УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Токарів, Жмеринського району, Вінницької області, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , 20.07.2019 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням установлено, що 19.07.2019 близько 12:00 ОСОБА_4 будучи раніше знайомим з ОСОБА_7 , який був звідним братом, мав неприязливі відносини з останнім на ґрунті сімейних непорозумінь.

Так, близько 12.00 години 19.07.2019 ОСОБА_4 рухаючись вулицею Шевченка, що у селі Міжлісся, Барського району, Вінницької області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив зайти в гості до ОСОБА_7 , який проживав в будинку за АДРЕСА_2 за вказаною адресою.

Зайшовши на територію домоволодіння, неподалік житлового будинку ОСОБА_4 зустрів ОСОБА_7 та почав з ним розмовляти на побутові теми. Під час розмови зайшовши до кімнати буднику між останніми виникла сварка, в ході якої ОСОБА_7 нецензурно виражався в бік ОСОБА_4 . В цей час, з метою помсти на ґрунті неприязних відносин у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, наслідки та бажаючи їх настання, взявши до правої руки кухонний ніж, який стояв поруч з ним на столі, дочекавшись моменту, доки ОСОБА_8 повернеться спиною до нього, наніс останньому один удар вказаним ножем в область спини справа, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді коло-різаного проникаючого поранення, що являється небезпечним для життя в момент заподіяння, від якого ОСОБА_8 помер на місці події

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, - у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

За підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого

ч. 1 ст. 115 КК України в порядку ст. 208 КПК України затримано: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Токарівка, Жмеринського району, Вінницької області, українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого, якому 20.07.2019 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 19.07.2019, а саме житлового приміщення за адресою: за адресою: АДРЕСА_2 ,, де виявлено тіло потерпілого та 3 ножі із слідами РБК; протоколом огляду трупа ОСОБА_7 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; пізнавальною заявою ОСОБА_4 ; протоколом затримання особи за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_4 та іншими зібраними доказами у кримінальному провадженні.

Санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років та згідно ч. 4 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні умисного особливо тяжкого злочину, а тому виникає необхідність у проведенні з ним ряду слідчих дій. У той же час, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не буде сприяти виконанню покладених на нього обов`язків та унеможливить дотримання розумних строків досудового слідства.
Крім того, на даному етапі досудового розслідування, наявні ризики визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може ухилятись від органів досудового розслідування та суду, адже останній вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі. Крім того, перебуваючи на свободі ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, адже в ході ознайомлення із матеріалами кримінального провадження він може дізнатись особисті дані та адреси вказаних осіб. Також, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_4 , його вік, матеріальний стан, відсутність стійких соціальних зв`язків, антигромадський спосіб життя, що дає підстави вважати, що останній може, вчиняти нові кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, адже особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть обмежити можливість ОСОБА_4 вчинити вищезазначені діяння, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваномуОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували з приводу обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавлення волі, а саме домашній арешт.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000327, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 19.07.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
20.07.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).
На думку суду, відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.
Санкція ст. 115 ч. 1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.
У відповідності з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Із клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 є особою, яка раніше не судима та підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, а тому відноситься до кола осіб до яких може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років, підозрюваний офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, розлучений, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нового злочину. Крім того, злочин по якому ОСОБА_4 пред`явлено підозру відноситься до кримінальних правопорушень, які мають надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, оскільки зазначений злочин направлений проти життя та здоров`я особи, тобто є одним із найбільш тяжких злочинів проти особи, суспільна небезпека якого полягає в тому, що при його вчиненні відбувається посягання на життя людини, яке є найвищою соціальною цінністю і найважливішим особистим благом. Отже, суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідківу цьому ж кримінальному провадженні,вчиняти інші злочини, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначати розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини, а тому підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави суд не визначає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 до 18 години 30 хвилин 16 вересня 2019 року в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 16 вересня 2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя