Провадження № 1-кс/638/4744/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року Дзержинський райсуд м. Харкова в складі :
головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду м. Харкові клопотання начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській ОСОБА_3 погодженим з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 « Про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою » по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0004342 від 28.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч. 1 КК України у відношенні :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Харкова, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, військовозобов"язаного, не одруженого, працючого експедитором ТОВ " Свіфт ", раніше не судмого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,
за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч. 1 КК України,-
за участю :
прокурора ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
29.10.2019 начальник відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_7 звернувся до Дзержинського райсуду м. Харкова з клопотанням « Про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою » по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0004342 від 28.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч. 1 КК України у відношенні підозрюваного у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_5 .
Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 28.10.2019 о 11:45 годині ОСОБА_5 , перебуваючи на перехресті вул. Ахсарова та пр-т Перемоги у м. Харкові побачив раніше незнайому ОСОБА_8 . В цей час у нього виник умисел на вчинення дій насильницького характеру, з метою задоволення своєї статевої пристрасті, по відношенню до ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_5 просунув руку між ніг потерпілої та схопив правою рукою за пах ОСОБА_8 без добровільної згоди останньої.
29.10.2019 начальником відділення СВ ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч.1 КК України.
На думку слідчого, підозра ґрунтується на показаннях потерпілої ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_9 , а також підтверджується протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_8 .
Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
В обґрунтування вказаних ризиків слідчим зазначено, що ОСОБА_5 перебуваєчи на свободі може незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
З метою виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків, виникла необхідність у застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні начальник відділення ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 вказане клопотання слідчого підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, з підстав на які посилаються в своєму клопотанні.
Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні свою провину у вчиненні злочину передбаченого ст. 153 ч. 1 КК України визнав, однак зазначаючи, що не мав на меті вчинення дій насильницького характеру по відношенню до потерпілої ОСОБА_10 , а лише сплутав її зі своєю колишньою дівчиною. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні наголошувала на тому, що на теперішній час відсутні підстави для обрання щодо її підзахисного міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив суд застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, з підстав на які посилався в своїх поясненнях підозрюваний ОСОБА_5 , а саме домашній арешт в певний час доби.
Суд, заслухавши думки прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, думку захисника, вивчивши письмові матеріали, надані на підтвердження заявленого клопотання, вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, судом встановлено наступне :
Матеріал досудового розслідування внесено до ЄРДР за № 0004342 від 28.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч. 1 КК України.
29.10.2019 о 11:50 год. начальником відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , було вручено ОСОБА_5 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч. 1 КК України.
29.10.2019 о 13:00 годині копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надані підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_6 .
Підозрюваний ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затриманий 28.10.2019 о 11:55 год.
Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).
Виходячи з наявних в матеріалах доданих до клопотання даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч. 1 КК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Частиною 2 статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
За умовами ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статею 177 цього кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або її повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч. 1 КК України за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, та яке відповідно до приписів ч. 3 ст. 12 КК України віднесено до злочинів середньої тяжкості.
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкримінованим кримінальним правопорушенням, особу підозрюваного, його вік, сімейний стан, майновий стан та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є вірогідною можливість підозрюваним ОСОБА_5 вчинити інше кримінальне правопорушення.
Разом з тим, такі ризики як можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідка, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні, під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання, прокурором та слідчим не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначених в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Крім того, в судовому засіданні встановлено та підтверджено начальником слідчого відділення, прокурором, що на теперішній час допитана потерпіла, свідок, проведено пред`явлення особи для впізнання. Під час досудового розслідування не встановлено фактів намагання ОСОБА_5 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів, переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності
Для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені в судовому засіданні слідчий суддя вважає, що підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, у зв`язку з чим клопотання « Про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою » задоволенню не підлягає.
Між тим, згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
У судовому засіданні встановлено, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч. 1 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме : можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.
В той же час прокурором не доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, де проживає разом зі своєю родиною, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків з особами, які складають його родину, раніше судимим не був та до будь - якої відповідальності не притягувався, працює та позитивно характеризується за місцем праці, в процесі досудового розслідування від органів слідства не переховувався.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При таких обставинах суд приходить до висновку про можливість обрання щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, чим той який зазначений у клопотанні слідчого, а саме у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з покладанням на підозрюваного ОСОБА_5 певних додаткових обов`язки, передбачених ст. 194 КК України.
Як передбачає п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно звільняється з-під варти та зобов"язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника відділення СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 « Про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою » по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0004342 від 28.10.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч. 1 КК України у відношенні ОСОБА_5 , - задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 153 ч. 1 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби за місцем реєстрації та мешкання за адресою : АДРЕСА_1 , на строк до 29.12.2019, заборонивши йому залишати місце реєстрації та мешкання у період з 22 години до 06 години ранку без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 строком до 29.12.2019 додаткові обов`язки:
- з`являтися на виклик слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківської області, прокурора та суду;
- не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;
- утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками, експертами, спеціалістами у вказаному кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та зобов"язати невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 через Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, поклавши на відповідний ОВС обов`язки по контролю за поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 .
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала надрукована в нарадчої кімнаті в одному примірнику.
Слідчий суддя: ОСОБА_1