1Справа № 335/5652/19 1-кс/335/5662/2019
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2019 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 14.08.2019 року звернувся до суду із заявою про відвід слідчому судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 на підставі ст.75 КПК України. На думку заявника, слідчий суддя ОСОБА_5 у зв`язку із обставинами встановленими судовим рішенням ухвалою Запорізького апеляційного суду від 25.12.2019 р., якою скасовано судове рішення слідчого судді ОСОБА_5 , викликають у заявника сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_5 під час розгляду інших скарг ОСОБА_6 на дії посадових осіб прокуратури Запорізької області.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заяву про відвід підтримав. На думку заявника слідчий суддя є упередженим, заявник недовіряє слідчому судді ОСОБА_5 і наполягає на її відводі.

Заслухавши думку заявника, який підтримав заяву про відвід, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.

Підстави відводу слідчому судді передбачені ст. 75 КПК України, зокрема за до п.4 ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 цього Кодексу. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду).

За змістом ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Доводи адвоката ОСОБА_4 викладені в заяві про відвід і доводи ОСОБА_3 у судовому засіданні, не містять об`єктивних даних, які б свідчили про упередженість слідчого судді ОСОБА_5 .
Процесуальна діяльність слідчого судді ОСОБА_5 (у тому числі, ухвалені судові рішення) не може бути підставою для відводу, проте доводи заяви фактично зводяться до незгоди заявника з процесуальним рішенням слідчого судді при розгляді іншої скарги ОСОБА_3 , яке було скасовано під час апеляційного перегляду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини "Білуха проти України" (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі "Ветштайн проти Швецарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

В даному випадку суду не надано переконливих доказів упередженості та безсторонності слідчого судді ОСОБА_5 .

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено засади самостійності судді при здійснені ним процесуальної діяльності, а саме те, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Таким чином, доводи заявника не можуть бути прийняті до уваги, оскільки його міркування про необ`єктивність та упередженість судді є по суті необґрунтованими і випливають лише з особистих суб`єктивних оцінок заявника відводу, який на даний час не є задоволеним результатами розгляду цим самим слідчим суддею інших справ за участю ОСОБА_3 . Ухвалення судового рішення по іншій справі слідчим суддею не тягне автоматичного ухвалення рішення аналогічного змісту по іншій справі та не є підставою для ствердження того, що слідчий суддя є упередженим.
З урахуванням зазначеного, підстав для задоволення заяви про відвід суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 81 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про відвід слідчому судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвала окремо оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1