ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2274/19 Справа № 213/624/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_8

розглянувши у розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, маючого на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває в Державній установі Криворізька установа виконання покарань №3: м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2, раніше судимого:
- 27 квітня 2005 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік;

- 01 вересня 2005 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

- 23 березня 2010 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 296 ч. 1, 76 КК України до 1 року обмеження волі з випробувальним строком 1 рік;

- 24 листопада 2011 року Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна. 25 вересня 2012 року ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок змінено. Відповідно до зазначеної ухвали, ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 321, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 12 листопада 2014 року умовно-достроково на підставі ухвали Широківського р/с Дніпропетровської області від 04 листопада 2014 року, згідно ст. 81 КК України. Не відбуте покарання складає 1 рік, 7 місяців, 1 день;

- 25 жовтня 2018 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. 13 лютого 2019 року ухвалою Дніпровського апеляційного суду вирок залишено без змін;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи.
Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2019 року від 05 червня 2019 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 жовтня 2018 року, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обраховувати з 05 червня 2019 року, зарахувавши в строк відбування покарання час, проведений ним під вартою, починаючи з 12 лютого 2018 року по 05 червня 2019 року включно. Запобіжний захід не обирався.

Вирішено питання щодо речових доказі та щодо розподілу судових витрат.

Як встановлено судом, ОСОБА_8 12 лютого 2018 року приблизно о 20:00 годині, перебуваючи біля будинку №16 по вул. Панаса Мирного в Інгулецькому районі м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, повторно, незаконно, умисно придбав у невстановленої слідством особи медичний шприц градуйований до позначки 2,0мл заповнений до відмітки 1,5мл особливо небезпечним наркотичним засобом опій ацетильований, який поклав до своєї лівої кишені куртки, яка була надіта на ньому, та незаконно, умисно почав зберігати при собі для особистого вживання, без мети збуту.
Цього ж дня, приблизно о 21:30 годині біля будинку №5 по вул. Панаса Мирного в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_8 був зупинений працівниками Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, де при проведенні поверхневої перевірки відповідно до вимог ст. 34 Закону України Про Національну поліцію у лівій кишені куртки, яка була одягнена на останньому, було виявлено, а в 21:35 годині після приїзду співробітників слідчо-оперативної групи Інгулецького ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області, вилучено медичний шприц з рідиною масою 1,0296 г, яка згідно висновку експерта за №2/8.6/114 від 22 лютого 2018 року містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, обіг якого заборонено. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину в наданих на експертизу рідині масою 1,0296 г становить 0,0355 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу за №188 від 01 серпня 2000 року, перевищує невеликі розміри наркотичного засобу, який ОСОБА_8 незаконно Зберігав при собі для особистого вживання без мети збуту.
Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 309 КК України за ознаками незаконного придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого повторно.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Обвинувачений в своїй апеляційній скарзі просить змінити вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2019 року в частині обрахування строку покарання по ст. 72 ч. 5 КК України, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що при призначенні покарання судом першої інстанції не було враховано, що кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченим в період дії закону ОСОБА_10 .
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні обвинувачений свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити. Захисник обвинуваченого також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 заперечував, посилався на її безпідставність та необґрунтованість.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників кримінального провадження, їх виступи в судових дебатах та з останнім словом обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про скоєння ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку суду та кваліфікація його дій в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, не є предметом апеляційного розгляду.
Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію його дій, не виявлено.
Що стосується доводів в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що при призначенні покарання суд першої інстанції не застосував до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні відбування покарання, то вони, на думку колегії суддів, не заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Ці вимоги Закону районним судом виконані належним чином.
Згідно до ч. 5 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення:
одному дню позбавлення волі відповідають:
- один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту;
- два дні обмеження волі;
- три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;
- вісім годин громадських робіт;
одному дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або арешту відповідають:
- два дні обмеження волі;
- три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;
- одному дню обмеження волі відповідають три дні службового обмеження для військовослужбовців або три дні виправних робіт;
- одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження №0000203 відносно ОСОБА_8 , овбинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України, судом першої інстанції жодних запобіжних заходів щодо ОСОБА_8 не обиралось. Тобто, останній за даним вироком під вартою не утримувався, а тому підстави для застосування до обвинуваченого ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відсутні.
Біль того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що на момент коли ОСОБА_8 було ув`язнено за вироком Інгулецького районного суду м. Дніпропетровська від 05 червня 2019 року, то Закон ОСОБА_10 втратив чинність.
Сам обвинувачений в судовому засіданні чітких пояснень того, з яких підстав він вважає за можливе та необхідне застосувати до нього положення ч. 5 ст. 72 КК України надати не зміг.
А тому на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області віл 05 червня 2019 року залишити без задоволення.
Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 червня 2019 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4