Справа № 572/2420/19
У Х В А Л А
Суддя Сарненського районного суду Рівненської області- ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження :
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
потерпілої - ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
В провадження Сарненського районного суду Рівненської області надійшло кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
Так, відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 приблизно о 16 год. 30 хв. 23 червня 2019 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи у світлу пору доби автомобілем марки «BMW 3ER REIHE», р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , рухаючись по вул.Партизанській в с.Ясногірка Сарненського району Рівненської області, зі сторони с.Вири у напрямку с.Чабель, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого на заокругленні дороги вправо виїхав на зустрічну смугу руху та поблизу житлового будинку №19 по вул.Партизанській в с.Ясногірка Сарненського району Рівненської області, допустив зіткнення з мотоциклом марки «VIPER 150» без реєстраційного номера, номер рами НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався в зустрічному напрямку. В результаті вказаних подій водій мотоцикла «VIPER 150» без реєстраційного номера - ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці події, а транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Дії обвинуваченого кваліфікуються органом досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Прокурором в межах даного кримінального провадження в порядку ст.176 КПК України заявлено клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії судового провадження, оскільки дія аналогічного запобіжного заходу, обраного відносно нього під час досудового розслідування, закінчується. В обґрунтування заявленого клопотання прокурором зазначено, що обвинувачений обвинувачується у вчинені тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк до 8 років позбавлення волі, має слабкі соціальні зв`язки по місцю проживання, так як не має постійної роботи, є неодруженим, крім цього, може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а тому з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків необхідно застосувати до нього запобіжний захід - тримання під вартою.
Відповідно до положень ч. 4 ст.176 КПК України запобіжні заходи застосовуються : під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим із прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.
Метою застосування запобіжного заходу є, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, в тому числі, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та (або) суду.
Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є обов"язковою до застосування на території України, кожен має право на свободу та особисту недоторканість, нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
На підтвердження ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором зазначено, що ОСОБА_5 не є працевлаштованим, не одружений, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки останнього по місцю постійного проживання, що свідчить, на думку прокурора, про наявність достатніх підстав вважати, що обвинувачений може переховуваться від суду.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України - запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, так як санкція вказаної норми передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.
Суд вважає, що клопотання прокурора відповідає наведеним вище вимогам кримінального процесуального закону, крім цього, наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме : можливість здійснення тиску на свідків, які на даний час судом у даному кримінальному провадження не допитані, через що дійсно є можливим вплив на них з боку обвинуваченого.
Крім цього суд вважає обґрунтованим ризик, наведений прокурором - можливість переховуватись від суду, за умови слабких соціальних зв`язків обвинуваченого.
Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1 та 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні), слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Сторона захисту заперечувала щодо можливості обрання вказаного прокурором запобіжного заходу, посилаючись на ті обставини, що обвинувачений не має наміру залишати місце проживання, сприяв досудовому розслідуванню, а тому просить застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Судом не приймаються до уваги надані стороною захисту заперечення, оскільки на даній стадії судом не з`ясоване відношення обвинуваченого до вчиненого діяння.
Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурором доведено необхідність застосування запропонованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування до обвинуваченого іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченим покладеного на нього процесуального обов`язку по явці до суду, а тому клопотання прокурора підлягає до задоволення.
Згідно із положеннями ч.4 ст. 183 КПК України, якою встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини, не визначає обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176,177,178,183,193,194,196,197 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід тримання під вартою, у кримінальному провадженні про обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України.
Місцем попереднього увязнення є Рівненський слідчий ізолятор.
Строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів з дня взяття під варту, тобто до 17 год. 18 жовтня 2019 року.
Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя підпис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_11