УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, яка полягає в невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань по заяві ОСОБА_3 від 10.09.2019 року, в порядку ст. 303 КПК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду із вищевказаною скаргою, яку мотивував тим, що 10.09.2019 він звернувся до Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 3, 358 ч. 1 КК України. Дану заяву про злочин було перенаправлено до Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. 09.10.2019 листом за підписом начальника Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 відмовлено ОСОБА_3 у внесенні відомостей по його заяві до ЄРДР у зв`язку з тим, що звернення останнього не містить в собі ознак, які свідчили про вчинення відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення. Особа, яка подала скаргу звертає увагу на те, що на день подання скарги відомості до ЄРДР за його повідомленням не внесено та не розпочато досудове розслідування. Вищевказані дії вважає протиправними, у зв`язку з чим просить скаргу задовольнити.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, однак надав заяву в якій просив справу розглянути у його відсутність. Скаргу підтримує з підстав зазначених в ній.
Представник Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ст. 107 ч.4 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи те, що учасники процесуальної дії не з`явились в судове засідання, слідчий суддя вважає за можливим розглянути дану скаргу без застосування технічних засобів фіксування.
Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.09.2019 року ОСОБА_3 звернувся до Лівобережного відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч. 3, 358 ч. 1 КК України. Дану заяву про злочин було перенаправлено до Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області. 09.10.2019 листом за підписом начальника Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 відмовлено ОСОБА_3 у внесенні відомостей по його заяві до ЄРДР у зв`язку з тим, що звернення останнього не містить в собі ознак, які свідчили про вчинення відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення.

Особа, яка подала скаргу звертає увагу на те, що на день подання скарги відомості до ЄРДР за його повідомленням не внесено та не розпочато досудове розслідування.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.
Реалізація вказаного завдання здійснюється шляхом забезпечення кожному громадянину права на звернення до уповноважених органів з заявою про вчинене кримінальне правопорушення.
Зазначене право породжує відповідний обов`язок органів прокуратури, досудового розслідування своєчасно відреагувати на такі звернення у передбачений законом спосіб, тобто відповідно до встановленої процесуальним законом процедури.
У силу ч. 1 ст. 9 КПК на керівника органу досудового розслідування покладений обов`язок неухильно додержуватись вимог Кримінального процесуального кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК прокурор, слідчий у строк, що не перевищує 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Згідно з положеннями ч. 2 зазначеної статті досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.
Згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ст. 214 ч. 4 КПК України відмова в прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму інформаційному листі № 1640/0/4-12 від 09 листопада 2012 р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" роз`яснив, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, і саме в цьому контексті слід оцінювати доводи заявників в разі оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Отже, якщо відомості до ЄРДР в порушення ст. 214 КПК України внесені не були, то в заявника є право на оскарження такої бездіяльності до суду в порядку ст. 303 КПК України. У разі ж оскарження бездіяльності прокурора чи слідчого, яка полягає в у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 303 КПК України) суть розгляду справ даної категорії полягає у встановленні, чи дотримувався прокурор чи слідчий процедури, визначеної ч. 1 ст. 214 КПК України щодо 24-годинного терміну внесення відомостей до ЄРДР. Слідчий суддя при розгляді скарги не повинен встановлювати обставини, зокрема чи містить заява, повідомлення про кримінальне правопорушення склад злочину або досліджувати докази про наявність в діяннях особи складу кримінального правопорушення.
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму інформаційному листі № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 р. "Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування" роз`яснив, що з метою належного дотримання процесуальних вимог, щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального правопорушення.
Слідчий суддя вважає, що факти викладені в заяві про вчинене кримінальне правопорушення від 10.09.2019 підлягають винесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Вище наведені норми права зобов`язують органів досудового розслідування внести передбачені законом відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.
Попри визначений кримінальним процесуальним законом обов`язок розпочати досудове розслідування, у ході якого прийняти заходи до виявлення усіх необхідних складових кримінального правопорушення, орган досудового розслідування вищевказану заяву про вчинення злочину щодо нього проігнорував, що є недопустимим.
Невнесення відомостей до ЄРДР суперечать як принципу законності, так і положенням ч. 5 ст. 214 КПК, яка визнає за достатнє для початку досудового розслідування повідомлення даних, які лише можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, суд -

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.
Зобов`язати уповноважену особу Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області у відповідності до вимог ст. 214 КПК України внести до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості про кримінальне правопорушення по заяві ОСОБА_3 від 10 вересня 2019 року про що повідомити заявника шляхом надання витягу з ЄРДР.
Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя