Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
394/140/19
1-кп/394/44/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_4

захисника-адвоката: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ в рамках кримінального провадження за № 0000535 від 17.12.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, стан здоров`я задовільний, пільг не має, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , раніше судимого 25.12.2013 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за ч.ч.2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, 01.08.2014 року Новоархангельським районним судом Кіровоградської області за 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений з місць відбування покарання 15.06.2017 року

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 вчинив таємне викрадення чужого майна ( крадіжку) з проникненням в інше сховище за таких обставин:

03 грудня 2018 року близько 21 години ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прийшов на територію домоволодіння ОСОБА_4 , яке розташоване по АДРЕСА_3 . З цією метою ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю сторонніх осіб та господарів домоволодіння, достовірно знаючи, що його дії не будуть помічені, шляхом вільного доступу, через не зачинені вхідні двері проник до приміщення гаража. Перебуваючи в приміщенні гаража, ОСОБА_6 маючи на меті особисте збагачення, виявив та таємно викрав електродвигун потужністю 1,2 кіловат 220 вольт, бувший у використанні, вартістю 250 гривень, що на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_6 з викраденим з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 250 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , після роз`яснення йому суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, пояснив, що йому зрозуміло в чому він обвинувачується, свою провину в інкрімінованих правопорушеннях визнав повністю. Надав покази, в яких повідомив, що вчинив правопорушення за обставин, які викладені в обвинувальному акті, події, місце і час відповідають дійсності. Щиро розкаюється у вчиненому, зазначив, що подібного більше не станеться, він зрозумів протиправність своєї поведінки, зазначив, що правопорушення вчинив через скрутне матеріальне становище, просив суворо його не карати, призначити мінімальний строк покарання, не пов`язаний з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованої йому крадіжки майна, при обставинах викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового провадження в тому числі і обвинувачений та його захисник не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Згідно ст. 22 КПК України кримінально провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків. Саме сторона обвинувачення повинна забезпечити подання доказів, на обґрунтування обставин, на які вона посилається.

Судом було вжито всіх необхідних умов та заходів, передбачених КПК для реалізації сторонами своїх прав.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному , всебічному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття обґрунтованого рішення, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, про що прямо передбачено ст. 95 КПК України.

Розгляд кримінального провадження провадився відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , в межах пред`явленого йому, відповідно до обвинувального акта, обвинувачення.

Органом досудового розслідування і судом дотримано процесуальних умов зібрання, дослідження і закріплення цих доказів відповідно до вимог чинного законодавства.

При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а саме: ст. 6 Конвенції, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом і рішення «Коробов проти України», де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.

Статтею 185 КК України передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Кваліфікуючими ознаками крадіжки є повторність та проникнення у приміщення у житло чи інше сховище.

Згідно постанови ПВС України від «Про злочини проти власності», під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, дослідивши та проаналізувавши всі докази, дійшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_6 , дійсно мала місце за обставин, викладених вище, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена «поза розумним сумнівом».

Таким чином, аналізуючи докази вини обвинуваченого в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки майна потерпілого при зазначених в обвинувальному акті обставинах, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Органами досудового розслідування було кваліфіковано дії обвинуваченого і суд погоджується з такою кваліфікацією, оскільки об`єктом даного правопорушення є чуже право власності, об`єктивна сторона правопорушення полягає у таємному вчиненні цього майна, при цьому правопорушення вчинено з прямим умислом з корисливою метою суб`єктом злочину. Кваліфікуюча ознака проникнення до житла та іншого приміщення, знайшла своє підтвердження.

За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_6 , пов`язані із крадіжкою майна суд кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене з проникненням в інше приміщення.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

Відповідно до абз. 17 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого. Так, з досудової доповіді, наданої суду Новоархангельським РС з питань пробації, вбачається, що за результатами оцінки особи ОСОБА_6 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення високий, при цьому, ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства із застосуванням заходів контролю, нагляду, застосування соціально-виховних заходів, що передбачені пробаційними програмами є неможливими.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття, яке виразилось у тому, що обвинувачений визнав свою вину та щиро жалкує про вчинення ним кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно не ставиться у провину вчинення злочину за обставини, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, не одружений, але має на утриманні малолітнього сина, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, що згідно приписів ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, є корисливим та вчиненим з прямим умислом.

При цьому, враховуючи роз`яснення, які містяться у ППВС України ві 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», оцінюючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, але такого, що не потягло за собою тяжких наслідків, особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого, часткове відшкодування шкоди, обставин справи, а саме вартості та предмету злочину, відсутність претензій з боку потерпілого, досудову доповідь, позицію прокурора, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, тобто обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбування покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення і буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і профілактики вчинення ним нових злочинів. Разом з цим, суд не знаходить підстав для призначення обвинуваченому більш м`якого покарання, з застосуванням ст. 69 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні на залучення експерта, що документально підтвердженні становлять 572 грн., які відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави, оскільки його вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні, обраний ухвалою Новоархангельського районного суду від 05.07.2019 року ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне скасувати, у зв`язку з тим, що суд прийшов до переконання про призначення обвинуваченому покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі та не вбачає підстав для застосування обвинуваченому запобіжного заходу на період апеляційного оскарження.

Ч. 5 ст.72 КК України передбачає, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті. Таким чином, попереднє ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає зарахуванню з 04.07.2019 року до строку покарання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -
у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням. Встановити йому іспитовий строк тривалістю 3 /три/ роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням органів пробації звернутися до органів державної служби зайнятості.

Заходи забезпечення кримінального провадження - міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_6 , у вигляді тримання під вартою - скасувати, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.

Зарахувати ОСОБА_6 до призначеного покарання час утримання під вартою з 04.07.2019 року до 21.10.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_6 (паспорт НОМЕР_1 ) в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в даному кримінальному провадженні в сумі 572 грн. 00 коп.

Речові докази в даному кримінальному провадженні, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі, якщо було подано апеляційну скаргу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому, роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику, який не був присутній в судовому засідання, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя: