Провадження № 1-кс/712/8127/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2019 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув внесене у кримінальному провадженні № 0005825 від 22.10.2019, слідчим СВ Черкаського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 та погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, не одруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н ОВ И В:
Слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , мотивуючи його тим, що приблизно о 14 годині 00 хвилин 22 жовтня 2019 року, перебуваючи неподалік житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступив в злочинну змову з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , направлену на вчинення відкритого заволодіння чужим майном. При цьому учасники злочинної змови розподілили між собою злочинні ролі, згідно яких вони повинні були підшукати будь-яку особу, яка має при собі цінне майно.

Так, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на вчинення відкритого заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перебуваючи поряд з житловим будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , приблизно о 14 годині 20 хвилин 22 жовтня 2019 року помітили раніше їм невідому особу, а саме неповнолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Діючи умисно ОСОБА_7 та ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_7 взяв його рукою за куртку та силою повів за собою в сторону буд. 54 по просп. Хіміків в м. Черкаси, при цьому ігноруючи вимоги потерпілого відпустити його.

В подальшому приблизно о 14 годині 30 хвилин 22.10.2019 року, перебуваючи між першим та другом поверхом під`їзду № 3 житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел та діючи за попередньою змовою групою осіб почали вимагати ОСОБА_8 його мобільний телефон, почувши відмову, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 почали наносити удари кулаками обох рук в область голови та тулубу потерпілого.

Після цього продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу ОСОБА_5 почав тримати ОСОБА_8 обома руками за плечі, не даючи змоги останньому звільнитися, а ОСОБА_7 в цей час зняв з ОСОБА_8 срібний ланцюжок, срібний браслет та дістав з кишені штанів останнього мобільний телефон Xiaomi Mi Play, чорного кольору. Після чого обоє вибігли з викраденим майном з вищевказаного під`їзду та пішли в невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, а саме грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

24.10.2019 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується також зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Слідчий в клопотанні посилається на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 міри запобіжного заходу є наявність ризиків, котрі дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу та належних засобів для існування і при цьому не має сталих соціальних зв`язків. Крім цього, ОСОБА_5 може іншим способом перешкоджати повному, всебічному проведенню досудового розслідування, що може призвести до невиправних наслідків по кримінальному провадженню, а саме в прийнятті процесуальних рішень.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задоволити.
Підозрюваний в судовому засіданні пояснив про обставини вчиненого злочину, та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник запеерчувала проти клопотання, посилаючись на необгрунтованість підозри, просила застосувати особисте зобов`язання, оскільки ОСОБА_5 фактично працює, має постійне місце проживання та родину, доомпгпє сестрі у вихованні малолітньої дитини.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження вважає наступне.

Відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчинення іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжний заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до частини 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою не повинен перевищувати шістдесяти днів.

При розгляді клопотання суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, та виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За роз`ясненнями п.п. 3, 13 постанови Пленуму Верховного Суду № 4 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» (зі змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 11 червня 2004 року №10 та від 24 жовтня 2008 року №15), взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть не забезпечити виконання підозрюваним, обвинувачуваним процесуальних обов`язків, і його належної поведінки; обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

З клопотання вбачається, що із наданих слідчому судді матеріалів кримінального провадження наведені у ньому ризики, як мета обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного є такими, що виправдовують його застосування, зокрема слідчий вказує, що ОСОБА_5 усвідомлюючи всі випливаючі наслідки свідомо вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить не тільки про небажання стати на шлях виправлення, а й неможливість переосмислити свої дії без ізоляції для суспільства; вчинив умисний корисливий злочин; має нестійкі соціальні зв`язки, крім того законного джерела доходів не має, може незаконно впливати на свідків, чим перешкоджатиме повному та об`єктивному розслідуванні кримінального провадження; матиме реальну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досягненню завдання кримінального провадження та досягненню цілей покарання. Тому з метою забезпечення належної поведінки підозрюваного, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень, можливості незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, суд вважає за необхідне застосувати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, передбачених КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки злочин вчинено проти життя особи слідчий суддя не вбачає підстав для визначення застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 186, 193-194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Черкаського відділу поліції ГУ Національної поліції в Черкаській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 20 грудня 2019 року, включно.
Строк тримання під вартою обчислювати з 22 жовтня 2019 року.
Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає направленню до ДУ «Черкаський слідчий ізолятор».

Виконання ухвали покласти на Черкаський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному після її оголошення, слідчому для виконання та прокурору для відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а підозрюваному, який перебуває під вартою, в той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1