Справа № 646/5168/19
№ провадження 1-кс/646/4233/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.08.19 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 24.07.2019,-

в с т а н о в и в :

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга ОСОБА_3 , в якій зазначено, що 24.07.2019 заявник звернувся до Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області з заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Однак, в порушення ст. 214 КПК України посадові особи Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області у встановленому законом порядку не внесли відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У зв`язку з чим просить зобов`язати посадових осіб внести зазначені відомості.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, до канцелярії суду від останнього надійшла заява про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

У судове засідання прокурор не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі.

Неявка прокурора не перешкоджає, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляду скарги у його відсутності.

Відповідно до ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 24.07.2019 заявник звернувся до Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області з заявою про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Однак, в порушення ст. 214 КПК України посадові особи Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області у встановленому законом порядку не внесли відомості про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до Висновку судової палати з кримінальних справ Верховного суду України від 01.07.2013, при вирішенні питання про внесення відомостей до ЄРДР слід враховувати, що положення ст. 214 КПК України перебувають у зв`язку із ч. 1 ст. 2 КК України, відповідно до якої підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, є основним критерієм внесення відомостей про нього до ЄРДР. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, що підтверджують реальність конкретної події злочину (місце, час, спосіб, та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатись такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Згідно ст. 9 та ст. 214 КПК України слідчий, прокурор після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування під час якого прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити всі обставини кримінального провадження та надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому, положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається не на заявника, а на слідчого і прокурора.

За змістом ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру або без такого внесення не допускається і тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Тобто, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин стосовно ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних відомостей навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. З огляду на такі обставини необхідно звернути увагу, що вимога про внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачає здійснення оцінки обґрунтованості таких заяв на наявність ознак складу кримінального правопорушення, а передбачає лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Викладені в такому повідомленні обставини підлягають перевірці, але така перевірка повинна проводитись вже в рамках відкритого кримінального провадження, внесеного до ЄРДР. Потім, у разі, якщо посадова особа дійде висновку, що у викладеній ситуації немає ознак складу кримінального правопорушення, вона може винести постанову про закриття кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Таким чином, слідчий суддя констатує пряму заборону процесуального Закону, а відтак неможливість здійснення перевірочних дій про можливий злочин без попереднього внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Наслідком такого порушення буде визнання всіх зібраних доказів недопустимими.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту вимог ч. 2 ст. 214 КПК України вбачається, що з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань розпочинається досудове розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як випливає з положень принципу публічності, закріпленого у ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладене, а також зважаючи на те, що за вказаних обставин посадовими особами Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві ОСОБА_3 безпідставно не внесені до ЄРДР, слідчий суддя вважає, що вимога про зобов`язання посадових осіб Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області внести відповідні відомості за вищевказаним фактом кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування підлягає задоволенню.

Слідчий суддя враховує й усталену практику Європейського суду з прав людини, висновки якого з цього приводу відображені, зокрема, в рішенні по справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року), відповідно до якого сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. The United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 214, 303, 304, 306, КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області щодо невнесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви від 24.07.2019 - задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 24.07.2019.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1