Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/1713/19
провадження № 1-кп/650/247/19
УХВАЛА
щодо вирішення скарги на рішення прокурора
у підготовчому судовому засіданні

09 грудня 2019 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1 ,
із секретарем ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка скаргу обвинуваченого та його захисника на рішення прокурора та клопотання про закриття провадження у справі,

встановив:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000186 за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України.
Обвинувачений та його захисник звернулися до суду із скаргою в якій просять визнати постанову в.о. керівника Бериславської місцевої прокуратури ОСОБА_6 від 12 вересня 2019 року про відновлення досудового розслідування незаконною та скасувати.
Одночасно заявники заявили клопотання про закриття у зв`язку з вищенаведеним провадження у справі зобов`язавши прокурора ОСОБА_3 внести відповідні відомості до ЄРДР.
В обґрунтування скарги заявники зазначили, що прокурор перебравши на себе повноваження слідчого судді здійснив відновлення строків досудового розслідування, які при цьому не були зупинені, а були закінчені з моменту подання обвинувального акту щодо ОСОБА_7 до суду. Крім того, відповідне рішення прокурор прийняв не будучи процесуальним керівником у даному кримінальному провадженні.
На судовому засіданні обвинувачений та його захисник підтримали подану скаргу та клопотання, просили їх задовольнити.
Прокурор ОСОБА_6 на судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення скарги вказавши, що строки досудового розслідування були відновлені правомірно, а відтак постанова прокурора є правомірною. Крім того, прокурор, не будучи процесуальним керівником, в межах своїх повноважень прийняв відповідне рішення як прокурор вищого рівня. Також вказав на те, що суд не має права скасувати відповідне рішення прокурора у підготовчому судовому засіданні.
Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив такі обставини.
Відповідно до частини першої статті 303 КПК України наведено виключний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно з частиною другою вказаної статті визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Можливості подання скарги на рішення прокурора про відновлення досудового розслідування не вбачається із частини першої статті 303 КПК України, а відтак відповідна скарга підлягає розгляду у підготовчому провадженні, яке наразі не завершене.
У підготовчому судовому засіданні прокурором було надано постанову про відновлення досудового розслідування від 12 вересня 2019 року з якої вбачається, що в.о. керівника Бериславської місцевої прокуратури старшим радником юстиції ОСОБА_8 було прийнято рішення про: відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000186; доручення проведення досудового розслідування слідчому відділення Великоолександрівського відділення поліції Бериславського відділу поліції ГУ Національної поліції в Херсонській області; визначення строку закінчення досудового розслідування датою 17 жовтня 2019 року; внесення відомостей про прийняте рішення до ЄРДР; порядок оскарження постанови згідно з частиною другою статті 303 КПК України.
Прийняття рішення про відновлення досудового розслідування мотивовано прокурором: можливістю вжиття заходів до встановлення достовірних анкетних відомостей особи лише під час досудового розслідування, після повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 прокурору; відсутності норм КПК України, які дають право прокурору відновлювати досудове розслідування після його закінчення; можливістю застосування загальних засад кримінального провадження у відповідності до частини першої статті 7 КПК України.
Суд вважає, що прокурор прийняв рішення про відновлення досудового розслідування із істотними порушенням вимог КПК України виходячи з такого.
Відповідно до частини першої статті 219 КПК України (в редакції чинній на момент внесення відомостей про кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні), якою встановлено строки досудового розслідування, визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено:
1) протягом одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;
2) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Відповідно до статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 114 КПК України будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Відповідно до статті 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Відповідно до частини другої статті 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.
Крім того, у відповідності до положень глави 23 КПК України строк досудового розслідування може бути зупинений у визначених частиною першою статті 280 КПК України випадках, а також відновлений відповідно до статті 282 КПК України у випадку, якщо підстави для його зупинення перестали існувати, а також у разі потреби проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.
Відповідно до статті 283 КПК України, яка визначає загальні положення закінчення досудового розслідування, вбачається, що досудове розслідування завершується шляхом: закриття кримінального провадження; звернення до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Аналіз зазначених вимог закону дає підстави виснувати, що строки досудового розслідування можуть бути: продовжені в межах граничних строків, передбачених цим Кодексом, зупинені, відновлені, а також закінчені. При цьому, продовження, зупинення та відновлення строку досудового розслідування може мати місце лише до його закінчення. Після закінчення вказаного строку, його відновлення є неможливим, що в свою чергу унеможливлює проведення будь-яких слідчих (розшукових) дій інакше ніж у порядку визначеному статтею 333 КПК України тобто під час судового провадження, лише за ухвалою суду і лише у випадку об`єктивної неможливості їх проведення під час досудового розслідування.
