ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/116/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1 Справа №640/4980/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1,3,4 ст. 358 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2 ,
- суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
- при секретарі ОСОБА_5 ,
- за участю прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
- захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
- обвинуваченого ОСОБА_9 ,
- представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 05 липня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Вказаним вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано невинуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч.1, ст. 358 ч.1 , ст. 358 ч.3, ст. 358 ч.4 КК України, та по суду виправдано у зв`язку з недоведеністю вчинення ним зазначених кримінальних правопорушень.

Органом досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що 27.01.2015 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, яка затвердила «Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка перемішується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення», був поставлений на облік як внутрішньо переміщена особа в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради. Також, ОСОБА_9 на підставі п.п. 2 та 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 (надалі - Порядок) була призначена адресна грошова допомога у сумі 442 грн., яку він отримував щомісяця.
При цьому, під час оформлення документів внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_9 підписав заяву про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг від 28.01.2015, в якій, зокрема, зазначено, що у нього та будь-кого з членів сім`ї нерухомого майна, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції немає.
Крім того, ОСОБА_9 було роз`яснено, що, згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції. Згідно п.11 цього ж Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
ОСОБА_9 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на заволодіння чужим майном, а саме, державними коштами, шляхом обману, маючи у власності квартиру АДРЕСА_3 , тобто за межами районів проведення АТО, яку він придбав 24.09.2014, приховав факт наявності квартири від органів державної влади та отримував адресну грошову допомогу внутрішньо переміщеним особам, на яку не мав права.
Так, ОСОБА_9 , 28.01.2015р., маючи у власності житло поза зоною проведення АТО, діючи з єдиним корисливим умислом, спрямованим на отримання незаконної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам шляхом обману, підписав заяву, в якій зазначив про відсутність у нього та будь-кого з членів сім`ї нерухомого майна, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, що впливають на призначення грошової допомоги, тобто ввів в оману працівників Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, які нарахували йому адресну грошову допомогу у розмірі 442 грн. щомісяця.
21.08.2015 ОСОБА_9 , маючи у власності житло поза зоною проведення АТО, продовжуючи діяти з єдиним корисливим умислом, спрямованим на отримання незаконної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам шляхом обману, підписав заяву, в якій зазначив про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, тобто ввів в оману працівників Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, які продовжували нараховувати йому адресну грошову допомогу у розмірі 442 грн. щомісяця.
29.02.2016 ОСОБА_9 , маючи у власності житло поза зоною проведення АТО, продовжуючи діяти з єдиним корисливим умислом, спрямованим на отримання незаконної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам шляхом обману, підписав заяву, в якій зазначив про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, тобто ввів в оману працівників Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, які продовжували нараховувати йому адресну грошову допомогу у розмірі 442 грн. щомісяця.
Наявність у ОСОБА_9 у власності житла поза зоною проведення АТО та не на тимчасово окупованій території була виявлено тільки після проведення перевірки Державною фіскальною інспекцією в Харківській області.
Таким чином, ОСОБА_9 , будучі внутрішньо переміщеною особою, діючи з єдиним корисливим умислом, направленим на заволодіння чужим майном, у період з 28.01.2015 по 26.07.2016 незаконно, шляхом обману отримав державні кошти в загальній сумі 7457 грн. 95 коп.
Крім того, ОСОБА_9 27.01.2015 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, яка затвердила «Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення», був поставлений на облік як внутрішньо переміщена особа в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради. Також, ОСОБА_9 на підставі п. п. 2 та 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 (надалі - Порядок) була призначена адресна грошова допомога у сумі 442 грн., яку він отримував щомісяця.
Згідно п. 5 Порядку, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою, в якій, серед іншого, зазначає наявність у нього та будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції. Вказана заява надає право внутрішньо переміщеній особі отримувати адресну грошову допомогу, тобто, являється офіційним документом, який надає права на отримання державних грошових виплат.
Крім того, ОСОБА_9 було роз`яснено, що, згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції. Згідно п. 11 цього ж Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
24.09.2014 ОСОБА_9 придбав у власність квартиру АДРЕСА_3 , тобто за межами районів проведення АТО.
При цьому, 28.01.2015 ОСОБА_9 , маючи у власності квартиру, яка розташована в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, на наступний шестимісячний строк, знаходячись у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 78, підписав офіційний документ - заяву щодо призначення грошової допомоги на покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначив відомості про те, що у нього та будь-кого з членів сім`ї нерухомого майна, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції немає, що впливають на призначення грошової допомоги.
Таким чином, ОСОБА_9 , підписуючи зазначений офіційний документ, вніс неправдиві відомості щодо відсутності у нього житла поза зоною проведення АТО які впливають на призначення, нарахування та виплату адресної грошової допомоги.
Крім того, ОСОБА_9 27.01.2015 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, яка затвердила «Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення», був поставлений на облік як внутрішньо переміщена особа в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради. Також, ОСОБА_9 на підставі п.п. 2 та 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 (надалі - Порядок) була призначена адресна грошова допомога у сумі 442 грн., яку він отримував щомісяця.
Згідно п. 5 Порядку, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою, в якій, серед іншого, зазначає наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції. Вказана заява надає право внутрішньо переміщеній особі отримувати адресну грошову допомогу, тобто, являється офіційним документом, який надає права на отримання державних грошових виплат.
Крім того, ОСОБА_9 було роз`яснено, що, згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції. Згідно п. 11 цього ж Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
24.09.2014 ОСОБА_9 придбав у власність квартиру АДРЕСА_3 , тобто за межами районів проведення АТО.
При цьому, 28.01.2015 ОСОБА_9 , маючи у власності квартиру, яка розташована в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, на наступний шестимісячний строк, знаходячись у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 78, підписав офіційний документ - заяву щодо призначення грошової допомоги на покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначив відомості про те, що у нього та будь-кого з членів сім`ї нерухомого майна, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції немає, що впливають на призначення грошової допомоги.
В той же день, 28.01.2015 р. ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 78, завідомо знаючи, що відомості, викладені в офіційному документі - заяві щодо призначення грошової допомоги на покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг від 28.01.2015, в якій зазначено відомості про відсутність у нього та будь-кого з членів сім`ї нерухомого майна, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, що впливають на призначення грошової допомоги, та не відповідають дійсності, надав підроблений документ працівнику УПСЗН Київського району ХМР для подальшого нарахування та виплати адресної грошової допомоги.
Крім того, ОСОБА_9 27.01.2015 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, яка затвердила «Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення», був поставлений на облік як внутрішньо переміщена особа в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради. Також, ОСОБА_9 на підставі п. п. 2 та 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 (надалі - Порядок) була призначена адресна грошова допомога у сумі 442 грн., яку він отримував щомісяця.
Згідно п. 5 Порядку, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою, в якій, серед іншого, зазначає наявність у нього та будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції. Вказана заява надає право внутрішньо переміщеній особі отримувати адресну грошову допомогу, тобто, являється офіційним документом, який надає права на отримання державних грошових виплат.
Крім того, ОСОБА_9 було роз`яснено, що, згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції. Згідно п. 11 цього ж Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

24.09.2014 ОСОБА_9 придбав у власність квартиру АДРЕСА_3 , тобто за межами районів проведення АТО.
При цьому, 21.08.2015 ОСОБА_9 , маючи у власності квартиру, яка розташована в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, на наступний шестимісячний строк, знаходячись у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 78, підписав офіційний документ - заяву щодо призначення грошової допомоги на покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначив відомості про те, що у нього та будь-кого з членів сім`ї нерухомого майна, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції немає, що впливають на призначення грошової допомоги.
Таким чином, ОСОБА_9 , підписуючи зазначений офіційний документ, вніс неправдиві відомості щодо відсутності у нього житла поза зоною проведення АТО, які впливають на призначення, нарахування та виплату адресної грошової допомоги.
Крім того, ОСОБА_9 27.01.2015 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, яка затвердила «Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення», був поставлений на облік як внутрішньо переміщена особа в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради. Також, ОСОБА_9 на підставі п.п. 2 та 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 (надалі - Порядок) була призначена адресна грошова допомога у сумі 442 грн., яку він отримував щомісяця.
