В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
захисник - ОСОБА_5
представника потерпілого - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0008124 від 22 листопада 2018 року, відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, українця, громадянина України, із середньою технічною освітою; одруженого, маючий на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.2 ст.189, ч.2 ст.146, ч.2 ст.357, ч.3 ст.357, ч.2 ст.125 КК України,

із участю в судовому розгляді:
потерпілого - ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , 22.11.2018 року близько 21.00 години, перебуваючи біля будинку № 390 по бульвару Шевченка в місті Черкаси, маючи умисел на вчинення вимагання та незаконне позбавлення волі, підійшов до раніше незнайомого йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи незначний привід та цілковито надумані підстави, які полягали в тому, що він звинуватив ОСОБА_8 у тому, що останній щойно викрав належну йому барсетку із особистими речами, почав вимагати у нього грошові кошти в сумі 10 000 гривень. При цьому ОСОБА_9 усвідомлюючи, що потерпілий його боїться, молодший від нього за віком, фізично слабший та в силу психофізіологічного розвитку не здатний до активної оборони, із застосуванням фізичного та психічного насильства, силоміць заставив останнього розміститись на задньому пасажирському сидінні в салоні щойно викликаного ним приватного перевізника, а саме автомобіля "Деу - Ланос", сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням сторонньої особи, яка не була обізнана про злочинні плани ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_9 розмістився на задному сидінні вказаного автомобіля, чим блокував потерпілому ОСОБА_8 вихід з даного транспортного засобу та наказав приватному перевізнику рухатись по місту Черкаси, унеможливлюючи таким чином самостійне пересування ОСОБА_8 . Потім ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, умисно, з корисливих спонукань, із систематичною погрозою вбивства та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, а також скоєння інших фізичних насильницьких дій над потерпілим ОСОБА_8 та його близькими родичами, почав вимагати передачі йому грошових коштів в сумі 10 000 гривень. А саме, в процесі пересування в салоні вищевказаного транспортного засобу по місту Черкаси, ОСОБА_9 в мобільному режимі зв`язався із рідною бабцею ОСОБА_8 , раніше незнайомою йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та повідомив їй фіктивну, цілковито вигадану ним інформацію з приводу того, що її онук ОСОБА_8 викрав належну йому барсетку із особистими речами, був ним викритий відразу після вчинення правопорушення і вона чи її онук повинні передати йому 10 000 гривень.
При цьому ОСОБА_9 повністю ігнорував всі спроби потерпілого ОСОБА_8 виправдатись та його заспокоїти і неодноразово наголошував, що в разі не передачі йому вказаної суми грошових коштів, він неодмінно покаліче та позбавить життя як потерпілого так і членів його родини. На підтвердження своїх слів та реалістичності своїх злочинних намірів ОСОБА_9 неодноразово наносив ОСОБА_8 удари руками рук в обличчя, чим спричинив останньому тілесних ушкоджень у вигляді травми голови зі струсом головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №02-01/1460 від 19.12.2018 року відносяться категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після чого ОСОБА_9 реалізуючи свій злочинний намір, скерував транспортний засіб до жилого будинку АДРЕСА_2 та разом із ОСОБА_8 пройшов до квартири АДРЕСА_3 у даному жилому будинку, де мешкає ОСОБА_10 та з метою підсилення ефекту вчиняємих ним протиправних дій, продовжив вимагати у власниці житла та потерпілого ОСОБА_8 передачі йому грошових коштів в сумі 10 000 гривень. При цьому останній неодноразово наголошував, що в разі відмови у задоволенні його протиправних вимог, останній обов`язково позбавить життя ОСОБА_8 .
Продовжуючи свій злочинний умисел на вчинення вимагання та незаконне позбавлення волі, ОСОБА_9 із застосуванням фізичного та психічного насильства, силоміць заставив ОСОБА_8 розміститись в салоні вищевказаного автомобіля "Деу - Ланос" сірого кольору державний номерний знак НОМЕР_1 , скерував водія рухатись по хаотично вибраному ним маршруту та продовжив систематично вимагати у потерпілого грошові кошти в сумі 10 000 гривень.
