Справа № 386/512/19
Провадження № 1-кп/386/107/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2019 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000198 за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голованівськ Кіровоградської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повнолітніх утриманців не маючого, маючого інвалідність ІІІ групи безстроково, отримує пенсію, невійськовозобов`язаного за станом здоров`я, пільг не маючого, не депутата, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:
ОСОБА_5 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) за таких обставин.

08 травня 2019 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 перебували біля магазину «Наталі», розташованого по вул. Соборній, 74 в смт. Голованівськ Кіровоградської області, біля якого також перебував ОСОБА_4 та в ході розмови в останнього з кишені штанів випав належний йому мобільний телефон марки «Samsung» моделі SM-J710FN/DS(SEK)SSN:-710FN/DSGSMHH.H.: НОМЕР_1 чорного кольору, на що він не звернув уваги та пішов до свого домоволодіння. Через деякий час з приміщення магазину вийшла продавець ОСОБА_9 , яка побачила на асфальтному покритті біля магазину зазначений мобільний телефон та запитала у ОСОБА_5 , кому належить даний мобільний телефон, після чого останній, діючи з прямим умислом з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого збагачення злочинним шляхом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись довірливим характером взаємовідносин з ОСОБА_9 , шляхом обману останньої, повідомив їй, що зазначений мобільний телефон належить особисто йому. Після цього, не підозрюючи про дійсні злочинні наміри ОСОБА_5 , ОСОБА_9 добровільно передала ОСОБА_5 зазначений мобільний телефон, вартість якого, відповідно до висновку експерта від 14.05.2019, становить 2550 грн., в якому знаходились дві сім-картки мобільних операторів «МТС» та «Київстар», які для ОСОБА_4 матеріальної цінності не становлять. Такими діями ОСОБА_5 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Такі дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), про що складено обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні.

30 травня 2019 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) та разом з обвинувальним актом подана до суду.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди, сторони угоди у кримінальному провадженні №0000198 у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 190 КК України, яка ніким не оспорюється. Зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, зокрема те, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому засіданні; потерпілий від висунення вимог та претензій матеріального характеру до обвинуваченого у рамках даного кримінального провадження відмовився у зв`язку з тим, що завдані збитки йому повністю відшкодовані шляхом повернення викраденого майна. При цьому, обвинувачений та потерпілий між собою узгодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Крім цього, у даній угоді зазначені роз`яснені потерпілому та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання, що в разі невиконання угоди потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку, а умисне невиконання умов угоди, буде підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить усі необхідні реквізити, визначені ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений та потерпілий наполягали на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 1 ст. 473, ч. 5 ст. 474 КПК України їм роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений зазначив, що повністю визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, вказаного у висунутому обвинуваченні згідно з обвинувальним актом, щиро кається у скоєному.

Прокурор та захисник в судовому засіданні вважали за можливе затвердити угоду про примирення, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, який згідно зі ст. 12 цього Кодексу, є злочином невеликої тяжкості.

ОСОБА_5 17 травня 2019 року, тобто до укладення угоди про примирення, повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), а саме: у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

При цьому судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права та наслідки укладення і затвердження відповідної угоди з потерпілим, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 та ч. 5 ст. 474 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди та узгоджена між сторонами міра покарання відповідають вимогам КПК України і КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. Разом з цим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості; особу винного ОСОБА_5 , який вперше вчинив умисний злочин, за місцем проживання позитивно характеризується, має неповнолітнього сина, не одружений, не працює, має інвалідність, його матеріальний стан, який отримує пенсію; обставину, яка пом`якшує покарання, до якої відноситься щире каяття; відсутність обставин, що обтяжують покарання, а тому узгоджена між обвинуваченим та потерпілим міра покарання є необхідною і достатньою для досягнення мети виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

Обвинувачений погоджується на призначення узгоджених між ним та потерпілим виду та міри покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами виду та міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відповідно до обвинувального акту відсутні.

Підстави до вжиття заходів забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого відсутні і такі заходи згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувались.

Питання про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376, 469, 475 КПК України, суд -

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 травня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000198 зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань від 09 травня 2019 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази по справі:

мобільний телефон марки «Samsung» моделі SM-J710FN/DS(SEK)SSN:-710FN/DSGSMHH.H.:3.85В=1550мА чорного кольору, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 - залишити йому як власнику;

- оптичний диск світло-коричневого кольору DVD-R, на якому знаходиться відео з камер відео-спостереження біля магазину «Наталі», розташованого по вул. Соборній, 74 в смт. Голованівськ Кіровоградської області, який знаходиться на зберіганні при матеріалах кримінального провадження №0000198 - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1