Єдиний унікальний номер справи № 361/2435/18 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3387/19 Доповідач ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції під час трансляції з Державної установи «Київський слідчий ізолятор»,

захисника ОСОБА_7
секретаря судових засідань ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кропивницький Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, по 22 грудня 2019 року включно, з утриманням його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції, виходячи з необхідності уникнення ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від суду, оскільки після вчинення злочину обвинувачений переховувався за кордоном, що може унеможливити прийняття остаточного судового рішення, виходячи із ступеню тяжкості та суспільної небезпеки інкримінованого злочину, за який передбачено покарання від 7 до 15 років, а також тієї обставини, що підстави обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти заявленому прокурором ризику.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та невмотивованість ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року, просить її скасувати і постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 відмовити та при встановленні наявності підстав обрати обвинуваченому запобіжний захід, що не пов`язаний із триманням останнього під вартою.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою, судом першої інстанції було недостатньо з`ясовано обставини, кримінального правопорушення в яких обвинувачується ОСОБА_6 , а саме, те, що умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, тим більше смерті потерпілого його підзахисний не мав, а лише захищався від нападника. Звертає увагу суду на те, що ОСОБА_6 є потерпілим у кримінальному провадженні №0000199 від 20.07.2018 від хуліганських дій ОСОБА_9 від яких захищався.
Крім того, апелянт зазначає, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, народився і постійно проживає в Україні, зареєстрований та проживає в м. Бровари з мамою, братом та бабусею, має позитивні характеристики, згідно обвинувального акту має пом`якшуючу обставину, а саме активне сприяння розкриттю злочину, відсутні обставин, які обтяжують покарання. Відшкодував потерпілій 70000 грн. Також, захисник зазначає, що ОСОБА_6 перебуваючи у розшуку за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України самостійно прибув до України, повідомивши про це захисника, органи поліції, прокуратури та потерпілу відповідними листами, здав до відділу поліції на зберігання свій закордонний паспорт. Вважає, що дані встановлені під час досудового розслідування та судового розгляду, з урахуванням поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 , на даний час обґрунтовано можуть свідчити про відсутність ризику ухилення обвинуваченого від суду. Зазначає, що аргументи наведені судом та зазначені в клопотанні прокурора, на даний час є не актуальними та не підтвердженими доказами, а тому підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на думку захисника, відсутні.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, та просив залишити її без задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши надані в копіях матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадженняне було завершене до його спливу.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0004236 від 21.10.2017 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, по 22 грудня 2019 року включно, з утриманням його у Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали судом першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , була заслухана думка прокурора, надані пояснення обвинуваченого та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

Так, суд першої інстанції при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому п. п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватись від суду, оскільки після вчинення злочину обвинувачений переховувався за кордоном, що може унеможливити прийняття остаточного судового рішення. При цьому, суд першої інстанції врахував, тяжкість та суспільну небезпеку інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, та має високий ступінь суспільної небезпеки, за який передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі та дійшов до правильного висновку, що підстави обрання відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, а тому більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти заявленому прокурором ризику.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, народився і постійно проживає в Україні, зареєстрований та проживає в м. Бровари з мамою, братом та бабусею, має позитивні характеристики, відшкодував потерпілій 70000 грн., які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними даними, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду.
Що стосується посилань апелянта в апеляційній скарзі на обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 кримінального правопорушення, то колегія суддів їх до уваги не бере, оскільки під час розгляду питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого обставини кримінального правопорушення не досліджуються та оцінка доказам не надається.
Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про відсутність ризику ухилення обвинуваченого від суду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 перебуваючи у розшуку, самостійно прибув до України повідомивши про це органи поліції, оскільки зазначені обставини, на переконання колегії суддів, не дають достатніх підстав вважати, що обвинувачений не зможе здійснити дії, передбачені п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а не інший більш м`який запобіжний захід, як того просить апелянт, має забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 405, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2019 року, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 22 грудня 2019 року включно, залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ __________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4