Провадження № 11-кп/4820/402/19
Справа № 681/138/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Хмельницького апеляційного суду
в складі: головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 14 січня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за апеляційними скаргами ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою професійно-технічною освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Цивільний позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 675 грн. майнової та 7000 грн. моральної шкоди, а всього 7 675 грн.
В решті позову відмовлено.
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_7 14 січня 2019 року приблизно о 17 годині, зайшовши в будинок АДРЕСА_1 , де в одній із кімнат знаходилась його дружина ОСОБА_11 , а також її подруга ОСОБА_10 , з якою обвинувачений перебував у неприязних відносинах. ОСОБА_7 запропонував для ОСОБА_10 вийти із будинку та умисно наніс для неї удар кулаком руки в праву частину потиличної ділянки голови, а після цього вдарив потерпілу ногою по поверхні лівої гомілки і схопивши її за великий палець лівої кисті руки потягнув його на себе, від чого ОСОБА_10 впала на підлогу.
В послідуючому, коли потерпіла вибігла із будинку, обвинувачений наздогнав її на АДРЕСА_1 , де завдав удар металевим прутом в область лівого плеча, після чого ОСОБА_10 забігла до подвір`я будинку АДРЕСА_2 , де її знову догнав ОСОБА_11 та, схопивши за верхній одяг, кинув на землю і наніс для потерпілої два удари ногами в область лівого стегна.
Вказаними діями обвинувачений спричинив для ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді синця в правій потиличній ділянці голови, синця на поверхні лівого плеча, садна першого пальця лівої кисті, два синці на передній поверхні живота, синець на поверхні правого стегна, два синці на поверхні лівого стегна, синець на поверхні лівої гомілки, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.
Непогоджуючись із вироком суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, кримінальне провадження закрити, а в задоволенні цивільного позову відмовити.
Вважає вирок таким, який суперечить вимогам процесуального та матеріального права.
Судом першої інстанції не взято до уваги деталі, які мають значення у справі, а також могли б вплинути на рішення, а саме: не вказано, що він увійшов до власного будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; конфлікт між ним та потерпілою виник після того, як остання відмовилась виходити з його будинку добровільно.
Суд також не вказав у вироку, що потерпіла перша нанесла йому удар по голові металевим прутом.
Окрім того, не обґрунтовано призначено покарання у виді максимального можливого розміру штрафу, оскільки він позитивно характеризується по місцю проживання, є пенсіонером, а також раніше не судимий.

Представник потерпілої ОСОБА_9 у своїй апеляційній скарзі просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити покарання ОСОБА_7 у виді громадських робіт на строк 200 годин.
На його думку, призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненного злочину та особі обвинуваченого, а також є несправедливим через його м`якість.
Призначаючи обвинуваченому покарання, суд не врахував мотиви і причини скоєного ним злочину, обставини, за яких потерпіла була побита, її хворобу та думку щодо покарання. Не враховано і того, що ОСОБА_7 своєї вини не визнав, не розкаявся, не вибачився перед потерпілою, а також не відшкодував завданих їй збитків.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , представника потерпілої ОСОБА_9 , які підтримали апеляційні скарги кожен свої зокрема та заперечили проти апеляційних скарг процесуальних опонентів, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, надавши всім учасникам провадження право виступу у судових дебатах, а обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають відхиленню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину за викладених у вироку обставин, за які його засуджено, ґрунтуються на зібраних у справі та досліджених в судовому засіданні доказах.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за фактом умисного нанесення ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень не визнав та пояснив, що 14 січня 2019 року близько 17 год., зайшовши у власний будинок по АДРЕСА_1 , побачив як ОСОБА_10 сиділа в прихожій кімнаті разом із його дружиною. На його прохання вийти із будинку добровільно, остання відмовилась. Тому змушений був застосувати до останньої силу: взяв її за одяг та почав виштовхувати. Виштовхавши її з будинку, пішов за нею в домогосподарство ОСОБА_12 , де сварились.
Незалежно від того, що обвинувачений своєї вини не визнав, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що така доводиться сукупністю наступних доказів.

Так, даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення підтверджується, що ОСОБА_10 14 січня 2019 року звернулася із заявою до Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області, в якій зазначила, що 14 січня 2019 року близько 16 год. 40 хв. в с. Прислуч по вул. Миру, 40 гр. ОСОБА_7 під час конфлікту із нею наніс легкі тілесні ушкодження у вигляді синців на тілі (а.п.46).

