Справа № 191/1393/17
№ 1-кс/183/2664/19

У Х В А Л А
29 листопада 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 191/1393/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 376, ч.1 ст. 383 КК України,
за участю захисника ОСОБА_5 ,-

19 листопада 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 183/7520/14 за обвинуваченням № 191/1393/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 376, ч.1 ст. 383 КК України.
Заява мотивована тим, що 19 листопада 2019 року, в порушення його прав, визначених ст. 42 КПК України, головуючим суддею ОСОБА_4 у зазначеному кримінальному провадженні не прийнято його заяву про звільнення від кримінальної відповідальності, зв`язку з закінченням строків давності.
Захисник ОСОБА_5 , який був залучений до участі у розгляді заяви обвинуваченого на одну процесуальну дію, підтримав заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , вважає що головуючим безпідставно не прийнято заяву обвинуваченого в судовому засіданні, що відбулося 19.11.2019 року, що викликає сумнів у його неупередженості та є підставою для відводу.
Інші сторони кримінального провадження в судове засідання для розгляду заяви про відвід судді не з`явилися.
Суд, вислухавши захисника обвинуваченого, дійшов до наступного висновку.
Так, у відповідності ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:
1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;
2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;
3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;
4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;
5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.
Згідно ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно із ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України "Про міжнародні договори" від 22 грудня 1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору. Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.
Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України", наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.
Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті ухваленого рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.
Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в рішеннях у справах "Микаллеф проти Мальти", "Мезнарич проти Хорватії", в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожний суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.
Однією з процесуальних форм забезпечення об`єктивності та неупередженості судового розгляду є гарантоване законом право відводу у визначених законом випадках. Як випливає зі змісту норм КПК України, відвід судді є одним з механізмів, що забезпечує законність та обґрунтованість судового рішення.
Як свідчать матеріали кримінального провадження № 191/1393/17 13 листопада 2018 року справа передана в провадження судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 , в зв`язку з закінченням повноважень судді ОСОБА_6
22.02.2019 року канцелярією Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області зареєстровано клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності. На підставі ч.1 ст. 49 КК України.
Однак, протягом перебування справи в провадженні судді ОСОБА_4 судовий розгляд неодноразово був відкладений з об`єктивних причин, які унеможливлювали, в тому числі розгляд клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на відповідній стадії кримінального процесу. В судовому засіданні, що відбулося 19 листопада 2019 року, судовий розгляд відкладено за клопотанням захисника обвинуваченого, а також в зв`язку з неявкою потерпілої ОСОБА_7 .
Таким чино, доводи обвинуваченого, викладені у його заяві про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 та підтримані в ході розгляду заяви захисником ОСОБА_5 , не можуть бути розцінені судом, як обставина, що викликає сумнів в неупередженості судді.
Встановлені обставини є підставою для залишення заяви про відвід без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, суд, -
Заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 191/1393/17 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 376, ч.1 ст. 383 КК України, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1