Згідно п. 5 Порядку, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою, в якій, серед іншого, зазначає наявність у будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції. Вказана заява надає право внутрішньо переміщеній особі отримувати адресну грошову допомогу, тобто, являється офіційним документом, який надає права на отримання державних грошових виплат.
Крім того, ОСОБА_9 було роз`яснено, що, згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції. Згідно п. 11 цього ж Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
24.09.2014 ОСОБА_9 придбав у власність квартиру АДРЕСА_3 , тобто за межами районів проведення АТО.
При цьому, 28.01.2015 ОСОБА_9 , маючи у власності квартиру, яка розташована в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, на наступний шестимісячний строк, знаходячись у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 78, підписав офіційний документ - заяву щодо призначення грошової допомоги на покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначив відомості про те, що у нього та будь-кого з членів сім`ї нерухомого майна, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції немає, що впливають на призначення грошової допомоги.
В той же день, 28.01.2015 ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 78, завідомо знаючи, що відомості, викладені в офіційному документі - заяві щодо призначення грошової допомоги на покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг від 28.01.2015, в якій зазначено відомості про відсутність у нього та будь-кого з членів сім`ї нерухомого майна, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, що впливають на призначення грошової допомоги, та не відповідають дійсності, надав підроблений документ працівнику УПСЗН Київського району ХМР для подальшого нарахування та виплати адресної грошової допомоги.
Крім того, ОСОБА_9 27.01.2015 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 509, яка затвердила «Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України, району проведення антитерористичної операції чи населеного пункту, розташованого на лінії зіткнення», був поставлений на облік як внутрішньо переміщена особа в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради. Також, ОСОБА_9 на підставі п. п. 2 та 3 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 (надалі - Порядок) була призначена адресна грошова допомога у сумі 442 грн., яку він отримував щомісяця.
Згідно п. 5 Порядку, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою, в якій, серед іншого, зазначає наявність у нього та будь-кого з членів сім`ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції. Вказана заява надає право внутрішньо переміщеній особі отримувати адресну грошову допомогу, тобто, являється офіційним документом, який надає права на отримання державних грошових виплат.
Крім того, ОСОБА_9 було роз`яснено, що, згідно п. 6 Порядку грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у володінні житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції. Згідно п. 11 цього ж Порядку уповноважений представник сім`ї, якому призначено грошову допомогу, зобов`язаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.
24.09.2014 ОСОБА_9 придбав у власність квартиру АДРЕСА_3 , тобто за межами районів проведення АТО.
При цьому, 29.02.2016 ОСОБА_9 , маючи у власності квартиру, яка розташована в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, на наступний шестимісячний строк, знаходячись у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 78, підписав офіційний документ - заяву щодо призначення грошової допомоги на покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг, в якій зазначив відомості про те, що у нього та будь-кого з членів сім`ї нерухомого майна, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції немає, що впливають на призначення грошової допомоги.
В той же день, 29.02.2016 ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 78, завідомо знаючи, що відомості, викладені в офіційному документі - заяві щодо призначення грошової допомоги на покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг від 29.02.2016, в якій зазначено про відсутність у нього та будь-кого з членів сім`ї нерухомого майна, розташованого в регіонах, інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, що впливають на призначення грошової допомоги, та не відповідають дійсності, надав підроблений документ працівнику УПСЗН Київського району ХМР для подальшого нарахування та виплати адресної грошової допомоги.

За результатами судового розгляду, дослідження обставин кримінального провадження, наданих сторонами на їх підтвердження доказів, допитавши обвинуваченого та свідків по справі, суд першої інстанції встановив, що обставини обвинувачення ОСОБА_9 , викладені в обвинувальному акті, не знайшли свого об`єктивного підтвердження, його вина в інкримінованих злочинах не доведена, а тому ОСОБА_9 підлягає виправданню.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок районного суду у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, допитати свідка ОСОБА_11 та дослідити письмові докази по справі; ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.ч. 1,3,4 ст.358 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 1700 грн., за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 850 грн., на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі.