При цьому ОСОБА_9 в процесі пересування, умисно, протиправно, усвідомлюючи свої дії, вихопив із рук ОСОБА_8 гаманець та поклав його на торпеду в салоні даного автомобіля. Близько 23.30 години ОСОБА_9 , перебуваючи в салоні вищевказаного транспортного засобу під час руху по бульвару Шевченка в місті Черкаси, маючи умисел, направлений на заволодіння документами, оглянув місткість належного потерпілому гаманця та умисно, з корисливих мотивів, вчинив викрадення особливо важливих офіційних документів та паспорту, а саме витяг із гаманця та заволодів банківською карткою «Приватбанк Для виплат» за № НОМЕР_2 , банківською карткою «Приватбанк Універсальна» за № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за № НОМЕР_4 виданий 08.10.2018 року.
Після чого ОСОБА_9 скерував приватного перевізника до будівлі державної лотереї по бульвару Шевченка в місті Черкаси, де передав вищевказані особливо важливі офіційні особисті документи ОСОБА_8 сторонній особі, яка не була обізнана про його злочинні наміри.
Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; за ч.2 ст.146 КК України, як незаконне позбавлення волі з корисливих мотивів; за ч.2 ст.189 КК України, як вимагання вчинене з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень; за ч.2 ст. 357 КК України, як викрадення з корисливих мотивів особливо важливих офіційних документів; ч.3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

Обвинувачений ОСОБА_9 винним себе в межах пред`явленого обвинувачення визнав повністю, показав суду, що покази які він давав раніше не підтримує, все що показав 25.04.2019 року потерпілий відповідає дійсності, щиросердечно розкаюється. просив суворо не карати та врахувати, що він добровільно відшкодував потерпілому 3000 грн.
В ході судового розгляду потерпілий ОСОБА_8 показав, що 22.11.2018 року в вечірній час він зустрівся із своєю зводною сестрою ОСОБА_11 . Вони вирішили піти прогулятись удвох та пішли в напрямку ресторану швидкого харчування «Мак Дональдс» по вулиці Смілянській в місті Черкаси, де зустріли ОСОБА_12 . Після чого вони вирішили поїхати на ринок по вулиці Сєдова в місті Черкаси. Приїхавши на місце, вони сіли на парапеті біля жилого будинку АДРЕСА_4 . Близько 21.00 години він жартуючи висловився нецензурно на адресу свого товариша ОСОБА_13 . В цей час до нього зненацька підійшов раніше незнайомий чоловік, якого він раніше ніколи не бачив. Який відразу наніс йому удар долонею правої руки по потилиці, а через деякий час і ще один удар. Після другого ляпаса він вирішив втекти. Побіг в напрямку «Будинку Торгівлі» в місті Черкаси. Пробігши близько 20 метрів і в цей час біля вищевказаного будинку № 390 по бульвару Шевченка в місті Черкаси його схопили і відвели на лавочку. В цей час ОСОБА_14 із погрозою в голосі почав розповідати про те, що нібито він вкрав належну йому барсетку з грошовими коштами в сумі 10 000 гривень і що тепер винен ці гроші повернути. Після цього ОСОБА_14 визвав таксі. Приблизно о 21.10 години до місця, де вони знаходились приїхав автомобіль «Део Ланос» сірого кольору, державний номерний знак не запам`ятав. В цей час, раніше незнайомий йому чоловік, на ім`я ОСОБА_14 силоміць посадив його до даного автомобіля. Коли вони розмістились в салоні автомобіля, ОСОБА_14 наказав водієві, щоб той їхав до торгово розважального центру «Депот» по бульвару Шевченка в місті Черкаси. Коли автомобіль зрушив з місця, близько 21.12 години ОСОБА_14 почав вимагати, щоб він віддав йому свій мобільний телефон. Розуміючи, що йому немає куди тікати із салону автомобіля, він добровільно відбав ОСОБА_14 свій мобільний телефон «Леново А - 216». ОСОБА_14 зателефонував з його мобільного телефону на мобільний телефон бабусі, а також дзвонив матері та батькові. Після чого ОСОБА_14 став погрожувати бабусі та вимагати, щоб вона шукала вказані грошові кошти і була готова їх передати йому. Вказує, що ОСОБА_14 весь час неоднаразово твердив, що неодмінно вб`є його та його батьків, якщо він не віддасть йому 10 000 гривень. Всі погрози ОСОБА_14 він сприймав, як цілковито реальні. Після того як ОСОБА_14 заволодів його гаманцем, в якому були банківські картки, вони поїхали в магазин «Депот» де зняли кошти в сумі 100 грн. Потім поїхали додому до бабусі, там він взяв інші банківські картки. Всі документи, а саме паспорт, код, картки, сім картка, забрав силоміць ОСОБА_9 . Вказав, що він не міг покинути машину, оскільки боявся за своє життя. Також вказав, що ОСОБА_9 декілька раз наносив йому удари в обличчя. Приблизно о 23.30 години на вимогу ОСОБА_14 водій зупинив автомобіль біля будівлі ігрових автоматів поряд із зупинкою громадського транспорту «Сєдова» по бульвару Шевченка в місті Черкаси. Він бачив, як ОСОБА_14 , тримаючи в руках його паспорт та дві банківські картки вийшов з салону автомобіля та зайшов в приміщення ігрових автоматів і приблизно через 5 хвилин він вийшов з даного приміщення. Після чого на вимогу ОСОБА_14 водій таксі проїхав до будівлі ТРЦ «Любава» в місті Черкаси, де ОСОБА_14 викликав інше таксі та поїхав на ньому, а він залишився в цій машині. Через деякий час його звільнили працівники поліції. Також зазначив, що під час судового розгляду ОСОБА_9 відшкодував йому 3000 грн., претензій до нього він не має.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Заперечень з приводу оголошених фактичних обставин, встановлених в ході досудового розслідування в кримінальному проваджені, від сторін судового засідання, не надійшло, учасники погодилися із кваліфікацією вчинених діянь, будь-які заперечення відсутні.
