Дата документу 16.07.2019 Справа № 334/4792/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №334/4792/19 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/674/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2019 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Заповітне, Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, громадянина України, українця, який має повну середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

05 вересня 2007 року Апеляційним судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 10 червня 2008 року іспитовий строк скасовано та ОСОБА_6 направлений до місця відбуття покарання; 02 листопада 2009 року звільнений по відбуттю строку покарання;

24 вересня 2009 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.190 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

21 січня 2010 року Кам`янсько - Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.186, ч.2 ст.263, ст.301 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 20 грудня 2012 року звільнений по відбуттю строку покарання;

30 січня 2014 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст.187 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

21 лютого 2019 року Кам`янсько -Дніпровським районним судом Запорізької області за ч.1 ст.296, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі; звільнений 22 червня 2019 року по відбуттю строку покарання,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

ВСТАНОВИЛА:

підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_9 звернулися до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 червня 2019 року, якою клопотання слідчого задоволено частково та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26 серпня 2019 року.

Одночасно визначений розмір застави - 35 000 грн (тридцять п`ять тисяч гривень), з покладенням певних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а також наявність ризиків, вказаних у клопотанні, а саме того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, оскаржувану ухвалу змінити, та застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді стало його душевне хвилювання.

Також зазначив, що ніякого кримінального правопорушення він не вчиняв, а був затриманий та доставлений до відділу поліції, оскільки підходив під прикмети особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Після чого йому пояснили, що він затриманий за підозрою у вчиненні грабежу, який відбувся на ринку, в ході якого відкрито викрали 50 грн однією купюрою, проте при обшуку у нього даної купюри виявлено не було.

У відділені поліції на нього чинився тиск з боку працівників поліції, які пропонували йому надати показання проти себе, оскільки він раніше судимий, на його прохання викликати адвоката чи повідомити родичів про його затримання він отримав відмову.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 просить вищевказану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 22 червня 2019 року ОСОБА_6 звільнився з місць позбавлення волі та 25 червня 2019 року збирався їхати за місцем мешкання його хворої матері. Потерпілий пояснив, що він віддав нападнику дві купюри номіналом 50 грн та 10 грн. При затриманні у ОСОБА_6 були вилучені 9 купюр номіналом по 5 грн та одна номіналом 10 грн, грошей, які ОСОБА_10 віддав нападнику, у ОСОБА_6 не було. ОСОБА_6 пояснив, що він потерпілого раніше не бачив, грошей у нього не забирав. В клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_6 ніде не працює, проте останній лише звільнився з місць позбавлення волі та не мав можливості працевлаштуватися, має постійне місце проживання, наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду не має. Вважає, що є всі підстави для застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання підозрюваного ОСОБА_6 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищевказаної ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з огляду на положення ст.129 Конституції України і того, що пропущений строк є незначним 1 календарний день, тобто зловживання своїм процесуальним правом з боку апелянта не вбачається, більш того, останній утримується під вартою.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В клопотанні зазначено, що ОСОБА_6 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив корисливий злочин на території Дніпровського району м.Запоріжжя за наступних обставин:

25 червня 2019 року, приблизно о 13-33 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, заходячись на території продовольчого ринку «Ринок соціального міста», який розташований по вул.Рекордній в м.Запоріжжя, підійшов до раніше йому не знайомого неповнолітнього ОСОБА_10 , та діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, став виказувати на адресу останнього вимоги матеріального характеру, а саме: вимагати від неповнолітнього передати йому наявні при ньому грошові кошти. На незаконні вимоги ОСОБА_6 неповнолітній ОСОБА_10 відповів відмовою.

Після чого ОСОБА_6 , не зупиняючись на досягнутому, діючи з прямим умислом на відкрите викрадення чужого майна, поєднане с погрозою застосування насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи повторно, став виказувати погрози застосування фізичної сили до останнього у разі відмови неповнолітнього ОСОБА_10 добровільно передати йому належні при ньому матеріальні кошти. У відповідь на погрози ОСОБА_6 неповнолітній ОСОБА_10 , усвідомлюючи перевагу ОСОБА_6 як у віці, так і у фізичному та фізіологічному розвитку, сприймаючи погрози останнього у застосуванні до нього насилля як реальні, добровільно передав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 50 гривень однією купюрою, належні його матері - ОСОБА_11 , тим самим ОСОБА_6 відкрито заволодів вказаними грошовими коштами, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на вказану суму.

Після вчинення злочину, ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадені кошти, зник з місця вчинення злочину, але був затриманий неподалік працівниками поліції.

25 червня ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст.208 КПК України.

26 червня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Заслухавши доповідь судді; думку захисника - адвоката ОСОБА_8 , підозрюваного ОСОБА_6 на підтримання апеляційних скарг; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг і наполягала на законності та обґрунтованості ухвали слідчого судді; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.
З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора, та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.
Як вбачається з наданих матеріалів провадження, та правильно встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Обґрунтованість підозри підтверджується відомостями: з рапорту Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, з рапорту командира батальйону №2 УПП в Запорізькій області ОСОБА_12 від 25 червня 2019 року; з протоколу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 25 червня 2019 року; протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25 червня 2019 року, під час проведення якого ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 як особу, яка вчинила відкрите викрадення у нього грошей.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).
Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.
Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що вказані докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.
Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя встановив, що такі ризики існують, а саме ризик того, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин в кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.
При цьому слідчий суддя врахував те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше судимий, лише 21 червня 2019 року звільнився з місць позбавлення волі за попереднім вироком, однак відповідних висновків для себе не зробив та знову обґрунтовано підозрюється у кримінальному правопорушенні, вчиненому в стані алкогольного сп`яніння.
З врахуванням викладеного та фактичних обставин кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.
Так, при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відсутності в підозрюваного ОСОБА_6 міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що є ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування; особи, які заслуговують на довіру та поручаться за виконання підозрюваним ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, відсутні.
Також слідчий суддя, з врахуванням обставин провадження, в т.ч. майнового стану підозрюваного та відомостей про його особу, дійшов правильного висновку про можливість визначення розміру застави, що складає 35 000,00 грн, як альтернативу застосованому запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий розмір застави зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, що не суперечить положенням ч. 5 ст.182 КПК України. Зазначений розмір застави, на думку колегії суддів не можна вважати явно непомірним.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Доводи, викладені в апеляційних скаргах підозрюваного та його захисника, з приводу того, що він не причетний до скоєння зазначеного кримінального правопорушення, були перевірені слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, та правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Більш того, досудове розслідування триває і всі доводи сторони захисту мають ретельно перевірятись в ході досудового розслідування в установленому законом порядку.

Отже підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

поновити підозрюваному ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 27 червня 2019 року.

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 27 червня 2019 року, якою клопотання слідчого задоволено частково, застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 26 серпня 2019 року, з правом внесення застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4