Мотивуючи апеляційну скаргу вказав, що підстави для виправдання ОСОБА_9 є необгрунтованими та невмотивованими. Заява ОСОБА_9 про отримання грошової допомоги на покриття витрат на проживання та на оплату житлово-комунальних послуг є офіційним документом та підпадає під критерії, визначені у ст. 358 КК України, оскільки заповнювалася не в довільній формі, а мала визначену форму (зразок), містила у собі інформацію, яка має юридично значущий характер, у ній зафіксована інформація про підтвердження конкретного факту (повідомлення про відсутність змін, що впливають на призначення грошової дороги), а також, вказана інформація у заяві спричиняє юридичні наслідки у вигляді виникнення права на отримання грошової допомоги. Твердження суду про недоведеність складу кримінальних правопорушень, вчинених ОСОБА_9 , є невірним. Вважає, що в діях обвинуваченого наявний склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України, ОСОБА_9 шляхом обману, як способу шахрайства, заволодів державними грошовими коштами в загальній сумі 7457 грн. 95 коп. адресної грошової допомоги, повідомивши потерпілому, а саме УПСЗН Київського району ХМР, неправдиві відомостей та приховавши їх, з метою введення в оману потерпілого. Судом не враховано письмові докази по справі, які доводять його винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів.

Захисником ОСОБА_12 подані заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він просить залишити її без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурорів та представника потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу; обвинуваченого та захисника, які заперечували проти скарги та вважали вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні та викладених у вироку доказах.
Із наведених у вироку доказів убачається наступне.
Обвинувачений ОСОБА_9 винним себе у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не визнав, пояснивши суду, що раніше він мешкав за адресою: АДРЕСА_1 разом із батьками. У 2010 році, після закінчення середньої школи, він поступив до Луганського національного університету ім. Т.Г. Шевченка на факультет «Туризм». Закінчивши 4 курс, у зв`язку із тим, що на території м. Луганська розпочалася антитерористична операція, з 01.09.2014 року вступив на п`ятий курс до Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна на факультет «Міжнародні економічні відносини та туристичний бізнес» за спеціальністю «Туризмознавство». Приблизно у цей же період батьками ОСОБА_9 була придбана квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 15, 6 кв.м., та оформлена на ім`я ОСОБА_9 . В січні 2015 року ОСОБА_9 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради щодо надання йому статусу переселенця. Співробітники управління соціального захисту порадили йому заповнити представлений ними бланк заяви на отримання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Йому ніхто з працівників Управління не роз`яснив, яким чином треба заповнювати цей бланк з приводу отримання такої допомоги, а на його запитання про графу: «Інформація щодо наявності у будь кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, та районів проведення АТО» повідомили, що там треба вказати належність житла виключно членів його сім`ї, а саме батька, матері тощо, що він і зробив. Тому в цієї графі він зазначив, що у членів його сім`ї такого житла не має. Він вважав, що в Управлінні є в наявності інформаційна база щодо житла, що знаходиться у власності всіх осіб та був впевнений, що ця допомога від держави саме передбачена для покриття витрат на житлово-комунальні послуги переселенцям, які потрапили в тяжкі фінансові умови в зв`язку з війною на Україні. Він не був обізнаний про те, що ця допомога не розповсюджується на житло, яке знаходилось в його власності та не мав умислу на шахрайське заволодіння державними коштами та на підробку документів. Він особисто в графі бланку заяви «фактичне місце проживання» зазначив адресу належного йому на праві власності житла, а саме квартири АДРЕСА_3 . На запитання оператора Управління, який відбирав у нього заяву, щодо місця його проживання, він не приховував факту належності йому квартири в місті Харкові. Співробітники УПСЗН прийняли від нього заяву та повідомили, що він має кожні півроку подавати уточнюючу до даної заяви інформацію про те, що сімейні обставини не змінилися. Таким чином, він з січня 2015 року почав отримувати 442 грн., оскільки є студентом. Після цього, кожні півроку (в серпні 2015 року та січні 2016 року) він приходив до УПСЗН та подавав відомості про те, що зміни, що впливають на призначення йому грошової допомоги відсутні. Після того, як він дізнався про незаконність отримання ним грошової допомоги від держави, він впродовж кількох днів прибув до УПСЗН Київського району, отримав їх реквізити та в повному обсязі перерахував на їх рахунок отримані ним кошти в якості допомоги в сумі 7457,95 грн.
ОСОБА_9 також пояснив, що він не мав наміру та умислу на отримання допомоги від держави, якщо б він не мав на це права. Ним були зазначені у заяві достовірні відомості. Про існування у нього квартири він вказував у кожному документі, який заповнював в Управлінні. А в подальшому ним подавалася інформація, що не змінювалася та була актуальною. Вважає, що в його діях відсутні склади будь-яких кримінальних правопорушень, оскільки він не мав наміру заволодіти чужими коштами та не підроблював для цього жодного документу, а зазначив фактичні дані в заяві.
Свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона працює заступником начальника УПСЗН адміністрації Київського району ХМР, в своєї роботі вона та її підлеглі керуються законами України та «Порядком надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» , бланк заяви про призначення щомісячної адресної допомоги рекомендований та розроблений юристами головного управління, тому саме його надавали для заповнення особам, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції , і в цьому бланку відсутня графа тверджень щодо майна та коштів заявника, а є тільки щодо членів його сім`ї. Крім того, щомісячна адресна допомога особам, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг надається на підставі рішення УПСЗН , яке підписується начальником управління , начальником відділу та відповідним спеціалістом, тобто дане рішення і є документом на підставі якого надається дана допомога. Крім того, свідок зазначила, що на момент подання заяв ОСОБА_9 працівники УПСЗН Київського району ХМР не мали доступу до реєстру нерухомого майна і були не в змозі перевірити наявність у нього відповідної нерухомості.
На підтвердження винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих злочинів стороною обвинувачення були надані наступні письмові докази: протокол отримання зразків від 14.02.2018р. - про відібрання зразків підпису ОСОБА_9 (а.c. 84) із самими зразками (а.c. 85-90); повідомлення про припинення надання допомоги внутрішньо переміщеним особам від 20.10.16р. (а.c. 91); висновок експерта № 71 від 20.02.2018р. згідно якого, підпис від імені ОСОБА_9 в заявах від 28.01.2015, 21.08.2015, 29.02.2016 виконаний ним особисто (а.c. 94-97) з ілюстративною таблицею (c. 98-99); заява ОСОБА_9 для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг від 28.01.2015р. - згідно з якою ОСОБА_9 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 та про відсутність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, відсутність у володінні всіх членів сім`ї транспортних засобів ( механізмів), що підлягають реєстрації та обліку в Державтоінспекції, відсутність у будь-кого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб ( а.c. 101); заява ОСОБА_9 про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний строк від 29.02.2016 р. до УПСЗН в Київському районі ХМР (а.c.102); заява ОСОБА_9 про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний строк від 21.08.2015 р. до УПСЗН в Київському районі ХМР (а.c.103); довідка від 22.07.2016 р. УПСЗН в Київському районі ХМР про наявність переплати в сумі 7457 (сім тисяч чотириста п`ятдесят сім) грн. 95 (дев`яносто п`ять) коп. по рахунку № НОМЕР_1 в/з №02 гр. ОСОБА_9 (а.c.104); довідка від 24.11.16 р. УПСЗН в Київському районі ХМР про відсутність переплати по особовому рахунку НОМЕР_2 гр. ОСОБА_9 за період з 28.01.16 р. по 26.07.16 р. (а.c.105); рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 03.02.2015 р. УПСЗН в Київському районі ХМР - про призначення допомоги ОСОБА_9 в розмірі 442.00 грн. ([а.c.107); згода на обробку персональних даних від 28.01.2015 р. ОСОБА_9 до начальника УПСЗН в Київському районі ХМР (а.c.109); заява ОСОБА_9 від 28.01.2015 р. до УПСЗН в Київському районі ХМР про перерахування суми грошової допомоги на картковий рахунок № НОМЕР_3 (а.c.110); довідка про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції від 27.01.2015 р. № , видана УПСЗН в Київському районі ХМР - про взяття на облік ОСОБА_9 ( а.