Дата документу 19.07.2019 Справа № 554/6496/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2019 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Октябрського районного суду м. Полтави клопотання слідчого СВ Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0002024 від 10.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2019 року до Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання слідчого СВ Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене 17.07.2019 року в ході огляду ОСОБА_5 , саме: мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 5», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 06.07.2019 року невідома особа шляхом обману та зловживання довірою заволоділа мобільним телефоном марки "КсіоміРедмінот 5" ІМЕІ: НОМЕР_1 , належним ОСОБА_6 , чим спричинила матеріального збитку? сума якого встановлюється.

Даний факт було внесено до ЄРДР 10.07.2019 року за № 0002024 за правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 190 КК України.

Допитаний ОСОБА_5 пояснив, що 06.07.2019 року до нього звернувся ОСОБА_7 та пропонував придбати в нього мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 5», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 .

17.07.2019 року з дозволу в ході огляду ОСОБА_5 видав мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 5», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який було вилучено і направлено на зберігання до Полтавського ВП ГУНП в Полтавській обл.

17.07.2019 року постановою слідчого вказані вилучені речі було визнано речовим доказом.

Проведеним досудовим розслідуванням установлено, що вилучені речі під час огляду мають значення речового доказу, тобто є матеріальним об`єктом, який був предметом злочину, внаслідок чого зберіг на собі його сліди та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.
На підставі наведеного, приймаючи до уваги, що виявлені та вилучені речі в ході огляду, мають значення речового доказу та враховуючи, що він може бути використаний під час досудового розслідування для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлення причетних до злочину осіб, а також з метою запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.
У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі. У заяві зазначив, що клопотання підтримує в повному обсязі, прохав його задовольнити. Власник майна ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду клопотання повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, що визначено ч.1 ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши надані докази, встановив, що в провадженні СВ Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002024 від 10.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.с. 3).

З копії протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 від 15.07.2019 вбачається, що остання повідомила, що 06.07.2019 року невідома особа шляхом обману та зловживання довірою заволоділа її мобільним телефоном марки "КсіоміРедмінот 5" ІМЕІ: НОМЕР_1 (а.с.7).

З копії протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 17.07.2019 вбачається, що останній є фізичною особою підприємцем та здійснює свою діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою АДРЕСА_1 . 06.07.2019 до нього прийшов знайомий ОСОБА_8 та запропонував придбати в нього мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 5», який як зазначив останній купив у ломбарді, через що немає коробки. Наступного дня до ОСОБА_5 прийшла знайома ОСОБА_9 та побачила даний телефон і сказала, що то її, на підтвердження чого показала документи (а.с.6).

З копії протоколу огляду від 17.07.2019, вбачається, що проведено огляд кіоску «Мобільний телефон» за адресою м. Полтава, вул. І.Махзепи,43 під час якого ОСОБА_5 видав мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 5», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який було вилучено і направлено на зберігання до Полтавського ВП ГУНП в Полтавській обл. (а.с4).

Постановою слідчого від 03.07.2019 виявлені під час обшуку речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000423 від 01.08.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України (а.с.7)

Відповідно до ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Зі змісту ч.7 ст.237 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої його було вилучено, що встановлено ч.5 ст. 171 КПК України.

Відповідно п.п. 1, 2, 5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого,засудженого, третіх осіб.

Частиною 1 ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що виявлений та вилучений під час огляду 17.07.2019 року мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 5» має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, об`єктом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Речовий доказ, а саме: мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 5», підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна шляхом позбавленням права на його відчуження, розпорядження з метою забезпечення збереження речового доказу. При цьому враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 131,132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню № 0002024 від 10.07.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити .

Накласти арешт на майно вилучене під час огляду 17.07.2019 року: мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 5», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження, розпорядження - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Мобільний телефон «XiaomiRedmiNote 5», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 передати на зберігання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язавши останню забезпечити збереження вище вказаного майна та заборонити вчиняти дії з розпорядження цим майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1