Справа № 542/667/19
Кримінальне провадження № 1-кп/542/214/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 листопада 2019 року Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Нові Санжари, вул. Незалежності, 32, кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Білики, Кобеляцького району, Полтавської області, українець, громадянин України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
В С Т А Н О В И В :
22.02.2019 приблизно о 01.10 год. на 40 км автодороги Полтава-Олександрія, поблизу с. Олійники Новосанжарського району зі сторони м. Полтава у напрямку м. Кременчук рухався автомобіль марки BMW 525, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в порушення вимог п.п. 12.1 та 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не урахував дорожню обстановку, змінив напрямок руху ліворуч, не впорався з керуванням, у результаті чого допустив занос керованого ним автомобіля, виїзд в лівий, по ходу свого руху, кювет з подальшим контактуванням з деревом.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля марки BMW 525, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , згідно висновку судово- медичної експертизи № 23-а від 22.03.2019 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: синець в області лоба справа, садно в області правої вилиці, чотири синця в області лівої кисті по задній поверхні, синець в області середньої третини правого плеча по зовнішній поверхні, рана в області проекції правого коліна по внутрішньо-задній поверхні, крововиливи в м`які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в лобно-тім`яних областях по центру, крововиливи під м`яку оболонку головного мозку в лобно-тім`яних областях, перелом між 5 та 6 хребцями в шийному відділу хребта в направлені спереду назад з крововиливами навкруги місця перелому, які утворились в результаті дії тупих предметів чи ударів об такі. Садна в області живота утворились в результаті дії предмета маючого шероховату контактуючу поверхню, яким могла бути земля, асфальтована поверхня чи схожі за характеристикою предмети. Всі вищевказані ушкодження могли утворитись при обставинах та в строк, вказаний вище і у своїй сукупності за ступенем тяжкості відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як НЕБЕЗПЕЧНІ для життя в момент спричинення, стосовно до живої особи.

Смерть ОСОБА_7 настала від тупої травми голови з крововиливами під м`яку оболонку головного мозку.

Причиною дорожньо-транспортної події та наслідків, що настали, згідно висновку судово-автотехнічної експертизи № 222 від 24.04.2019 року, є порушення вимог п. 10.1. ПДР України водієм ОСОБА_4 , яким передбачено:

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо- транспортної події. ОСОБА_4 мав можливість уникнути вказаної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання вимог п. 10.1. Правил дорожнього руху України.

Будучи допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив суду , що 22.02.2019 року приблизно о 01 годині керуючи автомобілем не впорався з керуванням, допустив занос автомобіля, виїзд в кювет, вдарився в дерево. В скоєному кається. Докази не оспорює.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. В письмовій заяві просив суд проводити розгляд справи без його участі . Вказав про відсутність матеріальних та моральних вимог до обвинуваченого. Просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, роз`яснивши при цьому положення ч. 3 ст. 349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку про те, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 286 КК України, як необережні дії, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої .

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст.12 КК України обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено необережний тяжкий злочин ( ч.2 ст. 286 КК України).

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

За змістом юридичної конструкції статті 286 КК України, вказаний злочин належить до злочинів із так званим матеріальним складом. Тому, ознакою його об`єктивної сторони, що характеризує вчинене діяння, є не будь-яке з порушень правил безпеки дорожнього руху, а лише ті з них, які створюють реальну можливість настання суспільно небезпечних наслідків, передбачених у частинах 1,2 або 3 цієї статті, і перебувають з ними у причинному зв`язку. Про необхідність з`ясування і відображення у вироку, чи є причинний зв`язок між учиненими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками, зазначено також у правових позиціях Верховного Суду України (№5-18кс14 від 20.11.2014 року) та у роз`ясненні, яке міститься у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст..65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, суд не встановив.

Суд враховує, що ОСОБА_4 в силу ст..89 КК України раніше не судимий, на спецобліках не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання.

З урахуванням наведеного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України.

При цьому, в даному випадку, на переконання суду, досягнення мети покарання стосовно обвинуваченого можливе без його ізоляції від суспільства, враховуючи, що ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на спецобліках не перебуває, характеризується позитивно, за станом здоров`я є інвалідом третьої групи, має на утриманні малолітню дитину, думку потерпілого, прокурора, , тому покарання слід призначити із застосуванням вимог ст.ст. 75, 76 КК України. Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових злочинів.

