Справа № 559/898/19
Номер провадження 1-кс/559/618/2019
УХВАЛА
про відмову у відкритті провадження
"02" серпня 2019 р. місто Дубно Рівненська область

слідчий суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області ОСОБА_1 , ознайомившись із матеріалами скарги адвоката ОСОБА_2 , представника Релігійної громади Свято-Успенської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви с.Птича Дубенського району, в порядку ст.ст. 2, 28, 303, 304 КПК України, поданої у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000334 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.194, ст.356, ст. ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 161, ст. 179, ст. 294 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
До Дубенського міськрайонного суду Рівненської області 02.08.2019 надійшла ОСОБА_2 , представника Релігійної громади Свято-Успенської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви с.Птича Дубенського району, в порядку ст.ст. 2, 28, 303, 304 КПК України.
У прохальній частині скарги, адвокат ОСОБА_2 просить слідчого суддю:
1. Визнати протиправною бездіяльність службових осіб Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області щодо відмови у задоволенні клопотання керівника Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Успенської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви села Птича Дубенського району Рівненської області».

2. Скасувати постанову старшого слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 про відмову у накладенні арешту на нежитлове приміщення (будівлю церкви) за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000334, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.194, ст.356, ст. ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 161, ст. 179, ст. 294 Кримінального кодексу України.

3. Накласти тимчасовий арешт на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення (будівлю церкви) за адресою: Рівненська область, Дубенський район, с Птича, вул. Львівська 27 а, що належить Релігійній організації «Релігійна громада Свято - Успенської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви с. Птича Дубенського району» шляхом заборони користування і розпорядження нерухомим майном.

Вивчивши вказану скаргу, приходжу наступного висновку.

Зі скарги вбачається, щ у провадженні СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області знаходиться кримінальне провадження № 0000334, за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.194, ст.356, ст. ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 161, ст. 179, ст. 294 Кримінального кодексу України.

10.07.2019 у вказаному кримінальному провадженні № 0000334 направлено клопотання слідчому СВ Дубенського ВП ГУНП про вжиття слідчих дій та заходів припинення протиправного користування релігійною громадою ПЦ України церквою в с. Птича Дубенського району, накладення тимчасового арешту на будівлю за адресою: Рівненська область, Дубенський район, с. Птича, вул.Львівська, будинок, 27а, що належить релігійні громаді Свято-Успенської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви, шляхом заборони користування і розпорядження нерухомим майном.

21.07.2019 отримано відповідь слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП ОСОБА_3 з постановою від 18.06.2019 про відмову в задоволення клопотання щодо накладення арешту на будівлю церкви в с.Птича в кримінальному провадженні № 0000334.

Постанова слідчого СВ Дубенського ВП ГУНП в області від 18.06.2019 про відмову в задоволенні клопотання, на думку адвоката ОСОБА_2 є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, з урахуванням вимог ст.ст. 32, 33 КПК України щодо територіальної та інстанційної підсудності.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

При цьому, враховується також практика Європейського суду з прав людини, згідно якої право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням. Вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду «за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб» (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства», (п. 57). Встановлюючи такі правила, держава користується певною свободою розсуду.

Відповідно до пп. 1-11 ч. 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Разом з тим, варто зазначити, коло рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування, зазначеним вище переліком, не підлягає розширеному тлумаченню. При цьому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, предмет оскарження до слідчого судді під час досудового розслідування рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора чітко окреслений у частині 1 статті 303 КПК України. КПК України визначає порядок та умови розгляду окремих скарг та в главі 26 регламентує повноваження слідчого судді, які можуть бути ним реалізовані за результатами такого розгляду.

Як вбачається із тексту обґрунтування скарги та п. 1, п. 2 прохальної її частини, та долучених до не матеріалів, адвокат ОСОБА_4 не погоджується із постановою слідчого від 18.06.2019 про відмову у задоволенні поданого нею клопотання від 10.06.2019 в порядку ст.ст. 55, 56, 58, 170-174, 220, 223, 224 КПК України, в якому вона просила слідчого накласти тимчасовий арешт на будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000334 та просить скасувати дану постанову.

Дане оскаржуване рішення слідчого, не підпадає під вичерпний перелік рішень дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, який передбачений ч. 1 ст. 303 КПК України, виходячи із наступного.

Відмова у задоволенні клопотання про накладення арешту, яка у відповідності до ч. 2 ст. 220 КПК України оформлена постановою слідчого від 18.06.2019, не може розцінюватися як бездіяльність слідчого, а саме, нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк (п.1 ч1 ст. 303 КПК України).

Разом із тим, вважаю за необхідне звернути увагу на те, що у тексті скарги адвокат ОСОБА_2 зазначає, що «ст. 220 КПК України передбачає трьохденний термін виконання слідчим клопотання потерпілого про накладення арешту з метою збереження речового доказу», та роз`яснити, що дана ст. 220 КПК України регламентує та передбачає, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Також, оскаржувана постанова, не може бути віднесена до п.7 ч. 1 ст. 303 КПК України, а саме рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, оскільки, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. арешт майна є видом заходу забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу з урахуванням положень цієї глави.

Щодо пункту 3 прохальної частини скарги, який стосується накладення арешту на нерухоме майно, та його обґрунтування, викладене у тексті скарги, варто зазначити та роз`яснити адвокату ОСОБА_2 , що накладення арешту на майно, розгляд клопотання про арешт майна (в тому числі, ким воно може бути подано до слідчого судді), врегульовано та здійснюється в порядку визначеному главою 17 КПК України, а не під час розгляду скарги в порядку визначеному 26 КПК України. Також, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Окрім того, рахую за доцільне звернути особливу увагу, що у пункті 1 прохальної частини скарги, адвокат ОСОБА_2 просить визнати протиправною бездіяльність службових осіб Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області щодо відмови у задоволенні клопотання керівника Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Успенської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви села Птича Дубенського району Рівненської області», однак, у тексті її скарги йдеться мова про подане нею, адвокатом ОСОБА_2 клопотання від 10.06.2019 №22, яке вона і долучила до матеріалів скарги, а копії клопотання керівника Релігійної організації «Релігійна громада Свято - Успенської парафії Рівненської єпархії Української Православної Церкви села Птича Дубенського району Рівненської області» до матеріалів скарги не долучено та про його наявність у тексті скарги не йдеться.

Враховуючи вищевикладене, в тому числі предмет, мотиви та вимоги скарги, приходжу до висновку про необхідність, у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України відмовити у відкриті провадження за скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 , представника Релігійної громади Свято-Успенської парафії Рівненської Єпархії Української православної церкви с.Птича Дубенського району, в порядку ст.ст. 2, 28, 303, 304 КПК України, поданої у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0000334 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.194, ст.356, ст. ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 129, ч. 3 ст. 161, ст. 179, ст. 294 Кримінального кодексу України.

Копія ухвали про відмову у відкритті провадження скарги невідкладно надсилається особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання її копії безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Слідчий суддя: