Номер провадження: 11-сс/813/1811/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 к
прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.10.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0003513 від 16 вересня 2019 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мойинкум Шуського району Джамбульської області Республіки Казахстан, громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.10.2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , так як слідчий суддя прийшов до висновку про те, що під час розгляду клопотання прокурор надав докази, якими доведені обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Зміст вимог апеляційних скарг.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , просила ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід, непов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що ухвала є необгрунтованою, висновки в ухвалі слідчого судді щодо доведеності обставин, передбачених ст.ст.177, 178, ч.1 ст. 194 КПК України, які є умовами застосування найбільш суворого запобіжного заходу, відсутні.

Додані до клопотання докази, а саме показання потерпілого та свідків, а також протоколи впізнання ними підозрюваного по фотокарткам, речові докази, якими є мобільний телефон, не підтверджують причетність підозрюваного до вчиненого кримінального правопорушення, так як останні зазначали про вчинення злочину, в тому числі, особою кавказької зовнішності, однак прямо не вказали на ОСОБА_9 .

На фотознімках, наданих для впізнання свідку ОСОБА_11 , відсутній фотознімок ОСОБА_9 , однак свідок його начебто впізнала.

Відсутність ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що підозрюваний неодноразово без виклику з`являвся до слідчого, повістку про виклик отримав прямо у кабінеті слідчого, раніше не судимий та має постійне місце проживання.

У клопотанні та ухвалі слідчого судді не обґрунтовано про наявність ризику можливого впливу підозрюваного на свідків та потерпілих, а також про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя не врахував, що підозрюваний має на утриманні матір та батька інваліда, є тренером, бере участь у спортивних змаганнях, не вживає алкогольні напої та наркотичні засоби, позитивно характеризується, а також потребує лікування завданої йому під час обшуку травми голови, яке не може бути надано в умовах слідчого ізолятору.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 , подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або інший запобіжний захід непов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною та висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам справи, так як слідчий суддя не врахував, що у клопотання не доведено обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, зокрема, про наявність обґрунтованої підозри, про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Крім того, в підтвердження відсутності обґрунтованої підозри захисник зазначив, що додані до клопотання докази не підтверджують причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, а саме що підозрюваний перебував у місці вчинення злочину та вчинив його.

Зокрема потерпілий у протоколі допиту від 17.09.2019 прямо не вказує на ОСОБА_9 , а зазначає, що на місці злочину були особи кавказької зовнішності.

Слідчий суддя не визнав недопустимими доказами протоколи впізнання потерпілим та свідком за фотокартками підозрюваного, зазначивши, що особи не мали різких відмінностей, однак дві особи мають суттєві відмінності у зовнішності з особою, яка підлягала впізнанню, що є порушенням вимог ч. 7 ст. 228 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_9 пояснив, що під час вчинення злочину іншими особами він перебував у іншому місці разом з ОСОБА_12 . В судовому засіданні ОСОБА_12 підтвердила покази підозрюваного.

Однак, слідчий суддя надав перевагу протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_13 , який стверджував, що ОСОБА_9 приймав участь у вчиненні злочину, над показами свідка ОСОБА_12 з тих підстав, що долучена до клопотання роздруківка зон покриття базових станцій оператора мобільного зв`язку щодо мобільного терміналу, яким користувався ОСОБА_9 спростовує переміщення останнього пішки з ОСОБА_12 .

Однак, висновок слідчого судді про те, що ОСОБА_9 керував автомобілем з підозрюваним ОСОБА_13 , спростовується зазначеною роздруківкою, наданою до клопотання, так як з цієї роздруківки вбачається, що ОСОБА_9 00:22 год. по. 01:00 год. не перебував по вул. Паустовського, 29А, де перебував ОСОБА_14 з іншими співучасниками, а у період часу з 23:01 год. по 00:18 год. знаходився у зоні покриття по вул. Героїв оборони Одеси,80, а з 00:19 год. по вул. Ветеранів, 24, тобто роздруківка фактично підтверджує покази ОСОБА_9 та ОСОБА_12 .

В обґрунтування відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України захисник посилається на те, що у клопотанні не обґрунтовано про наявність ризику можливого впливу підозрюваного на свідків та потерпілих, а також про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Зокрема, наявність ризиків п.п.1,5 КПК України не може підтверджуватися тільки тяжкістю вчиненого злочину.

Відомість підозрюваного про анкетні дані свідків та потерпілих не свідчить про наявність ризику можливого впливу підозрюваного на потерпілого та свідків.

Доведеність ризику п.4 ст. 177 КПК України не може підтверджуватися тим, що свідок ОСОБА_12 , на думку суду, дає неправдиві показання.

В обґрунтування можливості застосування більш м`якого запобіжного захисник зазначає, що слідчий суддя не врахував, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та має на утриманні двох хворих братів, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків.

Позиції учасників апеляційного розгляду.
Заслухавши захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції, переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Також при розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п.с ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом, якщо законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про те, що органом досудового розслідування ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України за обставин, викладених у клопотанні слідчого.

Так, у клопотанні слідчого зазначено, що ОСОБА_9 підозрюється у розбійному нападі на неповнолітнього ОСОБА_15 , вчиненого за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_13 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , близько 23 години 50 хвилин 15 вересня 2019 року біля буд. АДРЕСА_2 .
Обґрунтованість підозри ОСОБА_9 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, які були дослідженні в ході судового засідання, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_15 , який зазначив про конкретні обставини вчиненого стосовно нього нападу кількох молодиків, із погрозою застосування предмету, зовні схожого на пістолет; застосування до нього фізичного насильства та перелік відібраного нападниками майна;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_13 про участь ОСОБА_9 у конфлікті між групою його товаришів та раніше незнайомим потерпілим, на якого вказали, як на розповсюджувача наркотичних засобів, після чого стало відомо, що хтось із його товаришів підібрав мобільний телефон потерпілого, що нібито випав в ході конфлікту;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , яка зазначила про її заздалегідь не обіцяну участь у нападі групи молодиків на малознайомого їй потерпілого;
- протоколами впізнання потерпілим ОСОБА_15 , підозрюваним ОСОБА_13 та свідком ОСОБА_18 за фотокартками підозрюваного ОСОБА_9 , як одного із нападників;
- роздруківкою зон покриття базових станцій оператора мобільного зв`язку щодо мобільних терміналів, якими користувалися ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , з яких вбачається, що близько 23 години 50 хвилин 15 вересня 2019 року підозрювані перебували поруч з місцем кримінального правопорушення;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 , який зазначив про багаторазове прийняття від підозрюваного ОСОБА_17 на реалізацію мобільних телефонів, індивідуальні ознаки одного із яких співпадають з предметом розбійного нападу на потерпілого;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 , який зазначив про придбання на радіоринку мобільного телефону, індивідуальні ознаки якого співпадають з предметом розбійного нападу на потерпілого.
Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

При цьому відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Разом з тим, апеляційний суд приймає до уваги також доводи апеляційних скарг про те, що роздруківки зон покриття базових станцій оператора мобільного зв`язку №№3,4 щодо визначення перебування абонентських номерів, які належать підозрюваним ОСОБА_13 та ОСОБА_9 (а.п.96), надані до клопотання прокурора, не суперечить поясненням підозрюваного ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_12 , однак суперечить поясненням підозрюваного ОСОБА_13 щодо місця їх перебування та пересування під час вчинення кримінального правопорушення.

Доводи апеляційних скарг про те, що потерпілий не зазначав, що саме ОСОБА_9 вчинив розбійний напад на нього, а тільки зазначав, що нападниками були особи кавказької зовнішності, апеляційний суд не бере до уваги, оскільки, згідно протоколу впізнання, потерпілий впізнав ОСОБА_9 , як одного із нападників на нього.
Доводи апеляційних скарг про те, що під час обшуку за місце проживання ОСОБА_9 не було виявлено жодного доказу, який би вказував на причетність останнього до вчиненого злочину, не спростовує факт розбійного нападу на потерпілого.