Вина обвинуваченого ОСОБА_15 підтверджується доказами, які були зібрані органами досудового розслідування і які він визнав в судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України.
Судом досліджені характеризуючі данні на обвинуваченого ОСОБА_9 .
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обставини, передбачені ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання та встановлені судом: щире каяття, добровільне часткове відшкодування збитків.
Обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання не встановлені.
Призначаючи покарання ОСОБА_9 суд врахував ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, один з яких за кваліфікацією злочинів (ст. 12 КК) є тяжким злочином ( ч.2 ст.189); дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації; працює неофіційно; має на утриманні двох неповнолітніх дітей; характеризується посередньо; його відношення до скоєного, щиросердечне каяття, відсутність обставин, що обтяжує покарання, те, що не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра; раніше не судимий.
Виходячи з положень ст. 50 КК України, суд вважає справедливим призначити ОСОБА_9 вид покарання у вигляді позбавлення волі та обмеження волі в межах санкції статей, та остаточно призначити покарання на підставі ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покарання. Суд також встановлює можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання та приймає рішення звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України з покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст.76 цього Кодексу. Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Уточнюючий цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню з огляду на наступне.
При вирішенні питання про задоволення цивільного позову потерпілого, суд приймає до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", де вказано, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при рішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача і вини останнього в її спричиненні.
За змістом ч.ч.1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичної болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Таким чином, суд вважає, що потерпілий ОСОБА_8 має право на відшкодування моральної шкоди, оскільки судом встановлено, що йому в результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_9 було заподіяно моральну шкоду, яка полягає в порушенні звичайного способу та укладу життя, приниженні його гідності, завданні фізичного болю та страждань, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких ОСОБА_8 зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого та членів його сім`ї.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
З урахуванням викладеного, цивільний позов потерпілого про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_9 підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки суд дійшов висновку, що сума моральної шкоди в розмірі 7000 грн. є співрозмірною, справедливою і розумною.
Процесуальні витрати відсутні.
Під час здійснення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_9 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який закінчився 30.06.2019 року.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 128,349, 368,370,374, 376 КПК України, суд,-

ухвалив:

Визнати ОСОБА_9 винним у вчинені злочинів, передбачених ч.2 ст.125, ч.2 ст.146, ч.2 ст.189, ч.2 ст.357, ч.3 ст.357 КК України та призначити покарання:
?за ч.2 ст.125 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;
?за ч.2 ст.146 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі;
?за ч.2 ст.189 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі;
?за ч.2 ст.357 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі;
?за ч.3 ст.357 КК України у вигляді 3 років обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбуття покарання з випробуванням строком на три роки, зобов`язавши ОСОБА_9 у відповідності до ч.1 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 за завдану моральну шкоду 7000 (сім тисяч) грн.
Процесуальні витрати відсутні.
Речові докази: мобільний телефон «Samsung GT - С 3322», який 23.11.2018 року вилучений в процесі проведення огляду на пересіченні вулиць Чорновола - Благовісна в місті Черкаси; а також паспорт громадянина України (ID - карта) на ім`я ОСОБА_8 , дві банківські картки «Приватбанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , які 23.11.2018 року добровільна видала ОСОБА_16 , - залишити за належністю ОСОБА_8 .
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси в установленому законодавством порядку на протязі 30 днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1