Справа № 542/734/19
Кримінальне провадження № 1-кп/542/225/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2019 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Білики Кобеляцького району Полтавської області, українку, громадянку України, з середньою освітою, не працюючу, не заміжню, проживаючу без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В один із днів середини липня 2017 року ОСОБА_4 , маючи умисел на крадіжку металевих виробів, належних ОСОБА_5 , та, будучи раніше допущеною останнім на територію житлового господарства у АДРЕСА_2 .
Реалізувала свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони власника металевих виробів та інших осіб, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу з огорожі території житлового господарства ОСОБА_5 таємно демонтувала та викрала три металеві стовбці у вигляді труб довжиною 2 метра, діаметром 150 мм, товщиною стінки 10 мм, кожен, вартістю 277,00 грн., а всього заподіяла матеріальну шкоду на загальну суму 831,00 грн. Вказана шкода підтверджується висновком товарознавчої експертизи №74/19 від 28.05.2019. Викраденим ОСОБА_4 в послідуючому розпорядилася на власний розсуд.
Окрім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, в один із днів середини липня 2018 року ОСОБА_4 , маючи умисел на крадіжку металевих виробів, належних ОСОБА_5 , повторно, будучи раніше допущеною останнім на територію житлового господарства у АДРЕСА_2 .
Реалізувала свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки свого діяння і бажаючи їх настання, скориставшись відсутністю небезпеки викриття зі сторони власника металевих виробів та інших осіб, ОСОБА_4 шляхом вільного доступу, діючи повторно, демонтувала з будинку ОСОБА_5 та таємно викрала шість металевих кутиків довжиною 129 см, розміром 4x6 см, кожен вартістю 63,00 грн. за один на суму 378,00 грн, один металевий кутик довжиною 59 см, розміром 4x6 см, вартістю 73,00 грн., один металевий кутик довжиною 149 см, розміром 4x6 см, вартістю 24,00 грн., та два металеві листа розміром 1x2 м, товщиною 1мм, вартістю 224,00 грн. за один на суму 448,00 грн. Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 , заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 923,00 грн. Вказана шкода підтверджується висновком товарознавчої експертизи №74/18 від 28.05.2019. Викраденим ОСОБА_4 в послідуючому розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю, ствердивши факт вчинення крадіжок в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство, підтвердивши характер та механізм своїх дій, кількість та вартість викраденого. В своїх діях кається. Докази її вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що є власником садиби в с.Руденківка, Новосанжарського району. Будинок надав в тимчасове користування сім`ї ОСОБА_6 . У липні 2017 року ОСОБА_4 вибила з бетону 3 металеві стояки у вигляді труб. Розпискою зобов`язалась компенсувати вкрадене. В липні 2018 року виявив, що з конструкції будинку було вибито, зірвано все металеве. Прохає задовольнити цивільний позов про відшкодування моральної та матеріальної шкоди..
Зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_4 свою винність у вчинених діяннях визнала повністю і суду дала показання, що вчинила злочини саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, потерпілого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченої у їх вчиненні, обмежився допитом обвинуваченої , потерпілого, роз`яснивши при цьому положення ч. 3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані:
- за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);
- за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), крадіжка вчинена повторно.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.
Відповідно до ст.12 КК України обвинуваченою ОСОБА_4 вчинено злочини які відносяться до категорії злочинів:
-ч.1 ст.185 КК України - середньої тяжкості;
-ч.2 ст.185 КК України - середньої тяжкості.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Суд враховує, що ОСОБА_4 на спец обліку у лікаря-психіатра не перебуває, має задовільну характеристику.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує, що вона обвинувачується у скоєнні злочинів, які відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості , дані, які характеризують її особу, викладені вище, обставини, які пом`якшують її покарання, та приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченої можливо без її ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити їй покарання в межах санкції ч.1 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
На підставі цього, суд вважає необхідним визначити остаточне покарання ОСОБА_4 на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів.

Згідно досудової доповіді, підготовленої начальником Новосанжарського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої, її спосіб життя, історію правопорушень, виправлення даної особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високу небезпеку для суспільства.
При вирішенні заявлених потерпілим позовних вимог суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" №6 від 27.03.1992 року (із змінами і доповненнями), передбачено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Збитки відшкодовуються у повному обсязі.
Частиною 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Згідно п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного суду № 5 від 25 травня 2001 року, № 1 від 27 лютого 2009 року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Потерпілим заявлено позов про відшкодування йому обвинуваченою матеріальної та моральної шкоди в розмірі 5754 грн., з яких :
-1754,00 грн. матеріальної шкоди;
-4000 грн. моральної шкоди.
В судовому засіданні була встановлена особа, протиправними діями якої потерпілому було завдано матеріальної шкоди, тому цивільний позов підлягає задоволенню в сумі заподіяної шкоди 1754,00 грн.
Щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 4000 грн. суд приходить до висновку про повне його задоволення та стягнення з обвинуваченої ОСОБА_4 ..
Судові витрати у справі відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, і призначити їй покарання:
-за ч. 1 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів визначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один ) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди в сумі 5754 (п`ять тисяч сімсот п`ятдесят чотири) грн.
Речові докази:

-металеві речі у вигляді одного відрізка труби та двох відрізків кутиків, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити власнику.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1