УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/18772/19

Провадження № 1-кс/638/5028/19

04.12.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова
у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004913 від 02.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004913 від 02.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.12.2019 року невстановлена особа за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у розмірі 8000 дол. США та 14200 евро.
У ході досудового розслідування, 02.12.2019 року під час затримання ОСОБА_6 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України було виявлено і вилучено мобільний телефон марки iPhone 7+ IMEI НОМЕР_1 в силіконовому чехлі жовтого кольору з малюнком, а також паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 .
В судове засідання слідчий СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути клопотання без її участі, вимоги, викладені в ньому, підтримує у повному обсязі.

Суд, вивчивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку.
У розумінні положень статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження.
Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим кодексом порядку.
Завданням арешту майна у розумінні частини 2 статті 170 КПК України є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Зокрема, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає, щоб вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, але вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Відповідно до частини 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до частини 6 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Так, слідчим відділом Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2019 року за №0004913 за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 01.12.2019 року невстановлена особа за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами у розмірі 8000 дол. США та 14200 евро.
Із протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.12.2019 року вбачається, що під час затримання ОСОБА_6 виявлено і вилучено мобільний телефон марки iPhone 7+ IMEI НОМЕР_1 в силіконовому чехлі жовтого кольору з малюнком, а також паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 .
Проте слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання, в розумінні вимог статті 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, зокрема щодо необхідності накладення арешту на паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_2 , а тому у відповідності до статті 94 КПК України, оцінюючи ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання в цій частині.
Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що незастосування арешту мобільного телефону марки iPhone 7+ IMEI НОМЕР_1 в силіконовому чехлі жовтого кольору з малюнком може призвести до його відчуження, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення-злочину, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд вважає клопотання таким, що підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись 131, 132, 167, 168, 170, 172, 173 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004913 від 02.12.2019 року за ознаками кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 4 статті 190 Кримінального кодексу України задовольнити частково.
Накласти арешт на вилучений 02.12.2019 року під час затримання ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мобільний телефон марки iPhone 7+ IMEI НОМЕР_1 в силіконовому чехлі жовтого кольору з малюнком.
Зберігання арештованого майна здійснювати згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 року за №1104.
У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківської апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя