Справа № 465/4510/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1247/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 жовтня 2019 року,
з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
встановила:
цією ухвалою задоволено подання старшого інспектора Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 та скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням засудженого ОСОБА_6 і направлено останнього в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді одного року позбавлення волі, призначеного вироком Франківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2018 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту його затримання.

Підставами для такого рішення суд зазначає небажання ОСОБА_6 стати на шлях виправлення у зв`язку з невиконанням покладеного на нього під час іспитового строку обов`язку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та систематичним притягненням засудженого до адміністративної відповідальності.

В апеляційній скарзі захисник засудженого адвокат ОСОБА_7 покликається на те, що ОСОБА_6 добровільно з`являвся для реєстрації в орган пробації, крім цього є тяжко хворим і фактично інвалідом та пересувається на милицях.

Наголошує, що в матеріалах справи відсутні належні докази притягнення засудженого до адміністративної відповідальності.

Вважає, що витяги з накопичувальної системи МВС щодо притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності несуть лише інформативний характер та потребували перевірки.

Зазначає, що при розгляді подання суд І інстанції допустив неповноту судового розгляду, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 409 КПК України тягне за собою скасування судового рішення.

Акцентує, що судом безпідставно відхилено доводи ОСОБА_6 про те, що його неявка була пов`язана з хворобою і не надано засудженому можливості подати докази поважності неприбуття для реєстрації у певні дні та невчинення останнім адміністративних правопорушень.

Звертає увагу на те, що викладені в ухвалі доводи та висновки суду зроблені помилково, без належного дослідження обставин невиконання ОСОБА_6 покладених на нього судом обов`язків та фактичного накладення на нього адміністративних стягнень.

Покликається на те, що в діях ОСОБА_6 відсутні ознаки ухилення від виконання покладених судом обов`язків.

Окрім цього наголошує, що засуджений не порушував громадський порядок; добровільно, без застосування приводів чи викликів з`являвся до органу пробації; в допущених порушеннях графіку періодичної явки до органу пробації відсутня систематичність; зазначені в ухвалі неявки без поважних причин до органу пробації, а саме: 04.02.2019 р., 18.02.2019 р., 01.04.2019 р., 15.04.2019 р., 06.05.2019 р. не відповідають дійсності.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 18 жовтня 2019 року, скасувати таку та направити подання старшого інспектора Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 на новий судовий розгляд у іншому складі суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 та виступ його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає з наступних підстав.
П.2 ч.2 ст. 395 КПК України передбачено, що апеляційна скарга може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Відтак, апеляційний суд не вирішує питання про поновлення строку апеляційного оскарження ухвали суду від 18 жовтня 2019 року, так як вважає, що захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 цього строку не пропустив, оскільки останній день оскарження припадав на 25 жовтня 2019 року і цього ж дня подана апеляційна скарга, тобто в межах строку апеляційного оскарження.

Застосування до засудженого звільнення від відбування покарання з випробуванням кримінальний закон пов`язує із здійсненням контролю за поведінкою такого засудженого з метою встановлення факту його виправлення. Зміст контролю полягає у встановленні того, чи належно засуджений виконує покладені на нього обов`язки.

При розгляді судом матеріалів в порядку ст. 537 КПК України, скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням здійснюється за наявності підстав, передбачених ч.2 ст. 78 КК України.
Зокрема, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо він не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджено вироком Франківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2018 рокуза ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Разом з тим, колегією суддів встановлено, і це зазначено в уухвалі місцевого суду, засуджений ОСОБА_6 , будучи ознайомленим з умовами звільнення від відбування покарання, знаючи про дні явки на реєстрацію, що підтверджується постановою старшого інспектора Залізничного РВ філії ДУ «ЦП» у Львівській області ОСОБА_9 від 02 січня 2019 року, ігноруючи покладені на нього вироком суду обов`язки, систематично не з`являвся для реєстрації без поважних причин 04.02.2019 р., 18.02.2019 р., 01.04.2019 р., 15.04.2019 р., та 06.05.2019 р., у зв`язку з чим, проводились профілактичні бесіди та оголошувались попередження. Крім цього, лише після вжиття додаткових заходів реагування з боку посадових осіб органу пробації, надавав пояснення з цього приводу, покликаючись на обставини, які не міг підтвердити документально, та які неможливо було підтвердити відповідною перевіркою.
Що стосується доводів захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про відсутність належних доказів притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності та такі, колегія суддів вважає безпідставними.

В розумінні положень ст. 166 КВК України адміністративними правопорушеннями, за які здійснюються заходи впливу є адміністративні правопорушення, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень.

В ході апеляційного розгляду захисником засудженого спростовано покликання суду І інстанції про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 51 КУпАП, разом з тим, засуджений визнав притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч.1 ст. 127 КУпАП, вчинені протягом іспитового строку. Наведене підтверджується визнавальними поясненнями ОСОБА_6 в суді І інстанції, матеріалами особової справи, зокрема, інформаційним листом начальника Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області про осіб, які притягувались до адміністративної відповідальності протягом першого кварталу 2019 року (а.с.87), поясненнями засудженого (а.с.97), довідкою про проведення профілактичної бесіди (а.с.98), витягом з інформаційного порталу Національної поліції України (а.с.102-104), з якого вбачається, що відносно ОСОБА_6 за вчинення вищезгаданого правопорушення застосовувались адміністративні стягнення у вигляді штрафу та попереджень.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вищезазначене свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, про що вірно зазначено в ухвалі суду І інстанції, а відтак підставним, всупереч доводам апеляційної скарги захисника засудженого адвоката ОСОБА_7 є скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, встановлене ОСОБА_6 вироком Франківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2018 року і направлення останнього в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 18 жовтня 2019 року, якою задоволено подання старшого інспектора Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_9 та скасовано звільнення від відбування покарання з випробовуванням засудженого ОСОБА_6 і направлено останнього в місця позбавлення волі для відбування покарання у виді одного року позбавлення волі, призначеного вироком Франківського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2018 року без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4