Провадження № 1-кс/742/695/19
Єдиний унікальний № 742/1380/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2019 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Прилуцької місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 КК України та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:
Скаржник звернувся до суду із скаргою на бездіяльність керівника Прилуцької місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 КК України та зобов`язання вчинити дії.

Свою скаргу заявник мотивує тим, що 17 квітня 2019 року звернувся до керівника Прилуцької місцевої прокуратури із заявою про вчинення заступником начальника першого слідчого відділу управління Державного бюро розслідування в м.Києві ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, а саме службового підроблення.

Бажаючи допомогти судді Деснянського районного суду уникнути відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366, 375 КК України та не маючи для цього законних підстав, ОСОБА_4 вніс в офіційний документ за №Г-1824/02-2019 вих. дані про те, що заява ОСОБА_3 про порушення кримінальної справи відносно судді від 25 лютого 2019 року не є заявою про злочин. Вважаючи, що заступником начальника першого слідчого відділу управління Державного бюро розслідування в м.Києві ОСОБА_4 внесено до офіційного документу завідомо неправдиві відомості, скаржник звернувся до керівника Прилуцької місцевої прокуратури по питанню порушення відносно заступника начальника першого слідчого відділу управління Державного бюро розслідування в м.Києві ОСОБА_4 кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України. Проте, Прилуцькою місцевою прокуратурою у встановлений ч.ч.1,2 ст.214 КПК України строк, не внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та не розпочато розслідування.

Оскільки, таку бездіяльність скаржник вважає незаконною, ним і подано до суду скаргу про визнання протиправною бездіяльність керівника Прилуцької місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 КК України, зобов`язання прокурора внести відомості та розпочати досудове розслідування.

В судовому засіданні скаржник підтримав доводи скарги та просив її задовольнити, пояснивши, що бездіяльність керівника Прилуцької місцевої прокуратури щодо невнесення відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення вчинене заступником начальника першого слідчого відділу управління Державного бюро розслідування в м.Києві ОСОБА_4 , є незаконною та протиправною.

Прокурор Прилуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення поданої заяви заперечила, просила слідчого суддю відмовити в задоволенні позову, мотивуючи її безпідставністю.

Заслухавши скаржника та прокурора, дослідивши матеріали додані до скарги, суд приходить до наступних висновків.

25 лютого 2019 року ОСОБА_3 звернувся до керівника Прилуцької місцевої прокуратури із заявою про вчинення суддею Деснянського районного суду м.Чернігова ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366, 375 КК України, а саме службового підроблення в ухвалі від 08 листопада 2018 року у справі №1-р/750/10/18 та винесення завідомо неправосудного рішення.

25 березня 2019 року ОСОБА_3 отримав відповідь на подану заяву від заступника начальника першого слідчого відділу управління Державного бюро розслідування в м.Києві ОСОБА_4 за № Г-1824/02-2019 вих. від 11 березня 2019 року, згідно якої заявника повідомлено, що оскільки наведені ним обставини не свідчать про вчинення суддею кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366, 375 КК України, тому відповідні відомості і не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

17 квітня 2019 року ОСОБА_3 звернувся до керівника Прилуцької місцевої прокуратури із заявою про вчинення заступником начальника першого слідчого відділу управління Державного бюро розслідування в м.Києві ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України, а саме службового підроблення.

Статтею 366 КК України передбачено, що службове підроблення - це складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

У відповідності до ст.375 КК України, передбачено кримінальну відповідальність за постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.
Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При цьому, у відповідності до ч.5 ст.214 КПК України, до ЄРДР вносяться в тому числі відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Тобто, положення ст.214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Таким чином, системний аналіз положень ст.ст.214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Згідно ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Крім того, згідно висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства від 01 липня 2013 року, при розгляді заяв і звернень щодо суддів про вчинення кримінального правопорушення, органами ВС МВС України та прокуратури при вирішенні питання про наявність в діях суддів ознак складу злочину і внесення їх до ЄРДР слід брати до уваги і роз`яснення, що містяться у постанові Пленума ВСУ від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справ поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається.

Враховуючи вищевикладене, оскільки скаржником в заяві до керівника Прилуцької місцевої прокуратури ставилось питання щодо обґрунтованості та вмотивованості судового рішення по конкретній судовій справі, тобто належного відправлення суддею правосуддя, про що заступником начальника першого слідчого відділу управління Державного бюро розслідування в м.Києві ОСОБА_4 надано відповідь ОСОБА_3 за № Г-1824/02-2019 вих. від 11 березня 2019 року, копію якої заявник при цьому суду не надав, тому в задоволенні скарги необхідно відмовити. Доводи ж скаржника про бездіяльність керівника органу прокуратури не заслуговують на увагу, та спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Прилуцької місцевої прокуратури, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, передбачене ст.366 КК України та зобов`язання вчинити дії - відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1