КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Медведівка Чигиринського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, зі слів має вищу освіту та раніше не судимий, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.289 КК України

за участю
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 та застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30 листопада 2019 року включно.

Згідно ухвали, слідчий суддя, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, один з яких вчинений проти життя та здоров`я особи та відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, вважав, що вказані обставини свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам, тому вважав необхідним застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

Захисник вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим. Стверджує, що підозра у вчинені ОСОБА_9 інкримінованих йому кримінальних правопорушень є необгрунтованою.
Як зазначає захисник, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №3042 від 12 грудня 2017 року не встановлено час настання смерті ОСОБА_10 , оскільки слідчим таких питань експерту не ставилося. Ці обставини, на думку апелянта, мають важливе значення для встановлення істини у справі.
Також, при огляді місця події (відповідно до протоколу огляду місця події від 11.10.2017) виявлено два недопалка цигарок. Однак, жодних слідчих дій для встановлення осіб яким вони належать та часу їх перебування на місці вчинення злочину не вживається. З огляду на те, що ОСОБА_6 не палить цигарок, ці обставини є важливими для встановлення істини у справі. Не встановлено та не допитано і свідка ОСОБА_11 , яка була очевидцем подій та близькою подругою загиблого та про яку повідомляють свідки, зокрема ОСОБА_12 та інші.
Сторона захисту вказує, що про підозру ОСОБА_6 у 2017 році не повідомлялося та підозра йому не вручалася та не направлялася. Орган досудового розслідування у порушення вимог ст. 278 КПК України обмежився врученням повідомлення про підозру 24 листопада 2017 року колишній дружині ОСОБА_6 із якою він на той час не проживав та не спілкувався.
Як стверджує захисник, ОСОБА_6 не знав про його кримінальне переслідування та про наявність підозри від 24 листопада 2017 року, як і про існування самого кримінального провадження. Також ОСОБА_6 не знав і про те, що його оголошено у розшук.
При затриманні ОСОБА_13 було порушено право на захист, оскільки обраного ним захисника не залучили та у порушення ч. 5 ст. 191 КПК України не вручили ухвалу слідчого судді про підстави його затримання.
На думку захисника, органом досудового розслідування та судом не наведено вагомих, достатніх та беззаперечних доказів про вчинення ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень.
Також, сторона захисту звертає увагу суду на те, що слідчим та прокурором в якості обґрунтування свого клопотання про застосування запобіжного заходу не представлено жодного доказу наявності в діях ОСОБА_6 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Захисника вказує, що ОСОБА_6 має бездоганну репутацію та постійне місце проживання, сталі суспільні відносини. З 2014 року працював тренером з кікбоксингу Київської міської організації федерації аматорського кікбоксингу України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження за клопотанням слідчого, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, у провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011732 від 11 жовтня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.289 КК України.
Згідно повідомленої підозри, органами досудового розслідування встановлено, що своїми умисними діями, які виразилися у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Також, своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України.
24 листопада 2017 року дружині ОСОБА_6 ОСОБА_14 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч. 2 ст. 115, ч.1 ст.289 КК України.
29 листопада 2017 року ОСОБА_6 оголошено в розшук.
28 грудня 2018 року ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2019 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою.
15 лютого 2019 року до Генеральної прокуратури Російської Федерації направлено запит про видачу підозрюваного ОСОБА_6 для притягнення до кримінальної відповідальності.
Генеральною прокуратурою Російської Федерації вищевказаний запит задоволено та надано доручення Федеральній службі виконання покарань щодо виконання передачі ОСОБА_6 компетентним органам України.
03 жовтня 2019 року слідчий Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2019 року вказане клопотання задоволено та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30 листопада 2019 року включно.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону суддею дотримані.
Застосовуючи відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, які підтверджують існування обгрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.289 КК України. Вагомість даних щодо причетності підозрюваного до вчинення зазначених кримінальних правопорушень доведена прокурором та сумнівів щодо їх достатності не викликала.

Більш того, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігач, що особа про яку йдеться могла вчинити правопорушення. Фактів та інформації, які свідчать про причетність ОСОБА_6 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри.
Факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії кримінального розслідування (Мюррей проти Сполученого Королівства).
У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.289 КК України, є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.
Таким чином, доводи захисника про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на причетність ОСОБА_6 до скоєння вказаних вище злочинів, а саме передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.289 КК України, є безпідставними.

Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, оскільки був оголошений у міжнародний розшук, має паспорт для виїзду за кордон, незаконно впливати на свідка з метою зміни останнім своїх показань.
Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя суду першої інстанції, в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 та ту обставину, що останній, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання за вчинене, в разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, може переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання, що повністю підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.
Отже, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.
З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення кримінальних правопорушень та суворість можливого покарання за вчинені злочини не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини.
Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відсутність обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу.
При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
Посилання захисника на те, що оскаржувана ухвала не містить посилань на докази, якими обґрунтовується підозра про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбаченихп.6 ч.2 ст.115, ч.1 ст.289 КК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно, з урахуванням вимог закону, а також практики Європейського суду з прав людини, застосував даний запобіжний захід, взявши до уваги тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, а також доведені прокурором ризики неправомірної поведінки підозрюваного.

Доводи захисника, про те, що у висновку судово-медичної експертизи №3042 від 12 грудня 2017 року не встановлено час настання смерті ОСОБА_10 , що має важливе значення для встановлення істини у справі, не є предметом даного судового засідання, та відповідно не можуть слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки підлягають окремій перевірці під час розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваному іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають потребу застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого Солом`янського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_7 , та застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 30 листопада 2019 року включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/5900/2019
Категорія: ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_15
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1