ЄУН справи 673/1745/18
Провадження № 1-кп-678-21/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року смт. Летичів
Летичівський районний суд Хмельницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Летичів клопотання прокурора про призначення стаціонарної комісійної комплексної судової психолого- психіатричної експертизи обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, неодруженому, непрацюючому, несудимому, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (кримінальне провадження № 0000145 від 12.06.2018 року), перебуває під вартою з 12.06. 2018року і утримується у Хмельницькому СІЗО,

В С Т А Н О В И В:

При розгляді кримінального провадження по суті прокурор заявив клопотання про призначення обвинуваченому ОСОБА_7 стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, проведення якої доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричних експертиз (м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А).

На вирішення експертизи поставити такі запитання:

1.Чи хворіє ОСОБА_7 хронічно-протікаючим душевним захворюванням (психічним захворюванням) або недоумством, чи хворів ним на момент вчинення інкримінованого йому злочину, якщо так, то яким саме та чи міг він усвідомлювати свої дії і керувати ними під час скоєння протиправних дій?

2.Чи є ОСОБА_7 осудним чи обмежено осудним?

3.Чи являється ОСОБА_7 душевнохворим і чи потребує він застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

4.Чи перебував ОСОБА_7 на момент вчинення злочину у стані сильного душевного хвилювання, якщо так, то чи міг він на момент вчинення злочину усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також передбачати наслідки своїх дій?

5.Чи могли дії потерпілого ОСОБА_8 , вчинені ним 11.06.2018р. безпосередньо перед вчиненням злочину, викликати в ОСОБА_7 стан сильного душевного хвилювання, якщо так, то який саме (фізіологічний афект, виражене емоційне збудження або емоційне напруження)?

6.Якщо стан сильного душевного хвилювання був викликаний поведінкою потерпілого ОСОБА_8 , то чи було це викликано жорстоким поводженням, систематичним знущанням чи тяжкою образою, що особливо принижує гідність та ганьбить честь обвинуваченого ОСОБА_7 .?

7.Якщо стан сильного душевного хвилювання у ОСОБА_7 був викликаний поведінкою потерпілого ОСОБА_8 , то чи виник у нього вказаний стан раптово і бурхливо в умовах даної ситуації безпосередньо перед вчиненням злочину, чи носив довготривалий психотравмуючий характер внаслідок попередньої поведінки потерпілого?

В обгрунтування вимог зазначає, що ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні проведено судову психіатричну та комплексну судову психолого-психіатричну експертизи і, згідно висновку судово-психіатричного експерта №497 від 08.08.2018р., ОСОБА_7 будь-яким психічним захворюванням не страждає, не страждав таким і на період інкримінованого йому злочину, а тому може і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, в момент вчинення злочину перебував поза будь-яким хворобливим станом, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Душевнохворим не являється і застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Психічний стан ОСОБА_7 на період вчинення злочину дозволяв йому розуміти характер і значення вчинюваних ним дій.

Згідно розділу «Психічний стан» (п. 21) даного висновку експерта, ОСОБА_7 послідовно викладав події, що відбувалися з ним на період інкримінованого злочину, функції пам`яті не порушені. Підекспертний подразливий, запальний, часто сповіщає недостовірні дані, що стосуються анамнезу, поведінки.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 552 від 05.09.2018р., ОСОБА_7 в період вчиненого злочину в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу не знаходився, а знаходився в стані високого нервово-психічного напруження, що відповідає юридичному критерію стану сильного душевного хвилювання. ОСОБА_7 на момент вчиненого злочину в стані патологічного сп`яніння не знаходився, а знаходився в особливому емоційному стані стані високого нервово-психічного напруження, що суттєво вплинуло на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними в період скоєного.

Згідно описової частини даного висновку експерта (п. 21), у протоколі допиту підозрюваного від 12.06.2018р. підекспертний давав послідовні свідчення щодо інкримінованого йому злочину.