В ухвалі слідчий суддя дійшов до висновку про те, що в судовому засіданні стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.п.3-5 ч.1 ст.177 КПК України.
З висновком слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст. 177 КПК України, апеляційний суд погоджується, з наведених в ухвалі слідчого судді підстав.
Разом з тим, апеляційний суд, дослідивши надані до клопотання слідчого матеріали, вважає, що слідчий суддя безпідставно встановив доведеність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя з врахуванням показань свідка ОСОБА_19 про те, що підозрюваний ОСОБА_17 протягом тривалого періоду часу систематично здавав тому на реалізацію мобільні телефони, походження яких ймовірно є злочинним, встановив можливість продовження підозрюваним ОСОБА_9 кримінального правопорушення.
Однак, апеляційний суд вважає, що реалізація підозрюваним ОСОБА_17 мобільних телефонів беззаперечно не підтверджує можливість продовження підозрюваним ОСОБА_9 вчинення інших кримінальних правопорушень.
При цьому, апеляційним судом встановлено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, останньому не інкримінується вчинення інших кримінальних правопорушень, в тому числі у співучасті з підозрюваним ОСОБА_17 , суду не надані відомості щодо спілкування останніх, зокрема шляхом роздруківки їх телефонних зв`язків.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, репутацію підозрюваного, тощо.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя не повною мірою дотримався вказаних вимог закону.

Зокрема, посилання сторони обвинувачення на відсутність у ОСОБА_9 міцних соціальних зав`язків викликає у апеляційного суду певні сумніви, оскільки він зареєстрований та постійно проживає в родині своїх батьків, з братами, які мають певні захворювання.

Крім того, під час апеляційного розгляду встановлено, що ОСОБА_9 має постійне місце проживання в м. Одесі, вищу освіту, неофіційно працює тренером, позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем проживання, раніше до кримінальної відповідальності він не притягувався.

Апеляційний суд вважає, що зазначені обставини значно зменшують існування встановлених ризиків, передбачених п.п.3,4 ч.1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя вказаним обставинам належної оцінки не дав та безпідставно застосував до ОСОБА_9 найбільш суворий запобіжний захід у виді тримання під вартою, при цьому не зазначив чому інші більш м`які запобіжні заходу не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Апеляційний суд вважає, що, в порушення ст. 194 ч.1 п.3 КПК України, стороною обвинувачення не доведена неможливість застування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Одна лише тяжкість інкримінованого злочину не є безумовною підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
Таким чином, відповідно до вимог ст.ст. 178, 194, 196 КПК України, апеляційний суд, з урахуванням наведених доказів та обставин, вважає можливим застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який забезпечить запобігання встановлених ризиків та належну поведінку підозрюваного.

Статтею 410 встановлено, що неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Зазначена неповнота судового розгляду перешкодила слідчому судді ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, що у відповідності до положень статей 407, 409, 410 є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Згідно до п.2 ч.3 ст.407 КПК України, апеляційний суд, скасувавши ухвалу слідчого судді, постановляє нову ухвалу.

При таких обставинах, у відповідності до вимог ст.ст.409-411 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню. Ухвала слідчого судді має бути скасована та постановлена нова ухвала, якою у задоволенні клопотання слідчого має бути відмовлено, підозрюваному ОСОБА_9 має бути обраний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, згідно вимог ст. 181 КПК України, так як апеляційний суд приходить до висновку, що він є достатнім для запобігання встановлених ризиків та для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_9 .
Керуючись статтями 177, 178, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.10.2019 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0003513 від 16 вересня 2019 року,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 , - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУ НП в Одеській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 , обов`язки передбачені п.п.1,2,4,8,9 ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- утримуватись від спілкування з підозрюваними у кримінальному провадженні ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_13 ;

- здати на зберігання слідчому або прокурору процесуальному керівнику закордонний паспорт або інші документи, що дають право на виїзд за кордон.

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 22.12.2019 року включно.

Негайно звільнити ОСОБА_9 з під варти у залі Одеського апеляційного суду.

Виконання ухвали доручити Київському ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4