного, а тому є підстави вважати, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним в п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з підстав зазначених у клопотанні з повним його обгрунтуванням. Крім того, в судовому засіданні прокурор обґрунтував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування. Просили продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , щодо клопотання щодо взяття ОСОБА_5 на особисту поруку заперечили.
Підозрюваний та його захисники заперечили щодо продовження строку тримання під вартою.
Крім того ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 подані письмові клопотання щодо взяття ОСОБА_5 на особисту поруку.
Своє клопотання мотивували тим, що вони беруть на себе зобов"язання забезпечення явки підозрюваного до органів досудового розслідування та суду, і вони поручаються за виконання ОСОБА_5 процесуальних обов"язків відповідно до ст. 194 КПК України.
Заслухавши думку прокурора, пояснення слідчого, підозрюваного його захисників, дослідивши надані матеріали кримінального провадження слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні начальник відділення слідчого відділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 08.01.2013, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст.152, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України.
09 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152; ч. 2 ст.152; ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 10 серпня 2019 року стосовно підозрюваного ОСОБА_5 слідчим суддею застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.
Відповідно до постанови від 24.09.2019 року про продовження строківдосудового розслідування за підписом керівника Рівненської місцевої прокуратури старшого радника юстиції ОСОБА_18 , продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000180 від 08.01.2013 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.2 ст.152, ч.3 ст.15, ч.2 ст.152 КК України до трьох місяців, тобто до 09 листопада 2019 року.
Відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 02 жовтня 2019 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст.152, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.11.2019 року без права внесення застави. Відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 05 листопада 2019 року продовжено строк досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст.152, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України у кримінальному провадженні №0000180 від 08.01.2013 за підозрою ОСОБА_5 , до п`яти місяців, тобто до 09.01.2020 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Вимогами п. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.
При цьому, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Вирішуючи питання про продовження строків тримання під вартою, суд оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких та тяжких злочинів, суспільну небезпечність злочинів, які інкримінуються підозрюваному, дані про особу обвинуваченого, та наявність ризиків, які викладені в ухвалі про обрання запобіжного заходу, суд вважає доведеними. Із зазначених підстав суд приходить до висновку про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для обрання запобіжного заходу та виправдовують тримання особи під вартою.
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , є необхідно, так як підозрюваний взятий під варту з підстав запобігання можливості переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказані ризики обгрунтовано зазначені в ухвалі слідчого судді від 10 серпня 2019 року та як доведено прокурором , на даний час не змінились.
Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.
Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст.152, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, що дає достатні підстави вважати, що у разі обрання йому запобіжного заходу, не пов`язаного із позбавленням волі, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Враховуючи, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, слід взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), при цьому, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
Вивченням характеризуючих даних підозрюваного ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, працездатний, непрацюючий, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість продовження застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.
Таким чином, з метою попередження можливості ОСОБА_5 нових злочинів, забезпечення виконання ним процесуальних рішень суд вважає, що наявні всі обґрунтовані підстави для задоволення клопотання.
Що стосується клопотання ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 щодо взяття ОСОБА_5 на особисту поруку, то вказане клопотання до задоволення не підлягає у зв"язку з наявністю вищезазначених ризиків, які суд обґрунтував щодо продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Особиста порука як запобіжний захід застосовується з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його своєчасної участі в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.
Відповідно до п. 14 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» особиста порука як вид запобіжного заходу полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи суду на першу вимогу.
При обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя, суд має враховувати, що наявність одного поручителя може бути визнана достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.
З системного аналізу статті 180 КПК України вбачається, що за загальним правилом, особиста порука може бути застосована у разі, якщо поручителями виступають дві і більше особи, які заслуговують на довіру, а частина 2 зазначеної статті визначає виключний випадок, коли лише одного поручителя може бути визнано достатньо, яким може бути виключно особа, яка заслуговує на особливу довіру.
А тому, суд вважає, що застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистої поруки є неможливим оскільки, щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 у суду відсутні будь-які докази, які б стверджували та характеризували їх як осіб, які заслуговують на особливу довіру.
Тому, суд вважає, що в задоволенні клопотання щодо взяття ОСОБА_5 на особисту поруку, слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 176,177,184,186,193 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рівне, громадянина України, з освітою середньою, одруженого, працюючого помічником комірника наФОП « ОСОБА_9 », зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваному у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст.152, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 152 КК України в межах строку досудового розслідування, а саме до 09.01.2020 року без права внесення застави .
В задоволення клопотань ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 щодо взяття ОСОБА_5 на особисту поруку - відмовити
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суд Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1