Справа № 202/5604/19
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА
10 жовтня 2019 року м. Дніпро
Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання ТОВ «УФОЛС» про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
ТОВ «УФОЛС» звернулося з клопотанням про скасування арешту майна.
Просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2018 року по справі №202/3459/18 за результатом розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП у Дніпропетровській області про арешт майна у кримінальному провадженні №0002348 від 10.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, а саме суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України шляхом розблокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ).
Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21.09.2018 року в рамках кримінального провадження №0002348 від 10.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 366 КК України, накладено арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України, м. Київ, Львівська площа, буд. 8, ТОВ «УФОЛС» () шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по вказаним підприємствам, на яку останні мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
28.03.2019 року постановою слідчого СВ Індустріального ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження №0002348 від 10.11.2017 року було закрито.
Постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області від 24.05.2019 року постанова про закриття кримінального провадження була скасована у зв`язку із тим, що не було вирішено питання про скасування арешту майна.
За цих підстав, посилаючись на те, що суми ліміту ПДВ не є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, крім того на сьогодні потреба у накладенні арешту відпала, просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2018 року на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України скасувати.
У судове засідання представник ТОВ «УФОЛС» не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання в його відсутність.
Представник СУ ГУНП у Дніпропетровській області та Дніпропетровської місцевої прокуратури №1 Дніпропетровської області, за клопотанням яких було накладено арешт, у судове засідання також не з`явилися, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином, про що є відмітка в матеріалах судової справи, про причину неявки слідчого суддю не повідомили, заперечень проти скасування арешту не надали.
Слідчий суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна, приходить до висновку, що дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 21.09.2018 року за клопотанням слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погодженим із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002348 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, було накладено арешт на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України (і.к. 39292197) за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, в тому числі ТОВ «УФОЛС» () шляхом блокування сум податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) вказаного підприємства, на яку останні мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Відповідно до частини першої статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з частиною другої статті 170 КПК арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина 3 статті 170 КПК).
Так, за приписами статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до частини третьої статті 132 КПК не допускається застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
При цьому норми частини другої статті 173 КПК зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) , розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з частиною першою статті 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.
Як вбачається з ухвали слідчого судді про накладення арешту, підставою для накладення арешту на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України, що належать ТОВ «УФОЛС» стало те, що вони визнані речовими доказами в кримінальному провадженні №0002348 від 10.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 366 КК України, та є реальна загроза знищення, переробки або приховування вищезазначеного майна, що унеможливить подальше розслідування та прийняття законного рішення по кримінальному провадженню.
Між тим, вирішуючи клопотання про скасування арешту, слідчий суддя враховує, що за змістом частини 10 статті 170 КПК у встановленому цим Кодексом порядку арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права.
Отже, накладення арешту на суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України кримінальним процесуальним законом не передбачено, вони не є речовими доказами у розумінні статті 98 КПК та щодо них відсутні ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що згідно з п. 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо удосконалення адміністрування податку на додану вартість" № 643-19 від 16.07.2012 року, на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не поширюється дія Закону України "Про виконавче провадження", зокрема на кошти, що перебувають на таких рахунках, не може бути накладено арешт та звернено стягнення.
Враховуючи, що слідчим чи прокурором у даному судовому засіданні не було доведено правові підстави для подальшого арешту сум ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ у Державній фіскальній службі, які належать ТОВ «УФОЛС», а саме, що накладення такого арешту відповідає завданням кримінального провадження та потребам досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що даним арештом порушуються права та інтереси заявника.
За таких обставин клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ТОВ «УФОЛС» про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.09.2018 року шляхом блокування суми податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) на активи - суми ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України (м. Київ, Львівська площа, буд. 8), що належать ТОВ «УФОЛС» ().
Копію ухвали для виконання направити до Державної фіскальної служби України, м. Київ, Львівська площа, 8.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1