Справа № 351/1861/19
Провадження № 1-кп/351/137/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
з участю : секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження №0000116 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Белелуя, Снятинського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,-

обвинуваченого за ч.1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за наступних обставин.

Так, обвинувачений 03.05.2019р. близько 16:00 год., перебуваючи в приміщенні роздягальні для працівників ТОВ ВКФ «Варто», що знаходиться по вул. Гоголя,75 в м. Снятині Івано-Франківської області, переслідуючи корисливий мотив таємне викрадення чужого майна, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер вчинюваних ним дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із кишені куртки ОСОБА_5 гаманець, у якому знаходились 50 гривень та банківська картка ПАТ «Банк Восток».

Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_4 у цей же день, в період часу з 19:30 год. по 19:41 год., у банкоматі АТ КБ «Приват Банк», що по вул. Т. Шевченка, 81 в м. Снятині ввівши пароль до викраденої банківської картки ПАТ «Банк Восток», який був записаний олівцем на ній, зняв із даної картки грошові кошти в сумі 3000 грн., якими в подальшому розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3 050 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнав. Пояснив, що перебуваючи у приміщенні роздягальні викрав банківську картку з кишені потерпілого ОСОБА_5 , а в подальшому, за допомогою банківської картки потерпілого зняв з його рахунку грошові кошти у сумі 3000 грн. На даний час збитки потерпілому відшкодував, усвідомив неправомірність свого вчинку у якому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати у його відсутності, претензій до обвинуваченого не має.

Відповідно до ст. 349 КПК України, суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, пересвідчився у добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм про позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку. Таким чином, суд визнав недоцільним дослідження доказів кримінального провадження щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.185 ч.1 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а також враховує роз`яснення, які містяться у Постанові Пленуму ВСУ №7від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Статтею 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 185 ч.1 КК України, яке вчинила обвинувачений ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості.
До пом`якшуючих покарання обставин обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить щире каяття у вчиненному, активне сприяння розкриттю злочину .

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не перебуває, не працевлаштований, за місцем реєстрації характеризується позитивно.

В досудовій доповіді орган пробації зазначив, що вивченням особи обвинуваченого встановлено середню ймовірність вчинення повторного злочину, ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як середній, а тому виправлення обвинуваченогоОСОБА_4 можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.
З врахуванням вище наведеного, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, щире каяття та врахування всіх даних про його особу, суд вважає, що покарання йому слід обрати в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу.
Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.
На думку суду, призначене покарання є справедливим та законним, з врахуванням всіх фактичних обставин по справі у їх сукупності.
Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 371, 373- 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в твердій грошовій сумі становить 1190 (одна тисяча сто дев"яносто) гривень.
Речові докази:

CD-R диск із записаними на ньому фотознімками зробленими камерою спостереження банкомату АТ КБ «Приват Банк» та виписка з ПАТ «Банк Восток» по рахунку приватного клієнта № НОМЕР_1 за розрахунковий період: з 02.05.2019р. по 07.05.2019р., який зберігаються при матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1