Справа № 461/5252/19
Провадження № 1-кс/461/6144/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2019 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 25 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000422 від 22.08.2018 року,

в с т а н о в и в :

16 липня 2019 року заявник ОСОБА_3 звернувся в суд зі скаргою вказаною вище. Мотивує скаргу тим, що слідчий закриваючи провадження у кримінальному провадженні, не з`ясував усіх його фактичних обставин та не вжив належних заходів щодо всебічного, повного та об`єктивного досудового розслідування. Зокрема, слідчий ОСОБА_4 не допитав очевидців події що відбулася 18 липян 2018 року на кладовищі м.Сколе ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У судове засідання заявник та слідчий не з`явилися, подали клопотання про проведення розгляду справи без їх участі.

Дослідивши скаргу з долученими до неї документами, матеріали кримінального провадження № 0000422, суд вважає, що таку слід задовольнити, скасувавши постанову про закриття кримінального провадження, виходячи із наступних міркувань.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

ОСОБА_3 є заявником, заява якого зареєстрована в ЄРДР 22 серпня 2018 року за ч.2 ст.194, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України №0000422, тобто належними носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 25 червня 2019 року закрито кримінальне провадження з номером 0000422 на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із відсутністю в діях осіб складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.2 ст.365, ч.3 ст.371 КК України.

У відповідності до статті 94 КПК України слідчий, прокурор, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, слідчим не наведено достатніх мотивів винесеного рішення про закриття кримінального провадження та його належного обґрунтування, виходячи з наступного.

Слідчий ОСОБА_4 виносячи оскаржувану постанову від 25 червня 2019 року покликався на висновок судового експерта ОСОБА_10 №277/18 від 31.08.2018 року щодо вартості матеріального збитку, який заподіяно власнику автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_11 в результаті затримання останнього працівниками правоохоронних органів 18.07.2018 року.

Відтак, зробив висновок про те, що оскільки за своєю конструкцією склад злочину, передбачений ст.194 КК України є матеріальним, обов`язковою ознакою його об`єктивної сторони є заподіяння цим діянням великої шкоди, то сума такої шкоди, встановлена висновком у розмірі 33267,03 грн. є недостатньою для констатації наявності об`єктивної сторони злочину.

Шкода у великих розмірах є оціночною ознакою. Вирішення питання про те, чи є заподіяна шкода великою, вирішується у кожному конкретному випадку з урахуванням усіх обставин справи (вартості майна, обсягу, кількості предметів, значущості його для власника, матеріального становища потерпілого тощо).

Як встановлено матеріалами справи, слідчим не було допитано заявника ОСОБА_3 з приводу заподіяної йому матеріальної шкоди для того, щоб з`ясувати матеріальне становище останнього, значущість майна для нього. Відтак, на думку слідчого судді, висновок експерта про вартість матеріального збитку не є достатнім для висновку про розмір збитків, оскільки у ньому не взято до уваги обставини вказані вище.

Тому, висновок слідчого щодо відсутності розміру шкоди є передчасним.

Крім того, оскаржувану постанову слідчий мотивував лише даними, встановленими у кримінальному провадженні №0000087 від 02 лютого 2018 року, у якому ОСОБА_3 має статус підозрюваного, що не може свідчити про об`єктивне розслідування кримінального провадження №0000422.

Також, слідчим в основу оскаржуваної постанови покладено лише дані допитів свідків, які є працівниками поліції, що також не може свідчити про об`єктивність та всебічність досудового розслідування. Слідчим не проведено допиту очевидців події, про які ОСОБА_3 вказує у скарзі, не взято до уваги пояснень заявника і не спростовано їх.

При цьому, перевищення влади проявляється в діях службової особи, яка маючи владні повноваження стосовно підлеглих або більш широкого кола осіб, під час виконання своїх владних чи організаційно-розпорядчих функцій виходять за межі цих повноважень.

Перевищення службових повноважень - це дії службової особи, яка не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно-господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але у конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої владні повноваження стосовно осіб, які не входять до числа підлеглих.

Як перевищення влади або службових повноважень кваліфікуються: а) вчинення дій, які є компетенцією вищої службової особи даного відомства чи службової особи іншого відомства; б) вчинення дій одноособове, тоді як вони могли бути здійснені лише колегіальне; в) вчинення дій, які дозволяються тільки в особливих випадках, з особливого дозволу і з особливим порядком проведення. - за відсутності цих умов; г) вчинення дій, які ніхто не має права виконувати або дозволяти.

Перевищення влади або службових повноважень утворює склад злочину, передбаченого ст. 365, лише у випадку вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй законом прав і повноважень. Явний вихід службової особи за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, ясний для всіх, у т.ч. для винного, безсумнівний, відвертий.

Для того, щоб визначити, чи мало місце перевищення службовою особою влади або службових повноважень, необхідно з`ясувати компетенцію цієї службової особи і порівняти її із вчиненими діями.

Повноваження, за межі яких виходить службова особа при їх перевищенні, повинні бути передбачені відповідним нормативно-правовим актом: законом, декретом, указом, постановою, статутом, положенням, інструкцією, правилами тощо.

Однак, слідчий в постанові від 25 червня 2019 року не навів достатніх аргументів того, чи діяли працівники особового складу управління «КОРД» ГУНП у Львівській області, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у процесі операції 18.07.2018 року у межах своєї компетенції, за умов та обставин, які були необхідними та достатніми для вчинення дій, що мали наслідком пошкодження автомобіля заявника.

На думку слідчого судді, слідчим не наведено в оскаржуваній поставі достатніх мотивів її винесення.

Відтак, слідчому слід вжити процесуальних заходів до усунення вказаних недоліків, і в залежності від встановлених в процесі проведення досудового розслідування обставин, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

В процесі розгляду даної скарги слідчий суддя враховує положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

З урахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку, що слідчим не вжито всіх необхідних заходів для встановлення істини у справі, допущені істотні процесуальні порушення, що свідчить про неправильність проведеного досудового розслідування.

Керуючись ст.ст.94, 284, 303, 304,306,307, 318-380 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 від 25 червня 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000422 від 22.08.2018 року.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1