ЄУН193/292/17
Провадження №1-кп/193/4/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В И Р О К
18 червня 2019 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

потерпілого: ОСОБА_11 ,

захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

обвинуваченого: ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка, матеріали кримінального провадження №0000558 від 23 листопада 2016 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт.Софіївка, Софіївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, маючого середньо-спеціальну освіту, одруженого, офіційно не працевлаштованого, який має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 18.11.2016 року близько 00 годин 20 хвилин, будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував на площадці, що розміщена біля вхідних дверей будівлі, в якій розміщений більярдний зал «Невада» по вул. Незалежності, 62, смт.Софіївка, Софіївського району Дніпропетровської області. Під час сварки з ОСОБА_11 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_14 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_11 один удар правою рукою зажатою в кулак в область обличчя, чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носу і рвано - забійної рани в область спинки носу. Після чого ОСОБА_14 , продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, схватив гр. ОСОБА_11 за верхній одяг, штовхнув останнього та не втримавшись на ногах впав разом із ним із площадки по сходинках, різко підвівшись на ноги, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень, взутою правою ногою наніс іще два удари в область обличчя гр. ОСОБА_11 , який в цей час лежав на підлозі та намагався піднятися із землі, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді перелому лобної кістки праворуч, перелому виличної кістки праворуч, рвано - забійна рана обличчя праворуч .

Згідно висновку експерта Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово-медичної експертизи» ДОР № 2281 від 07.12.2016 року у ОСОБА_11 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді: перелом лобної кістки праворуч, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Перелом виличної кістки праворуч, рвано - забійна рана обличчя праворуч в сукупності відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Перелом кісток спинки носу і рвано - забійна рана в області спинки носу - відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я (більше 7 діб але менше 21 доби).

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нанесенні потерпілому ОСОБА_11 тілесних ушкоджень: перелом лобної кістки праворуч, перелом виличної кістки праворуч, рвано - забійна рана обличчя праворуч та перелом кісток спинки носу і рвано - забійна рана в області спинки носу, ОСОБА_14 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
На стадії судового розгляду, 13 червня 2019 року між прокурором Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_10 , та обвинуваченим ОСОБА_14 , разом з його захисниками адвокатами ОСОБА_13 та ОСОБА_12 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинувачем про визнання винуватості.
Згідно ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
За умовами угоди про визнання винуватості, її сторонами сформульовано обвинувачення та його правову кваліфікацію, за ч. 1 ст. 121 КК України, обвинувачений ОСОБА_14 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні щиро розкаявся, сприяв повному та всебічному розкриттю кримінального правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_14 на виконання укладеної угоди зобов`язується:
а) у судовому провадженні беззастережно і у повному обсязі визнати вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України.
б) виконати призначене йому судом покарання на підставі цієї угоди про визнання винуватості.
Подана угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_14 за ч.1 ст.121 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_14 за ч.1 ст.121 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши іспитовий строк на 3 роки. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_14 обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, а саме: 1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2. повідомляти уповноважний орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
В судовому засіданні встановлено, що сторони розуміють положення ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник ОСОБА_13 підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_14 та прокурором, просили її затвердити і призначити ОСОБА_14 узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості обвинуваченому зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_11 підтвердив, що надавав згоду на укладення угоди про визнання винуватості, в судовому засіданні надав письмову заяву, згідно якої також підтвердив згоду на укладання угоди про визнання винуватості від 13.06.2019 року та її затвердження судом.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_14 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши ОСОБА_14 іспитовий строк в три роки та покласти обов`язки, встановлені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам та у разі згоди потерпілого.

ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України. Вказаний злочин, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Внаслідок вчинення злочину шкоду завдано ОСОБА_11 , який не заперечує проти укладення угоди.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_14 цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно, без застосування до сторін угоди фізичного чи психологічного насильства, примусу, погроз чи обіцянок.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення.

При призначені покарання визначеного угодою від 13 червня 2019 року суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому визначається щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується позитивно (Т. 1 а.с. 113), раніше не судимий (Т. 1 а.с. 108), на обліку у лікаря - психіатра та нарколога під наглядом не перебував і не перебуває (Т. 1 а.с. 112), перебуває на військовому обліку в Софіївському РВК (т.1 а.с.110).

Тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_14 та прокурором Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_10 та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання у вигляді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75,76 КК України, звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання, з іспитовим строком 03 роки, якщо протягом цього строку він не скоїть нового злочину та виправдає довіру суду, поклавши на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважний орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати, які підлягають до стягнення в кримінальному провадженні, відсутні.

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.121 ч.1 КК України, ст.100, ч. 2 ст. 373, ст.ст.374, 474-475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 червня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000558 від 23 листопада 2016 року, укладену між прокурором Софіївського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури юрист 1 класу ОСОБА_10 , та обвинуваченим ОСОБА_14 , разом з його захисниками адвокатами ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

ОСОБА_14 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 05 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_14 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк тривалістю 03 (три) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_14 обов`язки:

-періодично зявлятися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про заміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме: оптичний ДВД-Р диск № білого кольору з надписами фіолетового кольору з відеозаписами події, яка мала місце 18 листопада 2016 року - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000558 (т.1 а.с. 36, 39).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1