Згідно цього ж висновку (п. 22) проводячи аналіз показів ОСОБА_7 при психологічному дослідженні, експерти дійшли висновку, що він знаходився у стані високого емоційного напруження. Підтвердженням цього свідчить ситуація, яка передувала злочину і носила для підекспертного довготривалий психотравмуючий характер, сприяла накопиченню негативних емоційних хвилювань. Сама афективна реакція супроводжувалася емоційними переживаннями гніву, образи, внутрішньою напруженістю, фрагментарністю сприйняття з запам`ятовуванням окремих епізодів скоєного.

Разом з тим, згідно встановлених під час досудового розслідування та судового розгляду обставин, існують достатні підстави вважати висновок судово-психіатричного експерта №552 від 05.09.2018р. необґрунтованим та таким, що суперечить всім іншим матеріалам справи, показанням свідків і викликає обґрунтовані сумніви в його правильності.

Крім того, експертами не взято до уваги те, що в даному випадку мала місце продумана підготовка до заздалегідь спланованого вчинення злочину, так як ОСОБА_7 шукав можливості зустрічі з потерпілим, оскільки його знайомі, знаючи про це, інформували обвинуваченого про місце знаходження ОСОБА_8 , він після отримання такої інформації одразу цілеспрямовано направився до господарства ОСОБА_9 , де лише підійшовши до ОСОБА_8 одразу наніс йому перший удар та лише пізніше почав з`ясовувати в нього де чохол.

Також, особливе значення має не врахована експертами при проведенні експертизи поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, який покинув місце скоєння злочину, не надавши першої допомоги потерпілому та не викликавши швидкої медичної допомоги, натомість з метою приховати цей злочин та уникнення кримінальної відповідальності заховав одяг та взуття, в якому наносив удари ОСОБА_8 , зі слідами крові потерпілого, повернувся на місце злочину, де погрожував свідку ОСОБА_9 , яка була очевидцем злочину, щоб остання не розповідала нікому про те що він скоїв. Одразу після вчинення злочину перебуваючи на святкуванні дня народження сестри загиблого не повідомив нікому, що ОСОБА_8 потребує медичної допомоги та не викликав швидку. Натомість, коли ОСОБА_8 знайшли місцеві жителі села непритомного на місці, де він його і залишив після побиття, всіх переконував, що з ним нічого не сталось, а він лише перебуває в стані алкогольного сп`яніння та медичної допомоги не потребує.

З врахуванням вказаних обставин в їх сукупності стан високого нервово-психічного напруження не міг бути викликаним діями ОСОБА_8 , які мали місце безпосередньо перед вчиненням злочину.

Більше того, під час допиту в суді експерти, які брали участь у проведенні комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, спростували відповідність зазначеного у висновку судово-психіатричного експерта №552 від 05.09.2018р. стану високого нервово-психічного напруження юридичному критерію стану сильного душевного хвилювання та повідомили суду, що ОСОБА_7 мав здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними на момент скоєння злочину.

Так, допитаний в ході судового розгляду завідувач відділенням судово-психіатричних експертиз Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_10 , пояснив суду, що експерти не уповноважені надавати визначення емоційного стану підекспертного саме як юридичного критерію стану сильного душевного хвилювання, а не психологічної підстави такого стану (як це передбачено науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5). Чому у висновку зазначено відповідність стану високого нервово-психічного напруження юридичному критерію стану сильного душевного хвилювання пояснити суду не зміг, а вказав, що експерти визначали психологічний стан підекспертного лише як стан високого емоційного напруження, при якому ОСОБА_7 на момент злочину міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. Вказаний у висновку стан високого емоційного напруження не позбавляв ОСОБА_7 можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Експертами досліджувались лише пояснення ОСОБА_7 надані ним безпосередньо під час експертизи. Разом з тим, експерт не зміг пояснити суду чому в ході експертизи взагалі не враховувались обставини, наявні у матеріалах кримінального провадження, які повністю спростовують наявність у ОСОБА_7 на момент вчинення злочину стану сильного душевного хвилювання.

