Справа №621/2842/19
Пр. №1-кп/621/305/19
Ухвала
Іменем України
30 жовтня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
головуючий - суддя ОСОБА_1 ,
за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого- ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000401 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, є громадянином України, має середню освіту, одружений, не працює, має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

в с т а н о в и в :
Згідно обвинувального акта №0000401 від 20 березня 2018 року ОСОБА_8 , обвинувачується у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений за попередньою змовою групою осіб, що могло завдати значної шкоди потерпілому.
Прокурор ОСОБА_3 , заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 , у виді тримання під вартою.
На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, наявний ризик передбачений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 15 частини 3 статті 185, факт застосування до обвинуваченого, запобіжного заходу у виді домашнього арешту, строк дії якого сплив, наявність ризиків, встановлених в ході досувого розслідування, є підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу.
З урахуванням вимог статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, а саме: вагомих доказів про вчинення обвинуваченим злочину, репутацію підозрюваного, який ніде не працює, одружений, прокурор вважав не можливим застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_8 , проти клопотання заперечував.

Захисник ОСОБА_9 , проти клопотання заперечував посилаючись на необґрунтованість доводів прокурора, не доведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Звернув увагу на необгрутованість підозри та обвинувачення ОСОБА_8 , за частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , заперечували проти задоволення клопотання.

Представник потерпілого ОСОБА_4 , погодився з позицією прокурора.

У відповідності до частини 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Частиною 1, пунктом 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 5) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до частини 1 статті 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_8 , обвинувачується у злочині, передбаченому частиною 3 статті 15 частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України, який відповідно статті 12 Кримінального кодексу України є тяжким злочином, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Крім того, суд враховує відомості про особу обвинуваченого, який не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню доньку, не працює, має постійне місце реєстрації і проживання.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, дійшов висновку, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення у вчиненні ОСОБА_8 , вказаного кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статтею 177 КПК України, враховуючи, що судове провадження не завершене.
Наявність ризику на який посилався прокурор, визначений пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, суд до уваги не приймає, враховуючи відсутність об`єктивних відомостей на підтвердження його існування.
Крім того, суд не зважає на доводи сторони захисту щодо необґрунтованості пред`явленого обвинувачення, як підставу для відмови у задоволення клопотання, оскільки ті чи інші висновки, та відповідне рішення, приймається судом за результатами розгляду кримінального провадження, після дослідження доказів у їх сукупності, достатності та взаємозв`язку у нарадчій кімнаті.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Оскільки прокурор довів обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої ст. 194 КПК України, але не довів обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, належить застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.
Згідно статті 179 Кримінального процесуального кодексу України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

З урахуванням викладених вище обставин, з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження та для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків необхідним і достатнім є запобіжний захід - особисте зобов`язання, з покладанням на нього обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 197, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :
1. У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 , у виді тримання під вартою- відмовити.

2. Застосувати у відношенні підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід особисте зобов`язання.

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи;

4. Роз`яснити ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

5. Строк дії ухвали до 29 грудня 2019 року

6. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: