ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/2390/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/175/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.2 ст.185 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2019 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

при секретарі ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі Тернопільського апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Тернопільської обл. М.Голомши на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської обл. від 23 травня 2019 p., якою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , неодноразово судимої

кримінальне провадження №0000573 від 14 листопада 2018 закрито.

В апеляційній скарзі:

-перший заступник прокурора Тернопільської обл. просить скасувати ухвалу місцевого суду у зв"язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування вимог посилається на те, що 11.01.2019 року набув чинності Закон України № 2227-VIII від 06.12.2017 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», яким п.п. 2 і 3 ч.І ст. 477 КПК України виключено, а тому на час винесення ухвали (23.05.2019 року) суд першої інстанції не мав юридичного права постановити ухвалу про закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Вимоги прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції послався на процесуальний закон, який втратив чинність у вказаному кримінальному провадженні, а тому просить ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської обл. від 23 травня 2019 р. скасувати, провадження направити на новий судовий розгляд.

Інші учасники судового провадження ухвалу не оскаржували.

Вислухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги прокурора, пояснення обвинуваченої ОСОБА_8 , яка заперечила щодо апеляційних вимог в скарзі прокурора, заслухавши сторони в судових дебатах, під час яких вони залишились на попередніх позиціях, останнє слово обвинуваченої, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України- суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.З ч.І ст. 409 КПК України - підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону .

Як вбачаєтьсяз матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що в ніч з 13 на 14 листопада 2018 р. (точний час не встановлено), вона з відкритої території подвір"я будинковолодіння в АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_10 і до якого вона мала вільний доступ, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер і значення своїх дій, таємно, з корисливих мотивів, повторно викрала належне потерпілій ОСОБА_10 , яка є її свекрухою, майно на суму 1175 грн.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що під час розгляду справи місцевим судом потерпіла ОСОБА_10 відмовилась від обвинувачення та просила закрити кримінальне провадження відносно своєї невістки ОСОБА_8 , та враховує, що потерпіла правильно розуміє правові наслідки відмови від обвинувачення, які б викликали сумніви у добровільності та істинності позиції потерпілої ОСОБА_10 .

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України - істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Судом першої інстанції правильно застосовані норми кримінально-процесуального закону, не допущено порушення норм процесуального права, з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.І ст. 283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно 4.4 ст. 26 КПК України - кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення

Відповідно до норми за п.З ч.І ст. 477 КПК України (яка діяла на час вчинення злочину ОСОБА_11 ) кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених зокрема ст. 185 КК України (крадіжка), якщо вони вчинені чоловіком (дружиною) потерпілого, іншим близьким родичем чи членом сім`ї потерпілого.

Згідно п.1 ч.1 ст.3 КПК України близькими родичами та членами сім`ї є чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Судом апеляційної перевірено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка опікується неповнолітніми дітьми обвинуваченої, є членами однієї сім і', які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки. Даний факт не оспорюється і в апеляційній скарзі прокурора.

Зазначене кримінальне провадження відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, ( ОСОБА_9 обвинувачується за ст. 185 КК України), тому потерпіла ОСОБА_10 може відмовитись від обвинувачення на підставі п.3 ч.1 ст.447 КПК України у формі приватного обвинувачення.

Суд апеляційноїі станції враховує вимоги чинного законодавства, а саме те, що Законом України №2227-VIII від 06 грудня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України з метою реалізації положень Конвенції Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами», який набув чинності 11.01.2019 року, - положення п. З ч.І ст.477 КПК України виключено.

При цьому при розгляді апеляційної скарги колегія суддів керується тим, що ст. 5 КПК України передбачено, що процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, який закріплений у ч.І ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Оскільки злочин ОСОБА_11 вчинено з 13 на 14 листопада 2018 року, а норма п.З ч.І ст.477 КПК України скасована 11.01.2019 року ЗакономУкраїни №2227-VIII від 06 грудня 2017 року, який, крім іншого, фактично погіршує становище обвинуваченої особи, то прийняте судом першої інстанції рішення про закриття провадження є обґрунтованим та прийнятим у відповідності до абз. 2 ч.7 ст.284 КПК України (якщо обставини, передбачені п. 7 ч.І ст. 284 КПК України, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження).

На підставі встановлених та перевірених обставин колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали з мотивів, наведених прокурором в апеляційній скарзі, даних, які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні допущено істотні порушення кримінального процесуального закону, не встановлено, а тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне за наслідками апеляційного розгляду прийняти рішення, яким ухвалу від 23.05.2019 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора -без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційноїінстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст.404,405,407,409, 413, 420 КПК України, колегія суддів

ухвалила
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Тернопільської обл. М.Голомши залишити без задоволення, а ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської обл. від 23 травня 2019 p., якою закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Кримінального касаційного суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи