справа № 208/5567/19
№ провадження 1-кс/208/2509/19
УХВАЛА
Іменем України

29 серпня 2019 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0001571 від 14.08.2019 року, за ч.1 ст. 213 КК України, -

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, просив накласти арешт на підлогові ваги «ВАГИ ЕЛЕКТРОННІ «НПВ-300»», та брухт чорних металів, вагою 1720 кг, в обґрунтування клопотання зазначив, що 23.08.2019 р., у період часу з 15.10 год. до 17.30 год., на підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська ОСОБА_5 від 21.08.2019 р., був проведений обшук об`єкту нерухомого майна за адресою : АДРЕСА_1 , належного ОСОБА_6 . В ході проведення обшуку за вказаною адресою у ОСОБА_6 в приміщенні гаражу було виявлено та вилучено : підлогові ваги «ВАГИ ЕЛЕКТРОННІ «НПВ-300» ; брухт чорних металів загальною вагою 1720 кг.

Дані об`єкти мають суттєве значення по кримінальному провадженню, як речові докази, а саме ваги як предмет який використовувався для вимірювання брухту під час скоєння злочину, брухт є предметом злочину, який прийнято було під час незаконної діяльності.

14.08.2019 р. відомості про зазначене кримінальне правопорушення зареєстровано до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001571 за ч.1 ст.213 КК України..

В обґрунтування заявленого клопотання, слідчий зазначив, що вилучені речі відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, є речовими доказами з підстав, наведених вище, та мають доказове значення для встановлення фактичних обставин події кримінального правопорушення, кваліфікації кримінального правопорушення та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Метою застосування арешту відносно вище наведеного майна є запобігання можливості його знищення, пошкодження, псування, відчуження, так як вищенаведене майно, яке має ознаки речових доказів, має бути використано при проведенні слідчих дій, а саме огляду, експертних досліджень, процесуальних дій.

В судове засідання слідчим подано заяву про підтримання клопотання у повному обсязі. Особа володілець майна і його представник не з`явились, причину не явки не повідомили.

Неприбуття зазначеної особи у судове засідання, відповідно до ч.3 ст.244 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи зі змісту ст.. 170 КПК України, частиною 2 статті 173 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим та узгоджується з метою застосування арешту майна, в часті заборони на його розпорядження, з метою збереження речових доказів, унеможливлення їх приховання, пошкодження чи знищення, відчуження, для забезпечення процесуальної обґрунтованості доказової бази кримінального провадження.

Враховуючи, що даний мобільний телефон є предметом злочину, який має доказове значення в межах даного кримінального провадження, а тому його збереження узгоджується зі замістом ст.ст. 170, 173 КПК України, враховуючи необхідність проведення слідчих дій, а тому клопотання є таким що підлягає задоволенню.

Так, клопотання заявлене в межах кримінального правопорушення зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001571 14.08.2019 року за ознаками ч. 1 ст. 213 КК України.

Так, згідно до ч. 1 ст. 213 КК України кримінальна відповідальність визначена за здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичними особами, здійснення операцій з брухтом кольорових і чорних металів посадовими особами суб`єктів господарської діяльності, відомості про яких не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, надання приміщень та споруд для розташування незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

При цьому, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при вирішенні питання надання накладення арешту на майно (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Характер та обсяг доказів, що збираються стороною обвинувачення, мають відповідати фактичним обставинам справи та правовій кваліфікації кримінального провадження.

Так, предметом доказування за вказаних обставин та правової кваліфікації є територія, на якій здійснюватиметься господарська діяльність по прийому брухту металів, обладнання та устаткування, які використовуються при заготівлі, переробці, металобрухту, персонал який приймає участь у заготівлі, переробці, металобрухту, встановлення відповідності металу ознакам металобрухту певного виду, для чого також є необхідним проведення експертного дослідження, а тому підстави для заявленого даного клопотання є такими що узгоджуються з вимогами ст.ст. 98, 173 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч. 1 ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не булла піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження булла застосована належна правова процедура.

Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, необхідно накласти арешт.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про застосування забезпечувального заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На час розгляду клопотання слідчим доведено підстави щодо заборони користування цим майном з огляду на коло осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення, яке кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 213 КК України.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 173 КПК при вирішенні клопотання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи те, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 167 КПК про те, що такий забезпечувальний захід триває до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тобто тимчасовість цього заходу обумовлюється його застосуванням без дозволу слідчого судді, який у разі позитивного вирішення питання про арешт майна по суті легітимізує його попереднє вилучення, чим забезпечується, зокрема, допустимість доказів, якщо вилучені предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0001478 від 28.07.2019 року, - задовольнити .

Накласти арешт на вилучені в ході обшуку 23.08.2019 року, за адресою : АДРЕСА_1 , належні ОСОБА_6 , підлогові ваги «ВАГИ ЕЛЕКТРОННІ «НПВ-300»», та брухт чорних металів, вагою 1720 кг.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 ..

Скасування арешту майна проводиться в порядку передбаченому ст.. 174 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1