с.113); рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 27.08.2015 р. УПСЗН в Київському районі ХМР - про призначення допомоги ОСОБА_9 в розмірі 442.00 грн. (c.115); заява ОСОБА_9 від 21.08.2015 р. до УПСЗН в Київському районі ХМР про перерахування суми грошової допомоги на картковий рахунок № НОМЕР_4 (а.c.117); рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 09.03.2016 р. УПСЗН в Київському районі ХМР - про призначення допомоги ОСОБА_9 в розмірі 442.00 грн. (а.c.120); заява ОСОБА_9 про призначення грошової допомоги для покриття витрат на проживання та оплату житлово-комунальних послуг на наступний шестимісячний строк від 29.02.2016 р. до УПСЗН в Київському районі ХМР (а.c.121); рішення про припинення допомоги переміщеним особам на проживання від 22.07.2016 УПСЗН в Київському районі ХМР - про припинення виплат грошової допомоги ОСОБА_9 ( а.c.123); рішення про припинення допомоги переміщеним особам на проживання від 13.07.2016 УПСЗН в Київському районі ХМР - про припинення виплат грошової допомоги ОСОБА_9 (c.124); рішення УПСЗН в Київському районі ХМР від 13.07.2016 р. про перерахування переплати за весь період ОСОБА_9 (а.c.125); заява ОСОБА_9 від 18.11.2016 р. до УПСЗН в Київському районі ХМР про зобов`язання виплатити ним особисто 7457 ( сім тисяч чотириста п`ятдесят сім) грн. 95 (дев`яносто п`ять) коп. (а.c.128); протокол огляду документів від 23.02.2017 року - про виявлення оригіналу заяв про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг громадянина ОСОБА_9 від 28.01.2015 р., 21.08.2015 р., 29.02.2016 р. (а.с.130); постанова про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 23.02.2018 р. - про визнання речовими доказами оригіналу заяв про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг громадянина ОСОБА_9 від 28.01.2015 р., 21.08.2015 р., 29.02.2016 р. (а.с.131); заява представника УПСЗНА Київського району ХМР ОСОБА_10 від 23.02.2018 р. про відмову від подання цивільного позову та відсутність матеріальних претензій до ОСОБА_9 у зв`язку з погашенням заборгованості. (а.c.137)
За результатами дослідження вказаних доказів, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_9 підлягає виправданню на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України через недоведеність вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1,3,4 ст. 358 КК України.
В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що стаття 190 КК України передбачає відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).
Об`єктивна сторона шахрайства полягає у заволодінні майном або придбанні права на майно шляхом обману чи зловживання довірою. В результаті шахрайських дій потерпілий - власник, володілець, особа, у віданні або під охороною якої знаходиться майно, добровільно передає майно або право на майно винній особі. Способами вчинення шахрайства є: 1) обман; 2) зловживання довірою. Суб`єктивна сторона шахрайства характеризується прямим умислом і корисливим мотивом.
При цьому, районним судом встановлено, що ОСОБА_9 не мав наміру та умислу на отримання незаконної грошової допомоги від держави, у заяві ним були зазначені достовірні відомості, сама заява від 28.01.2015р. не містить тверджень, що ОСОБА_9 не є власником квартири АДРЕСА_3 , при цьому він зазначив адресу свого мешкання саме в цій квартирі, про що він і зазначав у відповідній заяві, що заповнював в Управлінні, в подальшому ним подавалася інформація, що не змінювалася та була актуальною, а також подана ОСОБА_9 заява до Управління соціального захисту не є офіційним документом, яким надаються права або який звільняє від обов`язків.
Згідно положень п. 11 Постанова Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 р. «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сім`ї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.
Орган державної влади, що призначив щомісячну адресну допомогу ОСОБА_9 не перевіряв даних, викладених останнім у заяві щодо існування чи відсутності у нього будь-якого нерухомого майна.
Крім того, згідно до примітки ст. 358 КК України, під офіційним документом у цій статті слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.
При встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер - підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків. Невідповідність документа хоча б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.
Допомога ОСОБА_9 була призначена не на підставі його заяви, а згідно рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 03.02.2015 р., яке підписано начальником Управління та спеціалістами.

ОСОБА_9 отримував допомогу на підставі даних та реквізитів, які зазначені в рішенні Управління. Відповідне рішення і стало тим офіційним документом, що спричинило наслідки правового характеру у вигляді виплати ОСОБА_9 грошової допомоги. Будь-яка відповідальність фізичної особи за ухвалення посадовими особами свого рішення (законного чи незаконного), чинним законодавством не передбачена.
