Справа №463/6835/19
Провадження №1-кс/463/3545/19
У Х В А Л А

21 серпня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника скаржника - ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся із скаргою до слідчого судді на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зобов`язання до вчинення дій.

Скаргу обґрунтовує тим, що 8 серпня 2019 р. звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в м. Львові, з заявою про вчинення слідчою Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 злочинів передбаченого ст. 289, 365 та 366 КК України. Однак, в подальшому отримав відповідь ТУ ДБР розташованого у м. Львові, що відомості за його заявою не внесенні в ЄРДР. Вважає бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, незаконною, так як, слідчий невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування, а тому звернувся із скаргою до суду.

В судовому засіданні представник скаржника заявлені вимоги підтримав з наведених мотивів. Додатково пояснив, що вчиненні на думку скаржника слідчою злочини передбачені ст. 289, 365 та 366 КК України, полягають в наступному. 18 серпня 2018р. слідча Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 провела невідкладний обшук автомобіля Ауді А6 н.з. НОМЕР_1 про що склала відповідний протокол обшуку та вилучила вказаний транспортний засіб. Оскільки, наведену слідчу дію проведено до внесення даних в ЄРДР, що не відповідає вимогам КПК України, вважає, що слідча скоїла вказані злочини. Крім цього повідомив, що через декілька днів слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова надав дозвіл на проведення зазначеного вище обшуку та за клопотанням слідчого арештував автомобіль Ауді А6 н.з. НОМЕР_1 . На даний момент триває судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Суб`єкт оскарження слідчий, в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений належним чином, жодних пояснень на адресу суду не скерував. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Із змісту п.1 ч.1 ст.303 КПК України випливає, що в ході розгляду даної скарги слідчий суддя перевіряє наявність чи відсутність бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п.4 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

З наведених положень вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Враховуючи наведене, а також беручи до уваги зміст заяви ОСОБА_4 від 8 серпня 2019 року та надані представником поясненнявважаю, що звернення скаржника до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення слідчою злочинів передбачених ст.ст. 289, 365 та 366 КК України чи будь-якого іншого кримінального правопорушення. Фактично звернення скаржника зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями слідчої, щодо проведених слідчих дій, які враховуючи стадію судового розгляду, у данному кримінальному провадженні, підлягають оцінці судом, що розглядає справу.

В заяві відсутнє повідомлення про наявність обов`язкових елементів об`єктивної сторони складів злочинів передбачених ст.ст. 289, 365 та 366 КК України, зокрема щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, зловживання владою або службовим становищем з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди, видачі завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до них завідомо неправдивих відомостей чи інше підроблення офіційних документів.

Отже, заява ОСОБА_4 від 8 серпня 2019 рокуне являється повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим не породжує передбачені ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внести відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Беручи до уваги вказані вимоги КПК України та встановлені в судовому засіданні обставини в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст.22, 26, 214, 303, 306, 307, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність службових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, яка полягає у невнесенні відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань, зобов`язання до вчинення дій.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1