Аналогічні покази надала суду експерт-психолог Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 ОСОБА_11 .

Таким чином, при проведенні експертизи враховувались лише виключно покази ОСОБА_7 надані ним в ході експертизи, які спрямовані на перекваліфікацію його дій на менш тяжкий злочин та уникнення відповідальності за фактично вчинений злочин.

Наявні достатні підстави вважати, що висновок експертів про перебування ОСОБА_7 на момент вчинення злочину в стані високого нервово-психічного напруження, що відповідає юридичному критерію стану сильного душевного хвилювання ґрунтувався лише на показаннях обвинуваченого щодо неповернення довготривалий час йому чохла від телефону, що в свою чергу виключає раптовість як обов`язкову ознаку саме юридичного критерію стану сильного душевного хвилювання, а також нецензурних висловлювань з боку потерпілого перед нанесенням ударів, що суперечить показам свідка ОСОБА_9 , наданим останньою як під час досудового розслідування, так і в ході судового розгляду та показам самого ОСОБА_7 під час проведення з ним слідчого експерименту.

Потерпіла підтримала клопотання прокурора.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у письмовому запереченні просять відмовити у задоволенні клопотання посилаючись на його безпідставність, оскільки питання експертизи прокурор поставив на суперечливих показах свідка ОСОБА_9 , потерпілої ОСОБА_4 ..

Обвинуваченний ОСОБА_7 підтримав думку захисників.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до змісту ч. 2 ст. 509 КПК України, у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців і питання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи під час судового провадження вирішується ухвалою суду.

Розглянувши клопотання, вислухавши доводи сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність його частково задоволення, призначити стаціонарну комісійну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричних експертиз (м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А) із питаннями, зазначеними у клопотанні, за виключенням питання: Чи є ОСОБА_7 осудним чи обмежено осудним?

Керуючись ст. 509 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Направити обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Київського міського центру судово-психіатричних експертиз (м. Київ, вул. Кирилівська, 103-А) для проведення стаціонарної комісійної комплексної судової психолого- психіатричної експертизи.

На вирішення експертів поставити запитання:

1.Чи хворіє ОСОБА_7 хронічно-протікаючим душевним захворюванням (психічним захворюванням) або недоумством, чи хворів ним на момент вчинення інкримінованого йому злочину, якщо так, то яким саме та чи міг він усвідомлювати свої дії і керувати ними під час скоєння протиправних дій?

2.Чи являється ОСОБА_7 душевнохворим і чи потребує він застосування примусових заходів медичного характеру, якщо так, то яких саме?

3.Чи перебував ОСОБА_7 на момент вчинення злочину у стані сильного душевного хвилювання, якщо так, то чи міг він на момент вчинення злочину усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також передбачати наслідки своїх дій?

4.Чи могли дії потерпілого ОСОБА_8 , вчинені ним 11.06.2018 безпосередньо перед вчиненням злочину, викликати в ОСОБА_7 стан сильного душевного хвилювання, якщо так, то який саме (фізіологічний афект, виражене емоційне збудження або емоційне напруження)?

5.Якщо стан сильного душевного хвилювання був викликаний поведінкою потерпілого ОСОБА_8 , то чи було це викликано жорстоким поводженням, систематичним знущанням чи тяжкою образою, що особливо принижує гідність та ганьбить честь обвинуваченого ОСОБА_7 .?

6.Якщо стан сильного душевного хвилювання у ОСОБА_7 був викликаний поведінкою потерпілого ОСОБА_8 , то чи виник у нього вказаний стан раптово і бурхливо в умовах даної ситуації безпосередньо перед вчиненням злочину, чи носив довготривалий психотравмуючий характер внаслідок попередньої поведінки потерпілого?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Для ознайомлення експертам надати матеріали кримінального провадження № 0000145 від 12.06.2018 року і доставити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується в Хмельницькому СІЗО.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1