Справа № 645/1731/19
Провадження № 1-кп/645/539/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2019 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000613 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, що має середню освіту, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.11.2018 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:
ОСОБА_3 , 09 березня 2019 року о 09 годині, знаходився за адресою: АДРЕСА_1 . На території даного домоволодіння знаходиться гараж, який належить його матері, який облаштований додатковим замком та зачинявся, та до якого йому було заборонено заходити. ОСОБА_3 , скориставшись відсутністю батьків, рідної сестри та її чоловіка ОСОБА_5 за вищевказаною адресою, вирішив проникнути до гаражу та викрасти майно, яке належить ОСОБА_5 .. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, незважаючи на те, що батьки заборонили йому заходити до вказаного гаражного приміщення, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, зняв з даху гаражу шиферний лист, та через дах потрапив до приміщення гаражу. Проникнувши через дах до приміщення гаражу, ОСОБА_3 , взяв велосипед «Author-trophy», який належав ОСОБА_5 , після чого відчинивши двері гаражу з середини, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 4066 грн., згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/697СЕ від 20.03.2019 року.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив суду, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . В даному будинку мешкають його батьки, сестра та її чоловік, з якими у нього склалися неприязні стосунки, у них відсутній спільний бюджет та спільне господарство. На території домоволодіння також знаходиться гараж. Будинок та гараж на праві власності належать його матері. Мати заборонила йому входити до цього гаражу, ключ від якого зберігався у неї. Ключ від гаражу не був у вільному доступі. ОСОБА_3 знав, що в гаражі знаходиться велосипед, який належить чоловіку його сестри. На той час він не працював та йому потрібні були гроші на власні потреби, в результаті чого він вирішив викрасти велосипед. Реалізуючи свій намір, він достеменно знаючи, що двері гаражу облаштовані замком та зачинені, не маючи вільного доступу до гаражу, заліз на дах та зняв шиферний лист з даху гаражу, потрапивши до середини приміщення. В гаражі знаходився велосипед, який він взяв, після чого відчинив двері гаражу з середини, після чого розпорядився викраденим майном на свій розсуд.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутності сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглядає справу у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_3 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позиції та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення, вчинена повторно.

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України суд вважає доведеною, оскільки в своїх поясненнях останній пояснив, що достеменно знаючи про заборону самостійно потрапляти до гаражу, який належить його матері та який облаштований замком та зачинений, зняв шиферний лист з даху гаражу потрапив до гаражного приміщення, викравши велосипед, який належить ОСОБА_5 ..

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_3 раніше судимий вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2018 року за ч. 3 ст. 185 КК України зо 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, тобто вчинив новий злочин під час іспитового строку, згідно довідки КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався, згідно довідки КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» на диспансерному обліку не перебуває, не одружений, не працює.
Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження вчинення нових злочинів.

Згідно досудової доповіді філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі, для окремих осіб, оцінюється як високий. Орган пробації вважає, що враховуючи особистість ОСОБА_3 , історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, а також враховуючи, що обвинувачений порушує умови відбування іспитового строку, вчинив новий злочин у період іспитового строку, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строку може становити високу небезпеку для суспільства.

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного, обставини, що пом`якшують, обтяжують покарання, а також вимоги ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, враховуючи роз`яснення Верховного Суду України, викладені в постанові №7 від 04 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів, вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів не можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому слід обрати покарання пов`язане з ізоляцією від суспільства.
Відповідно до частини 1 статті 71 Кримінального кодексу України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Приймаючи до уваги, що 30.11.2018 року Фрунзенським районним судом м. Харкова ОСОБА_3 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік, проте в зазначений період скоїв злочин, який є предметом теперішнього розгляду, суд призначаючи покарання, виходить з положення ч. 1 ст. 71 КК України, застосовуючи принцип часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2018 року.
Під час досудового розслідування та під час судового розгляду відносно ОСОБА_3 запобіжний захід не застосовувався, підстав для обрання запобіжного заходу не вбачається.

Після набрання вироком законної сили ОСОБА_3 необхідно взяти під варту та направити для відбування покарання у кримінально-виконавчу установу.
Строк тримання під вартою ОСОБА_3 , необхідно рахувати з моменту його фактичного затримання.
Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, -

ухвалив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

В силу ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.11.2018 року та остаточно ОСОБА_3 призначити до відбуття покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати, а взяти його під варту в порядку виконання вироку.
Строк тримання під вартою ОСОБА_3 рахувати з моменту його фактичного затримання.
Речові докази велосипед «Author-trophy», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , після набранням вироком законної сили, вважати повернутими потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Держави, в особі Харківського науково-дослідницького експертно - криміналістичного центру судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 6/697СЕ-19 від 20.03.2019 року у кримінальному провадженні № 0000613 в сумі 429 грн. (стягувач: Держава, код доходів 24060300, п/р 0005, код отримувача (ЄДРПОУ) 37999680, МФО 899998, отримувач платежу УК Слобідсь/мХар Слобідськи/24060300, банк Казначейство України).
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1