справа № 160/283/19
Номер провадження: 1-кп/156/58/19
Іменем України
29 травня 2019 року, Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Торчин, Волинської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, не одруженої, освіта професійно-технічна, раніше не судимої,
за ч. 1 ст. 185 КК України,-
встановив:
Судом визнано доведеним, що 20 січня 2019 року, близько 15 год. ОСОБА_5 , реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, перебуваючи у житловому будинку, який належить її односельчанці ОСОБА_4 та знаходиться по АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу викрала мобільний телефон марки «TP-Link Neffos C9a» з сім-карткою оператора стільникового зв`язку «Київстар».
Згідно висновку експерта № 130 від 13.03.2019 року, вартість викраденого мобільного телефону марки «TP-Link Neffos C9a» станом на 20.01.2019 року становила 2209,15 грн., а згідно товарного чека, вартість сім-картки оператора стільникового зв`язку ПрАТ «Київстар» на момент вчинення крадіжки становила 25 грн.
Таким чином, ОСОБА_5 завдала потерпілій ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 2234,15 грн.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, фактичні обставини справи і зібрані по ній докази не заперечила, пояснила, що щиро кається у вчиненому злочині і дала показання, що повністю узгоджуються з описовою частиною цього вироку.
По суті обвинувачення і заданих запитань ОСОБА_5 пояснила, що дійсно 20 січня 2019 року, перебуваючи у житловому будинку, який належить її односельчанці ОСОБА_4 та знаходиться по АДРЕСА_2 викрала мобільний телефон, який в подальшому здала у ломбард, оскільки їй потрібні були кошти для лікування її хворої дитини.
Зібрані по справі докази визнає та їх не оспорює. Викрадення мобільного телефону визнала та не оспорювала. З іншими фактичними обставинами у кримінальному провадженні також погодилась. Просила суд суворо її не карати, в подальшому пообіцяла злочинів не вчиняти.
Зважаючи на повне визнання вини обвинуваченою, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження було визнано не доцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано правильне розуміння зазначеними особами змісту цих обставин, встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою.
Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.
При обранні міри покарання, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого, а саме, що вчинене обвинуваченою кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченої відсутні.
Враховуючи вищенаведені обставини, особу обвинуваченої, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, по місцю проживання характеризується позитивно, має на утриманні п`ятеро малолітніх дітей, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає, що необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде призначення покарання у виді штрафу.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Судові витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи на суму 715 грн. підлягають стягненню з обвинуваченої.
Долю речових доказів по справі суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.
Заходи забезпечення по даному кримінальному провадженні не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «TP-Link Neffos C9a» - повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.
Суддя ОСОБА_1