Справа № 333/1352/19
Провадження № 1-кп/333/398/19
ВИРОК
Іменем України
31 травня 2019 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі, українця, громадянина України, має середню спеціальну освіту, працюючого слюсарем-сантехніком у ТОВ «СОЦСФЕРА», не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:
за обвинуваченням його у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.02.2019 року, у денний час, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням в житло, діючи з корисливих мотивів, за допомогою дубліката ключа, проник до приміщення квартири АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме:
- ноутбук «Dell», у корпусі чорного кольору, вартістю 600 грн;
- монітор комп`ютерний «Dell», у корпусі чорного кольору, вартістю 7 000 грн;
- комп`ютерний системний блок «Tessekact», у корпусі чорно-білого кольору, вартістю 23000 грн;
- наручний годинник «Armani», у корпусі чорного кольору вартістю 8 500 гривень, а всього на загальну суму 44 500 гривень, після чого зник з місця скоєння злочину разом із викраденим майном, розпорядившись їм в подальшому на власний розсуд, тим самим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_4 на вказану суму.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_6 як скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

У судовому засіданні ОСОБА_6 зазначив, що свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнає повністю. Водночас, аналізуючи його показання, суд дійшов висновку, що фактично обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного злочину, не визнав.
Так, ОСОБА_6 пояснив, що потерпілий є його знайомим і в квартирі ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_4 він мешкав декілька місяців до жовтня 2014 року. Під час проживання у вказаній квартирі, він потерпілому допомагав проводити ремонт, пов`язаний із водопостачанням, так як він є слюсарем-сантехніком. У зв`язку з такою допомогою, у ОСОБА_4 перед ним виник борг у сумі 7 000 грн, який потерпілий не віддавав. Приблизно у 2015 році він перебував у гостях потерпілого та з полички викрав дублікат ключа від квартири потерпілого.
Враховуючи, що ОСОБА_4 так і не повернув вказану суму боргу, він вирішив за рахунок вказаної суми забрати у потерпілого комп`ютерну техніку. Зранку 27.02.2019 року він у сусідки взяв дитячий візок, для того щоб легше було переносити техніку, і направився до квартири ОСОБА_4 . Знаючи про те, що потерпілий знаходиться на роботі, він викраденим дублікатом ключа відкрив вхідні двері квартири ОСОБА_4 та забрав системний блок комп`ютера, монітор, ноутбук та наручний годинник.
Усі речі, крім годинника, він поклав у коляску та направився додому, але невдовзі був зупинений працівниками патрульної поліції. Останні викликали слідчо-оперативну групу, яка вилучила у нього викрадені речі. У скоєному щиросердно розкаюється, просить вибачення у потерпілого та запевнює, що більше такого не скоїть.

Незважаючи на вказані показання обвинуваченого, на думку суду, вина ОСОБА_6 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, підтверджується такими доказами:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , як зазначив, що дійсно ОСОБА_6 у нього проживав, але останні півроку він з обвинуваченим не спілкується. Після того, як ОСОБА_6 виїхав з його квартири, він змінив замок на вхідних дверях. Разом із тим, дублікат ключа від квартири, який знаходився у коридорі на поличці, кудись пропав.
27.02.2019 року він повернувся з роботи, приблизно о 15-00 год., та коли відкрив двері, які були закриті на замок, виявив, що у нього з квартири було викрадено майно, а саме: ноутбук «Dell», вартістю 600 грн; монітор комп`ютерний «Dell», вартістю 7 000 грн; комп`ютерний системний блок «Tessekact», вартістю 23000 грн та наручний годинник «Armani», вартістю 8 500 грн.
Він не встиг викликати працівників поліції, так як останні до нього самі прийшли та повідомили, що затримали обвинуваченого з його майном.
Він заперечує проти показань ОСОБА_6 щодо заборгованості. Дійсно обвинувачений допомагав замінити труби водопостачання у його квартирі, але жодних грошових коштів він не був винен ОСОБА_6 . Навпаки, обвинувачений заборгував йому певну невеличку суму коштів, але, враховуючи допомогу останнього, він простив цю заборгованість. На цей час йому усе викрадене майно повернуто, жодних претензій до обвинуваченого, він не має;

- показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які суду пояснили, що вони працюють поліцейськими в Управлінні патрульної поліції в Запорізькій області. 27.02.2019 року, приблизно об 11 годині, перебуваючи на службі, вони на вул. О. Говорухи у м. Запоріжжі помітили чоловіка, який котив дитячий візок, в якому знаходилося щось габаритне, схоже на мікрохвильову піч. Коли підійшли, чоловік назвався ОСОБА_6 і у візку побачили ноутбук, монітор та системний блок комп`ютера. На запитання, звідки оргтехніка, обвинувачений почав плутатися у своїх поясненнях. Спочатку останній пояснив, що йому повинні були гроші, тому віддали оргтехнікою, потім ОСОБА_6 повідомив, що він забрав майно для того, щоб йому повернули борг. Враховуючи такі обставини, вони викликали слідчо-оперативну групу, яка провела слідчі дії, у т. ч. вилучила у обвинуваченого викрадене майно. Коли ОСОБА_6 зазначив адресу, звідки оргтехніка, вони направляли туди інший екіпаж патрульної поліції, але житло потерпілого так і не змогли найти;

- даними протоколу огляду місця події від 27.02.2019 року та фотознімками до нього, згідно яких слідчий Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області вилучив у обвинуваченого ОСОБА_6 на вул. О. Говорухи у м. Запоріжжі монітор, системний блок та ноутбук;

- речовими доказами: ноутбуком «Dell», монітором комп`ютерним «Dell», системним блоком «Tessekact», наручним годинником «Armani».

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).
В даному випадку, на думку суду, досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини скоєння ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Судом перевірялася версія обвинуваченого щодо наявності певної заборгованості потерпілого перед ОСОБА_6 , але вона не підтвердилася. Сторона захисту у судовому засіданні не надала суду належних і допустимих доказів, що була укладена будь-яка домовленість з приводу заборгованості та складена відповідна розписка.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_6 у скоєнні крадіжки майна потерпілого ОСОБА_4 , тобто злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, доведена у повному обсязі.

В ході судового розгляду суд також дослідив документи, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.
Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.
В обвинувальному акті зазначено, що слідчим виявлено обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Разом із тим, твердження обвинуваченого про його каяття, на думку суду не відповідає дійсності. Під час свого допиту ОСОБА_6 попрохав вибачення у потерпілого. Водночас, щире каяття характерне тим, що воно засноване на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через її щирий осуд, визнання вини і готовність підлягати кримінальній відповідальності. Обвинувачений фактично своєї вини повністю не визнав та суду намагався довести, що між ним та потерпілим виникли цивільно-правові відносини. Також, під час судового розгляду не було встановлено, що обвинувачений своїми діями активно сприяв розкриттю злочину.

Частина 2 ст.61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, яке відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким, його суспільну небезпечність, особу обвинуваченого: раніше не судимий, має постійне місце мешкання, офіційно працює, позитивно характеризується на роботі, має на утриманні матір інваліда ІІІ групи, його вік та здоров`я (на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває). Також, суд враховує думку робочого колективу обвинуваченого, який просив суд пом`якшити міру покарання, та думку потерпілого, який не має матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_6 .

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи тяжкість скоєного ОСОБА_6 злочину, дані про його особу, поведінку після вчинення злочинів (не порушував покладені на нього процесуальні обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування, суду), суд з урахуванням вимог ст.75 КК України приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та звільнення його від покарання з випробуванням. До такого висновку дійшов і орган пробації під час складання досудової доповіді (а.с. 41-41).
На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

У кримінальному провадженні цивільний позов потерпілим заявлений не був, процесуальні витрати відсутні.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_9 від 28.02.2019 року на речові докази, які були вилучені під час огляду місця події, накладено арешт. У подальшому, постановою слідчого речові докази були долучені до кримінального провадження, викрадене майно було повернуто потерпілому.

Відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому:
- гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю). Отже, враховуючи викладене, вважаю за можливе залишити потерпілому ОСОБА_4 ноутбук «Dell», комп`ютерний монітор «Dell», системний блок «Tessekact» та наручний годинник «Armani».
Аналіз долучених прокурором до кримінального провадження матеріалів свідчить про те, що відсутні будь-які данні, підтверджуючі, що предмети, на які було накладено арешт, а саме: дитячий візок та мобільний телефон «SAMSUNG» у корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 з двома сім-картками, вилучені під час огляду місця події безпосередньо стосуються факту скоєння злочину або є предметами, зазначеними у п.1 ч.9 ст.100 КПК України. З урахуванням цього висновку, приймаючи до уваги, що вилучені речі не мають ознак предметів, перелічених у п.9 ст.100 КПК України, суд приймає рішення про повернення їх власникам.
Арешт, накладений на вилучені під час огляду місця події предмети, згідно з вимогами ст.174 КПК України, суд скасовує.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавленні волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
Згідно вимог ст.76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази:
- ноутбук «Dell», комп`ютерний монітор «Dell», системний блок «Tessekact» та наручний годинник «Armani», що на цей час зберігаються у потерпілого ОСОБА_4 залишити останньому;
- дитячий візок та мобільний телефон «SAMSUNG» у корпусі чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , імеі: НОМЕР_2 повернути власникам.
Скасувати арешт на вказане майно, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя 28.02.2019 року.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1