Згідно до п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

Враховуючи обставини справи, а саме те, що ОСОБА_4 вчинив злочин, в результаті якого настали тяжкі наслідки, а саме смерть пасажира ОСОБА_7 суд вважає що ОСОБА_4 слід позбавити права керувати транспортними засобами.

Підстав для застосування до ОСОБА_4 положень ст. 69 КК України, а саме призначення покарання нижче нижчої межі встановленої санкцією статті, суд не вбачає.

Згідно досудової доповіді, підготовленої начальником Кобеляцького районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_9 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, можливе виправлення даної особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк. (а.с. 65-71).

Відповідно до п.12 ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 27.02.2019 року накладено арешт на автомобіль BMW 525, д.н.з НОМЕР_2 , який зареєстрований в Республіка Польща, користувачем якого являється ОСОБА_4 , з позбавленням права його відчуження, користування та проведення ремонтних робіт.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено, суд вважає за необхідне, після набрання вироком законної сили, відповідно до вимог ст.182 КПК України, повернути суму застави заставодавцю ОСОБА_10 .

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді застави та покладені обов`язки до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 122 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України , якою врегульовані питання щодо розподілу процесуальних витрат, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на проведення експертизи.

Статтею 368 КПК України передбачено, що ухвалюючи вирок суд повинен серед іншого вирішити питання про те, на кого мають бути покладені процесуальні витрати та в якому розмірі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.374 КПК України в резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо процесуальних витрат.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження під час розслідування даного злочину у справі було проведено інженерно-транспортні та судово-автотехнічну експертизи, вартість проведення яких склала загалом 3802 грн. 06 коп.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-374 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 (два) роки..

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави та покладені обов`язки до набрання вироком законної сили залишити без змін, після чого дію запобіжного заходу у вигляді застави припинити.

Після вступу вироку в законну силу заставу в кримінальному провадженні № 0000100 в розмірі 76840 грн. 00 коп., встановлену на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 25.02.2019 року, яка внесена по квитанції № 0.0..1 від 27.02.2019 року на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Полтавській області № 5950 в ДКСУ м.Київ, МФО 820172, ЗКПО 26304855 ( справа №554/1522/19, провадження № 1кс/554/3116/2019), повернути застоводавцю: ОСОБА_10 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ( банківські реквізити ОСОБА_10 для повернення застави: рахунок НОМЕР_4 ; Банк одержувач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», Київ, Україна; ЄДРПОУ одержувача 14360570; ЄДРПОУ банку 14360570; МФО 305299; Призначення платежу 333336, ОСОБА_10 , ІПН : НОМЕР_3 ).

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 27.02.2019 року на автомобіль BMW 525, д.н.з НОМЕР_2 , який зареєстрований в Республіка Польща, користувачем якого являється ОСОБА_4 , з позбавленням права його відчуження, користування та проведення ремонтних робіт.

Автомобіль BMW 525, д.н.з НОМЕР_2 , який зареєстрований в Республіка Польща, користувачем якого являється ОСОБА_4 , , який знаходяться на території Новосанжарського ВП Кобеляцького ВП ГУНП у Полтавській області - повернути ОСОБА_4 .

Судові витрати у справі 3802 грн. 06 коп., вартість проведення інженерно-транспортних та судово-автотехнічної експертиз - стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази:

- автомобіль BMW 525, д.н.з НОМЕР_2 , який знаходяться на території Новосанжарського ВП Кобеляцького ВП ГУНП у Полтавській області - повернути ОСОБА_4 ;

- вилучені змиви та контрольні змиви з керма, з-під керма та з руків`я коробки передач автомобіля BMW 525, д.н.з НОМЕР_2 , що приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при справі;

- вилучене волосся чорного кольору з задніх лівих дверцят та задньої лівої стійки , на білій оббивці автомобіля BMW 525, д.н.з НОМЕР_2 , що приєднані до матеріалів кримінального провадження залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя /підпис/

Відповідає оригіналу

Голова Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1