Справа № 677/1329/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2019 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в місті Старокостянтинові Хмельницької області об`єднане кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000142 від 23 квітня 2019 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в с. Михайлівці Красилівського району Хмельницької області, українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

В період з 20.04.2019 по 23.04.2019, більш точної дати досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, близько 23.00 год., у АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , який перебував на власному автомобілі марки ВАЗ 21099, д.н.з. « НОМЕР_1 », неподалік домогосподарства АДРЕСА_2 , виник умисел на заволодіння чужим майном, шляхом проникнення до нежитлового будинку, який знаходиться на вказаному домогосподарстві.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, в період з 20.04.2019 по 23.04.2019, більш точної дати досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, близько 23.00 год., під`їхав автомобілем до даного домогосподарства.

Після чого, ОСОБА_4 відразу зайшов на неогороджену територію вказаного вище домогосподарства, підійшов до будинку та, відкривши вікно, через віконний отвір проник у приміщення будинку.

Надалі, ОСОБА_7 , перебуваючи у будинку, викрав звідти три чавунні батареї опалення, вагою однієї батареї 70 кг., загальною вагою 210 кг., вартістю 4,8 грн., за 1 кг., які через вікно виніс на вулицю та поклав у багажник свого автомобіля.

Після цього, ОСОБА_7 розпорядився вказаними чавунними батареями на власний розсуд, здавши їх на металоприймальний пункт, завдавши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди в розмірі 1008,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у будинок, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Окрім того, 05.05.2019, близько 24.00 год., перебуваючи у с. Мотрунки Красилівського району по вул. Центральній, у ОСОБА_4 , який на власному автомобілі марки ВАЗ 21099, д.н.з. « НОМЕР_1 », знаходився неподалік домогосподарства АДРЕСА_1 , повторно виник умисел на заволодіння чужим майном, яке знаходиться на цьому домогосподарстві.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з домогосподарства АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , ОСОБА_4 05.05.2019, близько 24.00 год., діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зайшов на частково огороджену парканом територію домогосподарства, де підійшовши до підсобного приміщення хліва, з землі взяв 7 металевих пластин, які в подальшому поносив до паркану.

Після цього, ОСОБА_4 завантажив 7 металевих пластин загальною вагою 203,3 кг., вартістю 4,8 грн., за 1 кг., на суму 975,84 грн., у багажник власного автомобіля, які завіз до місця свого проживання, тим самим розпорядившись ними на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди в розмірі 975,84 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

Окрім того, 09.05.2019, близько 23:30 год., в АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 , який на власному автомобілі марки ВАЗ 21099, д.н.з. « НОМЕР_1 », перебував неподалік домогосподарства АДРЕСА_3 , повторно виник умисел на заволодіння чужим майном, яке знаходиться на цьому домогосподарстві.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном з домогосподарства АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 , та яким користується ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, 09.05.2019, близько 23.30 години, через хвіртку проник на огороджену парканом територію домогосподарства, де з подвір`я викрав обрізки металевих прутів, обрізки металевих труб, частини металевих сіток, загальною вагою 300 кг., вартістю 4,8 грн., за 1 кг., які поклав у багажник свого автомобіля.

Після цього, ОСОБА_7 розпорядився вказаними металевими виробами на власний розсуд, здавши їх на металоприймальний пункт, завдавши ОСОБА_10 майнової шкоди в розмірі 1440,00 гривень.

Таким чином своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у сховище, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винність в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що з корисливих мотивів вчинив три крадіжки чужого майна в жителів сіл Михайлівці та Мотрунки Красилівського району Хмельницької області. Так, в нічний час в один з днів вкінці квітня 2019 року він через вікно проник в нежитловий будинку АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_6 , звідки викрав три чавунні батареї опалення, які в подальшому здав на металобрухт. Вночі 05 травня 2019 року з підсобного приміщення хліва на подвір`ї ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 викрав 7 металевих пластин, які завіз додому. В нічний час 09 травня 2019 року в ОСОБА_10 з території огороженого подвір`я по АДРЕСА_3 викрав обрізки металевих прутів, обрізки металевих труб, частини металевих сіток, які також здав на металобрухт. У всіх випадках викрадене майно він перевозив власним автомобілем марки ВАЗ 21099, д.н.з. « НОМЕР_1 ». Всім потерпілим збиток відшкодовано.

29 липня 2019 року між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю адвоката ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, що ставляться йому у вину, та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри під час судового провадження.

Сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.

Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України. Так, за ч. 2 ст. 185 КК України погоджене покарання у виді позбавлення волі на строк два роки; за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із звільненням останнього на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку один рік.

Під час судового розгляду прокурор ОСОБА_3 підтримав угоду з обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості, просив суд її затвердити.

Обвинувачений ОСОБА_4 також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник аналогічно просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які не заперечили щодо затвердження судом даної угоди, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості; за ч. 3 ст. 185 КК України, який є тяжким злочином. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінальних правопорушень вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , що виразились: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у будинок, що містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, що містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України; у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, що містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 винний у вчиненні цих кримінальних правопорушень і підлягає покаранню за їх вчинення.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа ОСОБА_4 вчинив три кримінальні правопорушення, з яких один середньої тяжкості та два тяжкі, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, повне визнання вини, активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Вищевказані обставини свідчать про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому суд дійшов висновку про можливість його звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік та з покладенням обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини першої та пунктом 2 частини третьої статті 76 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим з участю адвоката і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільні позови не пред`являлись.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 473, 475 КПК України,

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 липня 2019 року, укладену між прокурором Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 з участю адвоката ОСОБА_5 у об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000142 від 23 квітня 2019 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки

- за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік та з покладенням на нього відповідно до вимог ст.76 КК України обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання або роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільні позови не пред`являлись.

Скасувати арешт із забороною користування та розпорядження на автомобіль «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 після набрання вироком законної сили.

Речові докази: 7 металевих пластин залишити ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя __________________