Справа № 487/5353/19
Провадження № 1-кс/487/5753/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2019 року

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілими,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , перебуває скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на постанову слідчого Першого СВ (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 12.06.2019 року про відмову в задоволенні клопотання у визнанні їх потерпілими в кримінальному провадженні №0000219 внесеному 01.04.2019 року до ЄРДР за ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 13.03.2019 року за фактом службового підроблення слідчим військової прокуратури Південного регіону України постанови від 17.01.2019 року про закриття кримінального провадження №000075.

Вимоги обґрунтовані тим, що 12.07.2019 року заявник ОСОБА_3 отримав вищезазначену постанову від 12.06.2019 року, яку він та ОСОБА_4 вважають незаконною, оскільки слідчий під час її винесення не додержувався положення ч. 5 ст. 55 КПК України.

Скаржники в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви про розгляд скарги без їх участі.

Слідчий Першого СВ (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 в судове засідання також не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», усі отримані із заяв і повідомлень, а також виявлені з інших джерел відомості про обставини, що можуть свідчити про вчинення злочину, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Із матеріалів скарги встановлено, що СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні №0000219 від 01.04.2019 року, зареєстрованому на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13.03.2019 року у справі №761/7294/19 за скаргою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за фактом службового підроблення працівниками військової прокуратури Південного регіону України з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 366 КК України.

10.06.2019 року до СУ ТУ ДБР у м. Миколаєві надійшло клопотання адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про залучення останніх до провадження як потерпілих.

Постановою слідчого Першого СВ (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 від 12.06.2019 року в задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено.

Відмовляючи заявникам у визнанні їх потерпілими, слідчий зазначив про те, що на підтвердження заподіяної моральної шкоди ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка нібито виникла в результаті душевних страждань внаслідок вчинених службовими особами військової прокуратури Південного регіону України дій під час розслідування кримінального провадження №0000754 від 21.04.2015, Зайцев та Радутний до клопотання долучили дві позовні заяви від свого імені про стягнення моральної шкоди у розмірі 120 000,00 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн. кожна. Водночас, будь-яких арифметичних способів розрахунку моральної шкоди слідчому не надано, відомості щодо глибини душевних страждань, погіршень здібностей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 або позбавлення даних осіб можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоді інших обставин, відсутні. Даних щодо завдання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фізичної та майнової шкоди також слідчому судді не надано.

Так, положенням ч. 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Таким чином, слідчий суддя, перевіривши надані докази, з урахуванням вищенаведеного приходить до висновку про правомірність постанови слідчого Першого СВ (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) СУ ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_5 про відмову у визнанні заявників потерпілими у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого від 12.06.2019 року Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) Слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілими у кримінальному провадженні №0000219 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1