Таке її повідомлення узгоджується з даними висновку експерта № 24 від 17.01.2019 року, якими стверджується, що у ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: синця в правій потиличній ділянці голови, синця на поверхні лівого плеча, садна першого пальця лівої кисті, два синця на передній поверхні живота, синця на поверхні правого стегна, два синця на поверхні лівого стегна, синця на поверхні лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше дев`яти травмуючи дії тупих предметів, могли утворитися внаслідок ударів кулаками рук, ногами, тощо, в строк та при обставинах вказаних в ухвалі та обстежуваною за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості. Утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту виключено. Під час отримання тілесних ушкоджень гр-ка ОСОБА_10 , могла знаходитись в положеннях стоячи, сидячи або близьких до них (а.п.55-56).

Даний висновок узгоджується із показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка показала, що 14 січня 2019 року близько 16 год. 40 хв. ОСОБА_7 почав її виганяти з будинку та при цьому наніс для неї удари кулаком руки по голові, ногою по лівій гомілці. Далі схопив та потягнув за великий палець на лівій руці, а коли вона вибігла із будинку, наздогнав її на вулиці і вдарив металевим прутом по плечу. Після цього вона забігла в двір будинку АДРЕСА_2 , в якому проживає ОСОБА_12 . Там він знову наздогнав її та кинувши на землю, наніс удари ногами в область стегна.

Свідок ОСОБА_13 підтвердила, що її чоловік ОСОБА_7 зайшовши у вищезгаданий будинок, почав виганяти з нього ОСОБА_10 та наносити для неї удари, зокрема, кулаком руки в голову, а ногою в гомілку.

Показаннями свідка ОСОБА_12 стверджується, що у вечірній час бачила через вікно як до неї у двір, за адресою: АДРЕСА_2 , забігли ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , останній тримав в руці металевий прут та названі особи між собою сварились і штовхались.

Суд першої інстанції при обґрунтуванні своїх висновків правильно послався на наведені докази в сукупності, оскільки вони узгоджуються між собою, у зв`язку з чим не викликають сумнівів в їх достовірності, і з достатністю вказують на винуватість обвинуваченого у нанесенні легких тілесних ушкоджень.

Відсутність у вироці посилання на те, що обвинувачений є співвласником будинку, в якому відбувся конфлікт з потерпілою та на те, що він стався через те, що остання відмовилась виходити з будинку, ніяким чином не спростовують факту нанесення ОСОБА_14 потерпілій тілесних ушкоджень та не є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Так, сукупністю доказів, в тому числі показаннями самого обвинуваченого, потерпілої, свідків підтверджується, що ОСОБА_7 співмешкає з іншою жінкою в іншому житлі. До вказаного будинку навідується. В ньому залишилась проживати його дружина. Саме до неї того дня прийшла потерпіла, що обвинуваченому не сподобалось. Натомість, він посягнув на одне з найцінніших цінностей людини, а саме: на її здоров`я, яке охороняється ст. 3 Конституції України та Кримінальним кодексом, побивши її та нанісши легкі тілесні ушкодження, за що зобов`язаний нести кримінальну відповідальність.

Посилання обвинуваченого на те, що судом не враховано того, що потерпіла перша нанесла йому удар по голові металевим прутом, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки справа розглянута судом правильно, в межах пред`явленого обвинувачення.

Доводи апеляційних скарг про необґрунтованість призначеного покарання ОСОБА_7 , не знайшли свого підтвердження під час перегляду вироку апеляційним судом.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як самими засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України передбачене покарання за умисне легке тілесне ушкодження, - штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк до двохсот годин, або виправні роботи на строк до одного року.

Призначене обвинуваченому покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, зазначеним у ст. 65 КК України та роз`ясненням, що містяться у пунктах 1, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 із внесеними змінами Постановою Пленуму Верховного Суду від 12 червня 2009 року № 8 «Про практику призначення судами кримінального покарання», оскільки місцевий суд призначив покарання у межах, встановлених санкцією статті, інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обираючи покарання ОСОБА_7 , суд правильно врахував, що він є особою, який за місцем проживання характеризується позитивно, є пенсіонером, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілої щодо призначення покарання.

Крім того, судом було враховано відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого.

Колегія суддів погоджується, що призначене обвинуваченому покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових злочинів.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вона не містить доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, порушень норм закону, які могли б стати підставою для його скасування чи зміни, не встановлено.

Враховуючи наведені обставини, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:
Вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 16 квітня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_9 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного Кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4