Відповідно до Реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що у даному кримінальному провадженні було вручено письмове повідомлення про підозру особі, а саме ОСОБА_7 05 березня 2017 року, а з обвинувальним актом щодо нього прокурор звернувся до Великоолександрівського районного суду Херсонської області 30 травня 2017 року, що підтверджується наданим прокурором супровідним листом від 30 травня 2017 року № 84-1434-17 із відповідною відміткою.
Тобто 30 травня 2017 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні було закінчене і після вказаної дати досудове розслідування не могло бути відновлене, а слідчі (розшукові) дії відповідно не могли бути проведені.
Посилання прокурора на те, що положення КПК України не передбачають можливість відновлення досудового розслідування після затвердження обвинувального акту прокурором не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки в такому випадку неможливо стверджувати про те, що вказане питання не врегульоване або неоднозначно врегульоване нормами КПК України.
Прокурор мав виходити з того, що він вирішував питання про відновлення досудового розслідування не після затвердження обвинувального акту, як він про це зазначає, а після звернення до суду з обвинувальним актом, оскільки як зазначено вище, досудове розслідування закінчується саме моментом звернення до суду з обвинувальним актом.
Вказані норми закону, а також внесені у частину першу статті 219 КПК України зміни Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» свідчать про те, що питання щодо неможливості відновлення досудового розслідування досить однозначно врегульоване.
Закінчення досудового розслідування створює правову визначеність для учасників правовідносин, оскільки гарантує, що після закриття кримінального провадження, звернення до суду з обвинувальним актом, з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності чи про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, щодо підозрюваного, обвинуваченого чи особи стосовно якої заявлено клопотання, слідчі (розшукові) дії щодо останніх проведені бути не можуть і так само слідчий, прокурор не мають права вживати заходи щодо притягнення інших осіб до відповідальності в межах відповідного кримінального провадження.
Фактично із постанови прокурора вбачається, що підставою для відновлення досудового розслідування слугувала необхідність приведення обвинувального акту складеного відносно ОСОБА_7 до вимог закону на підставі ухвали Бериславського районного суду Херсонської області від 05 червня 2019 року, якою його було повернуто у порядку пункту 3 частини третьої статті 314 КПК України, як такий, що не відповідав вимогам цього Кодексу.
Тобто прокурор повинен був усунути недоліки обвинувального акту та повторно направити його до суду, а не здійснювати додаткове розслідування, можливість якого була передбачена пунктом 6 частини першої статті 244, 246, 281 КПК України 1960 року, та від чого законодавець відмовився у КПК України приводячи останній до європейських стандартів здійснення кримінальних проваджень.
Також слід звернути увагу на застосовані прокурором засади кримінального провадження, які виправдовували відновлення завершеного досудового розслідування, а саме змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, які визначені у пункті 15 частини першої статті 7 КПК України.
Прокурор не навів мотивів, які б свідчили про те, що відновлення досудового розслідування після звернення з обвинувальним актом до суду могло забезпечити зазначену змагальність і свободу, при тому, що цей принцип в частині його поширення на стадію досудового розслідування забезпечує: чітке розмежування функцій державного обвинувачення, захисту і судового розгляду та рівність сторін у процесуальних правах для здійснення своїх функцій.
Отже, не визначено прокурором, яким чином відновлення досудового розслідування, яке було закінчене, що свідчило про проведення слідчим усіх необхідних слідчих (розшукових) дій, про визначеність слідчого та прокурора із обвинуваченою особо та залишення питання про винуватість останньої на розсуд суду, забезпечило змагальність між слідчим та ОСОБА_4 , щодо якого, за даними кримінального провадження, досудове розслідування у межах встановлених строків не проводилося.
Таким чином, враховуючи наведене та беручи до уваги порушення прокурором вимог КПК України при прийнятті рішення про відновлення досудового розслідування з метою приведення обвинувального акту до вимог КПК України, суд дійшов висновку про незаконність оскаржуваного рішення прокурора, а отже наявність підстав для його скасування.
При цьому, у задоволенні вимоги заявників щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з незаконністю дій прокурора щодо відновлення досудового розслідування слід відмовити, з огляду вимоги пункту 2 частини третьої статті 314 КПК України, яким визначено вичерпний перелік підстав (пункти 4-8, 10 частини першої або частина друга статті 284 цього Кодексу) для прийняття судом рішення про закриття провадження серед яких не визначені підстави для закриття провадження відповідно до обставин встановлених при розгляді даної скарги.
Аргументи обвинуваченого та його захисника викладені у скарзі щодо порушення слідчим та прокурором порядку проведення досудового розслідування відносно обвинуваченого, у зв`язку з чим докази у справі отримані із істотним порушенням прав останнього, як такі, що містять обставини, які підлягають перевірці та аналізу, будуть прийняті судом до уваги під час ухвалення рішення у справі, чому передує дослідження наданих стороною доказів у судовому засіданні.
Керуючись статтею 350 та іншими наведеними нормами КПК України, суд

постановив:

Скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 на рішення прокурора про відновлення досудового розслідування задовольнити.
Скасувати рішення в.о. керівника Бериславської місцевої прокуратури ОСОБА_6 прийняте у формі постанови про відновлення досудового розслідування від 12 вересня 2019 року.
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про закриття провадження у справі відмовити.
Копію ухвали вручити особам, які були присутні на судовому засіданні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: _____________ ОСОБА_1