Заява для призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, заповнена та підписана ОСОБА_9 не є офіційним документом, оскільки не відповідає вимогам, встановленим ст. 358 КК України.
Викладена у заяві інформація є достовірною та такою, що відповідає дійсному порядку речей. ОСОБА_9 правдиво та без наявності умислу було зазначено, що у будь-кого з членів сім`ї немає у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО. Так само й немає транспортних засобів, що підлягають державній реєстрації та обліку в ДАІ або коштів на депозитному рахунку у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.
Стаття 40 Конституції України передбачає, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Стаття 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачає: громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про звернення громадян», ЗАЯВА (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Дана норма міститься в ст. 15 ЗУ «Про звернення громадян».

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно до ст. 19 ЗУ «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

На підставі вказаних обставин та враховуючи зазначені положення Закону, районний суд дійшов висновку, що ОСОБА_9 фактично лише звернувся із відповідною заявою про призначення допомоги в межах Закону України «Про звернення громадян» та скористався своїм правом, передбаченим Конституцією України, зазначив у заяві правдиві відомості, докази наявності у нього умислу на заволодіння грошовими коштами шахрайським способом за допомогою обману стороною обвинувачення не надано.
Колегія суддів апеляційного суду погоджується з вказаними висновками районного суду.
За результатами апеляційного розгляду кримінального провадження встановлено, що судом першої інстанції були належним чином оцінені докази у кримінальному провадженні при прийнятті рішення по справі. В результаті районний суд дійшов правильного висновку про необхідність виправдення ОСОБА_9 через недоведеність вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень.
Таким чином, рішення про визнання ОСОБА_9 невинуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів прийнято судом в результаті оцінки доказів у їх сукупності, а результати такої оцінки та правові висновки ретельно та обґрунтовано викладені у вироку.
При цьому, згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, покладається на слідчого та прокурора.
Відповідно до ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Статтею 17 КПК України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
За змістом п.2 ч.1 ст.373 КПК України, якщо не доведено, що обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, суд ухвалює виправдувальний вирок.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч.ч. 1,3,4 ст. 358 КК України.
Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.
Колегія суддів звертає увагу на правові висновки Європейського Суду з прав людини, викладені у Рішенні від 20.10.2011 року по справі "Рисовський проти України". В даному рішенні визначено принцип "належного урядування", який полягає у тому, що коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб; принцип, як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість; ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються; на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Крім того, злочини, передбачені ч. 1 ст. 190, ч.ч. 1,3,4 ст. 358 КК України вчиняються тільки з прямим умислом.
Наведені у вироку докази, характер дій обвинуваченого свідчать про те, що він, звернувшись за допомогою добросовісно помилявся у наявності в нього такого права, а тому у суду немає підстав вважати, що він діяв з прямим умислом на заволодіння чужим майном шляхом обману. За таких обставин при зазначенні в заяві на виплату допомоги, що члени його родини не мають у власності житла, в діях обвинуваченого була відсутня суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
Також, слід зазначити, що бланк заяви, який було надано ОСОБА_9 для заповнення при зверненні для отримання допомоги не є офіційно затвердженим органом влади. Враховуючи зміст даної заяви, а саме надання обвинуваченим чіткої відповіді про відсутність нерухомого майна у його родичів, окрім як на території проведення АТО, офіційність чи неофіційність даного документу не може вплинути на висновки районного суду про невинуватість ОСОБА_9 за пред`явленим обвинуваченням.
Вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість та немотивованість підстав для виправдання ОСОБА_9 .
Від повторного дослідження доказів, перелік яких міститься в апеляційній скарзі державного обвинувача, прокурор при розгляді кримінального провадження в апеляційному суді відмовився.
Таким чином, дослідивши матеріали справи, вивчивши та перевіривши апеляційні доводи прокурора, апеляційний суд дійшов висновку, що кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто повно, всебічно та об`єктивно, наданим сторонами доказам дана належна правова оцінка та по справі постановлено законне й обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги прокурора не спростовують висновки, що були покладені в основу виправдувального вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 05 липня 2018 року щодо ОСОБА_9 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді: