Житомирський апеляційний суд
Справа №284/482/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2,ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 17.03.2016 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Народицького районного суду Житомирської області від 20 листопада 2018 року,

щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Народичі, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю: прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_6

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого

ОСОБА_6 ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вирок суду просить скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Зазначає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим. Посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні докази про вчинення ним даних кримінальних правопорушень. Зазначає, що суд з порушенням процесуальних норм послався на протокол огляду предметів від 29.04.2016 року, а саме телефону марки «Nokia-105», оскільки останній оформлений з порушенням норм КПК України. Посилається на те, що суд неправильно кваліфікував його дії за ч.3 ст. 185 КК України за ознакою повторно.

Вироком Народицького районного суду Житомирської області від 20 листопада 2018 року ОСОБА_6 засуджено:

-за ч.2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.

З урахуванням ст.ст. 104, 76 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк 2 роки.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, ОСОБА_6 , будучи неповнолітнім, 14.03.2016 року близько 19 год. разом з ОСОБА_10 , за попередньою змовою, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, відв`язали від гужової повозки та викрали разом з упряжкою коня, що знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , та належного ОСОБА_11 , відвівши коня до розташованого неподалік від будинку лісу, чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 21022 грн. 34 коп.

Крім цього, 27.04.2016 року близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , за попередньою змовою, повторно, з метою таємного викрадення чужого майна, проникли до незамкненого приміщення хліва, розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали коня, належного ОСОБА_12 , чим заподіяли потерпілому матеріальну шкоду на суму 20440 грн. 63 коп.

Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_10 на вирок щодо якого учасники судового розгляду апеляційні скарги не подавали.

В судове засідання апеляційного суду потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не з`явилися, про час та місце розгляду кримінального провадження були повідомлені належним чином, враховуючи вказані обставини апеляційний суд розглянув кримінальне провадження у їх відсутності.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника про задоволення поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_10 , який не заперечував, щоб була задоволена апеляційна скарга, прокурора, про законність і обгрунтованість вирок суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, за обставин наведених у вироку, ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні та перевірених в судовому засіданні доказах, оцінених в сукупності.

Його вина по епізоду вчинення крадіжки коня, належного потерпілому ОСОБА_11 стверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Зокрема, показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 в суді першої інстанції, про те, що в середині березня 2016 року ОСОБА_6 запропонував йому викрасти коня, який знаходився поблизу будинку № 2 по вул. Польовій в с. Червоне, Народицького району.Він погодився на таку пропозицію, вони удвох пішки пілки у вказаний населений пункт. В дворі домогосподарства побачили коня, якого розпрягли, відв`язати та повели у ліс. В лісі викинули упряж з коня. Через деякий час вони зателефонували особам, які здійснюють приймання худоби та продали коня, отримавши за нього близько 10 000 грн., які поділили між собою.

Під час проведення слідчого експерименту, підозрюваний ОСОБА_10 розповів та показав за яких обставин він та ОСОБА_6 , в середині березня 2016 року, знаходячись в с. Червоне Народицького району таємно викрали коня, який належав потерпілому ОСОБА_11 , відвели його в лісопосадку, неподалік с. Бабіничі Народицького району, де залишили упряж в яку був запряжений кінь.

Під час огляду місця події, відкритої ділянки місцевості, яка знаходиться на відстані 1.5 км від с. Червоне Народицького району та 1 км від с. Бабіничі Народицького району в лісовому масиві виявлено упряж, яка призначена для запрягання коня в гужову повозку.

При проведенні впізнання потерпілий ОСОБА_13 серед інших упряжей впізнав упряж, яка була виявлена в лісовому масиві неподалік населених пунктів Червоне та Бабіничі Народицького району, як таку, що була надіта на його коня, який був викрадений у нього в середині березня 2016 року.

Під час пред`явлення речей для впізнання та проведення впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_13 та свідок ОСОБА_11 впізнали автомобіль марки «Форд» та обвинуваченого ОСОБА_13 , який 07.05.2016 року приїжджав до потерпілого ОСОБА_13 та просив його забрати заяву про крадіжку коня і пропонував частково компенсувати матеріальні збитки за викраденого коня.

Показання потерпілого ОСОБА_11 свідчать про те, що ввечері 14 березня 2016 року його кінь, будучи запряженим в гужову повозку знаходився на подвір`ї власного домогосподарства. Через деякий час він виявив, що коня не було на місці.Пізніше працівники поліції йому повідомили хто скоїв крадіжку його коня. До нього додому на автомобілі приїжджав обвинувачений ОСОБА_6 та просив, щоб він забрав заяву з райвідділу поліції і обіцяв компенсувати кошти за викрадений кінь.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 по епізоду вчинення крадіжки коня, належного потерпілому ОСОБА_12 стверджується зібраними по кримінальному провадженні доказами.

Зокрема, показаннями обвинуваченого ОСОБА_10 в суді першої інстанції про те, що наприкінці квітня 2016 року ввечері вони разом з ОСОБА_6 проникли до приміщення хліва, розташованого в с. Селець, Народицького району, звідки викрали коня, якого вранці здали приймачам та отримали кошти.

З показань потерпілого ОСОБА_12 видно, що вранці 27 квітня 2016 року він виявив, що з хліва його домогосподарства зник кінь. Через деякий час від працівників поліції він дізнався, що крадіжку коня вчинили ОСОБА_10 та ОСОБА_6 .

Показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , свідчать про те, що вони здійснюють підприємницьку діяльність, пов`язану з купівлею у населення коней, корів та бичків. Наприкінці квітня 2016 року за номером телефону, який вони публікували в газеті «Ехо», до них подзвонили обвинувачені та запропонували купити в них коня. Попередньо домовившись про купівлю, вони приїхали в с. Селець, Народицького району, де зустрілись з ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Під час спілкування обвинувачені повідомили, що кінь їх власний, але вони вирішили його продати щоб купити трактор. За коня вони сплатили обвинуваченим 14 000 грн. Наступного дня до них передзвонив працівник поліції та повідомив, що куплений ними кінь крадений. Після цього, вказаного коня вони повернули власнику.

Під час огляду місця події, дороги, що в с. Селець Народицького району, неподалік домогосподарства ОСОБА_17 був виялений грузовий автомобіль марки ГАЗ 33023 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в кузові, якого знаходився кінь коричневого кольору.

При проведенні слідчого експерименту, підозрюваний ОСОБА_10 розповів та показав за яких обставин він та ОСОБА_6 , знаходячись в с. Селець Народицького району 27 квітня 2016 року таємно викрали коня, який належав потерпілому ОСОБА_12 , відвели його в лісопосадку неподалік сіл Селець та Бабіничі Народицького району, а в обідній час наступного дня продали його.

Під час проведення впізнання за фотознімками свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_15 впізнали ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , як осіб, які 28.04.2016 року продали їм коня.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 889/896/18-25 від 25 червня 2018 року, ринкова вартість коня-ваговоза коричневої масті, віком 11,5 років, вагою 900 кг, станом на 14 березня 2016 року могла складати 21022,34 грн., а коня-ваговоза коричневої масті, віком 12 років, вагою 700 кг, станом на 27 квітня 2016 року могла складати 20440,63 грн., при умові, що на дати оцінки тварини були без ознак захворювання.

Обвинувачений ОСОБА_6 під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції свою вину у вчиненні вказаних злочинів визнав у повному обсязі, але скористався правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України, та відмовився давати показання і відповідати на запитання.

Таким чином, доводи ОСОБА_6 про те, що зібраними по кримінальному провадженні доказами не доведена його вина у вчиненні злочинів за які його засуджено, є безпідставними.

Також, колегія суддів не бере до уваги пояснення, які давав в суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_10 про те, що крадіжку коней він скоював сам без допомоги ОСОБА_6 , оскільки вказані його пояснення спростовуються вищевказаними зібраними по справі доказами, які свідчать про те, що таємне викрадання коней ОСОБА_10 здійснював за попередньою змовою з ОСОБА_6 .

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно послався як на доказ по кримінальному провадженні на протокол огляду предметів від 29.04.2016 року, а саме телефону марки «Nokia-105», оскільки вказана слідча дія слідчим проведена з порушенням вимог КПК України, а саме: без участі захисника та законного представника неповнолітнього підозрюваного, колегія суддів вважає безпідставними.

З матеріалів провадження видно, що дана слідча дія, слідчим проведена з дотриманням вимог ст. 237 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст. 237 КПК України при проведенні огляду предмету участь у вказаній слідчій дії захисника та законного представника неповнолітнього підозрюваного, є необов`язковою.

Дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України судом кваліфіковані правильно, оскільки він за попередньою змовою групою осіб таємно викрав коня, який належав ОСОБА_6 .

Також, судом правильно кваліфіковані дії обвинуваченого ч. 3 ст. 185 КК України, так як він за попередньою змовою групою осіб, повторно, шляхом проникнення в приміщення таємно викрав коня, який належав ОСОБА_12 .

Доводи апелянта про неправильну кваліфікацію його дій за ознакою кваліфікуючою ознакою повторно, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з матеріалів провадження видно, що ОСОБА_6 вчинив крадіжку коня, належного ОСОБА_18 , а затим таємно викрав коня, який належав ОСОБА_12 , а вказані його дії відповідно до примітки 1 у ст. 185 КК України утворюють кваліфікуючу ознаку повторно.

Покарання, призначене судом ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Вирок суду, є законний та обгрунтований, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Народицького районного суду Житомирської області від 20 листопада 2018 року, щодо нього без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: