У Х В А Л А
Іменем України

05 вересня 2019 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
власника майна ОСОБА_4
розглянувши у судовому засіданні, в залі Деснянського районного суду м. Києва, клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_6 , про накладення арешту на майно по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0005648 від 03.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

04.09.2019 року слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором, про накладення арешту, просить з метою забезпечення встановлення істини, а також збереження речового доказу накласти арешт на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення №372 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обгрунтування клопотання слідчий зазначає, що у провадженні слідчого відділу Деснянського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005648 від 03серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що між ТОВ «Глобалстрой 3» (замовник) в особі ОСОБА_7 , який надав свою згоду на продаж житлової та нежитлової нерухомості у ЖК «Перспектива», ТОВ «Київмонтажбуд» (продавець) в особі ОСОБА_8 , та гр. України ОСОБА_4 (покупець), укладено договір купівлі-продажу майнових прав №КМБ/02/072/Н від 26.01.2015 року. Відповідно до умов договору предметом договору виступало нежитлове приміщення 372 загальною площею 56 кв.м. яке розташоване в об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, відповідно до довідки про фінансування 100% майнових прав об`єкта нерухомості до Договору №КМБ /02/072/Н купівлі продажу майнових прав від 26.01.2015 року яка була видана ОСОБА_9 в тому, що остання відповідно до умов договору сплатила продавцю грошові кошти, у розмірі 616 000.00 грн., що складає 100% вартості майнових прав об`єкта нерухомості. В подальшому 25.07.2019 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення 372 загальною площею 56 кв.м. яке розташоване в об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_1 . У органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що вказаним нежитловим приміщенням шахрайським шляхом заволоділи невстановлені слідством особи, шляхом укладення договору купівлі продажу від 25.07.2019 року.
Статтею 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.
Згідно ч.ч. 1, 10 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме майно.
Такий захід забезпечення кримінального провадження, як арешт нерухомого майна, що належить ОСОБА_4 , є необхідним для захисту майнових прав потерпілої в межах кримінального провадження задля збереження майна та недопущення його незаконного відчуження третім особам.
З метою забезпечення повного, об`єктивного та неупередженого проведення досудового розслідування, встановлення всіх об`єктивних обставин у кримінальному провадженні, встановлення всіх осіб причетних до злочинної схеми, скерованої на заволодіння майном, яке стало об`єктом злочинного посягання, а також для унеможливлення здійснити дії, пов`язані із здійсненням продажу, переоформлення, передачі в заставу, найм, дарування, або відчуження майна іншим способом, з метою прийняття законних процесуальних рішень, притягнення винних осіб до відповідальності, забезпечення цивільного позову, необхідним заходом забезпечення кримінального провадження є накладення арешту на майно - нежитлове приміщення 372 загальною площею 56 кв.м. яке розташоване в об`єкті капітального будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .
Вислухавши доводи прокурора, власника майна, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом було встановлено, що 03.08.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України (кримінальне провадження №0005648).Відповідно до постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_3 від 03.09.2019 року про перекваліфікацію кримінального правопорушення, змінено кваліфікацію кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні з ч. 1 ст. 190 КК України на ч. 4 ст. 190 КК України.
Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_11 ньому зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, вид майна, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, які підтверджують обставини, викладені у клопотанні.
Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1 )збереження речових доказів;
2)спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.З ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Накладення арешту на вказане вище нерухоме майно не потягне негативних наслідків для її власника.
Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вирішуючи питання про задоволення клопотання слідчого, погодженого з прокурором та накладання арешту на вказане майно, суд враховує вимоги, передбачені ч.2 ст.173 КПК України та приходить до висновку, що існують правові підстави для арешту майна.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що існують підстави, визначені у ч.2 ст.170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене вище майно.
Враховуючи викладене, з урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Керуючись ст.ст. 167-175, 309, 369, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_12 про накладення арешту на майно по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0005648 від 03.08.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.
З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні накласти арешт на нерухоме майно, а саме нежитлове приміщення 372 загальною площею 56 кв.м. яке розташоване в об`єкті капітального будівництва за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 40 в Деснянському районі, у вигляді заборони відчуження, користування та розпорядження.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.
Ухвала, яка набрала законної сили, обов`язкова для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Слідчий суддя