ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8403/19
провадження № 1-кс/753/3146/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004975 від 02 червня 2018 року та про зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:
Потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження № 0004975від 02 червня 2018 року та про зобов`язання вчинити дії, мотивувавши її тим, що в провадженні слідчого відділу поліції Дарницького районного управління поліції у місті Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004975 від 02 червня 2018 року та про зобов`язання вчинити дії за фактом вчинення громадянином ОСОБА_5 злочинів передбачених за ч. 1 ст. 195 та ч. 1 ст. 356 КК України.
Постановою від 09 квітня 2019 року вказане кримінальне провадження слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 було закрито, підставою для закриття стало відсутність в діях особи складу кримінальних правопорушень передбачених за ст. ст. 195, 356 КК України. З вказаними обставинами скаржники не погоджуються оскільки вони є надуманими , не відповідають матеріалам кримінального провадження, та нормам чинного законодавства України.
Скаржник ОСОБА_3 та представник скаржника ОСОБА_4 ОСОБА_7 в судовому засіданні скаргу підтримали та просили її задовольнити.
Слідчий повторно в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином.
Проаналізувавши викладені в скарзі пояснення скаржника, дослідивши зміст скарги та надані докази, а також матеріали кримінального провадження, вважаю за необхідне зазначити наступне.
Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, в провадженні слідчого відділу поліції Дарницького районного управління поліції у місті Києві здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004975 від 02 червня 2018 року та про зобов`язання вчинити дії за фактом вчинення громадянином ОСОБА_5 злочинів передбачених за ч. 1 ст. 195 та ч. 1 ст. 356 КК України.
Постановою від 09 квітня 2019 року вказане кримінальне провадження слідчим СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_6 було закрито, підставою для закриття стало відсутність в діях особи складу кримінальних правопорушень передбачених за ст. ст. 195, 356 КК України.
Стаття 2 КПК України передбачає, що завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).
Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст.284 КПК України).
Постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).
Згідно положень п.4 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
У відповідності до ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та у встановлених цим Кодексом випадках - потерпілого.
Зокрема слідчим не було повно та всебічно досліджено факти та обставини у справі, а відтак висновки слідчого про закриття кримінального провадження є передчасними.
За змістом ст.284 КПК України закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Що стосується вимоги зобов`язання слідчого направити до суду клопотання та отримати ухвалу про надання дозволу органу досудового розслідування про тимчасовий доступ до речей та документів, що знаходяться у володінні ОСББ « Чавдар 1», слід зазначити наступне
При цьому, слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст.40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчій є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.
При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про те, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії» (Assenov та Others v. Bulgaria). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини» (Tanhkulu v. Turkey) [ВП], заява № 23763/94, п. 104 і подальші посилання, ECHR 1999-IV, «Ґюль проти Туреччини» (Gul v. Turkey), заява № 22676/93, п. 89, від 14 грудня 2000 року).
Що стосується не розгляду клопотання, слід зазначити наступне.
Згідно з приписами ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Доказів дотримання слідчим вищевказаних вимог процесуального закону суду не надано.

Відповідно ж до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Керуючись ст.ст. 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:
Скаргу потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0004975 від 02 червня 2018 року та про зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого слідчого відділу поліції Дарницького районного управління поліції у місті Києві ОСОБА_6 , від 09 квітня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0004975 від 02 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбачених ч. 1 ст. 195, ч. 1 ст. 356 КК України.
Зобов`язати слідчого слідчого відділу поліції Дарницького районного управління поліції у місті Києві ОСОБА_6 повідомити про результати розгляду клопотання від 06 квітня 2019 року.
Направити кримінальне провадження № 0004975 від 02 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбачених ч. 1 ст. 195, ч. 1 ст. 356 КК України до слідчого відділу поліції Дарницького районного управління поліції у місті Києві.
В задоволенні решти вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя