ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

потерпілої: ОСОБА_5

представників потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі кримінальне провадження № 0000490 від 18.06.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 вс. Чаплинка, Юр`ївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2013 р.н., не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України

в с т а н о в и в:

17.06.2016 року, приблизно о 20:20 годині, ОСОБА_8 керуючи автобусом «БАЗ АО79.23», реєстраційний номер НОМЕР_1 , контур робочої гальмової системи задніх коліс якого знаходився у технічно несправному, непрацездатному, відмовному стані, яка обумовлена пошкодженнями діафрагми гальмової камери заднього правого колеса у вигляді зносу гумового шару, що призвело до розгерметизації контуру і є результатом тривалої експлуатації понад нормованого часу, рухався по проїжджій частині пр. Слобожанського з боку Центрального мосту, за напрямком руху у бік вул. Богдана Хмельницького, в районі світлофорного об`єкту, навпроти буд.12 в Індустріальному районі м. Дніпро, грубо порушуючи правила дорожнього руху, в порушення п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, допустив злочинну недбалість, не врахував дорожню обстановку, а також стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при виникненні небезпеки руху не вжив заходів для зменшення швидкості автобуса до його зупинки, а в порушення п.п. 2.3 (а), 10.1, 1.5 Правил дорожнього руху України, побачивши заборонений сигнал світлофора (червоний), перед зміною напрямку руху з правої крайньої смуги в крайню ліву смугу, не переконався, що це не буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в тому числі пішоходам, не зупинив керований автомобіль «БАЗ АО79.23» перед світлофорним об`єктом, а продовжив рух та, в порушення п.п.8.7.3 ґ), е) виїхав на регульований пішохідний перехід, де скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка рухалась по вказаному переходу на зелене світло пішохідного світлофора, внаслідок чого отримала травми, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень та померла на місці події.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1135/325-Е від 18.06.2016 року,заподіяно тяжкі тілесні ушкодження у виді забитих рваних ран на голові в ділянці правого тім`яного горба, на лобі над лівою бровою, крововиливи у м`які покриви голови в проекціях вказаних ран, рвана рана на правому надколінку, ознаки переїзду колесом автомобіля у вигляді відбитка протектора колеса автомобіля на спині в ділянці лівої лопатки, кишеня подібного відшарування шкіри у верхній частині грудей ліворуч, симетричні прямі переломи ребер по грудним та середнім ключичним лініям справа та зліва на ребрах з І-го по VI-те, розриви та розчавлення тканини легень, розрив печінки по 200 мл. рідкої крові у грудній та черевній порожнинах, крововиливи у прикореневих ділянках легень, в брижу, численні садна, синці та великі ділянки здертя шкіри на тілі зі слідами ковзання. Вказані тілесні ушкодження по своєму характеру прижиттєві та виникли у ОСОБА_9 незадовго до настання смерті від ударів об тупі тверді предмети зі значною силою, можливо при зіткненні з вантажним автомобілем вагонного типу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України визнав частково, суду пояснив, що 09.06.2016 року він отримав автобус у справному стані, який перегнав на територію «Орлівщини», де теж знаходиться ПАТ «Північтранс» для подальшої експлуатації, після того, як пройшов всі технічні огляди виїхав у рейс «Новотроїцьке Дніпропетровськ». Після рейсу, 17.06.2016 року, керуючи автомобілем «БАЗ АО79.23», виїхав на регульований пішохідний перехід по пр. Слобожанському, перед пішохідним переходом почав гальмувати, але відчув, що гальма не працюють, після чого намагався об`їхати людей звернувши вправо, де врізався колесами в бордюр, потім різко почав рух вліво і почав гальмувати за допомогою коробки передач, але зіткнення уникнути не вдалось. Обвинувачений визнав вину частково, тому що не знав, що автобус знаходився у технічно несправному стані та про несправність гальм, він сигналив, кричав у вікно, але прийняти рух вправо не міг, так як там були люди. ОСОБА_8 пояснив, що він почав зменшувати швидкість на відстані 40-50 м., до настання ДТП автомобіль був у справному стані.
Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що померла ОСОБА_9 , яка загинула внаслідок ДТП 17.06.2016 року - її донька, про обставини ДТП їй стало відомо від органу досудового слідства, вважає, що вина ОСОБА_8 в ДТП доведена повністю.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він працює водієм «Севертрансу», в той день переганяв автобус з місця ДТП із пр. Слобожанського у м. Дніпро до пр. М. Малиновського, їхав у супроводі поліції, за цей час не зупинявся та не гальмував, користувався тільки ручником, який знаходиться під сидінням, так як гальма були у несправному стані. Він спробував скористатися гальмами, швидкість була 5 км, автобус призупинився і все повітря вийшло, тоді він його закачав перед початком руху, але після гальмування повітря зникло і гальма не працювали. Після закачування повітря в автобусі сигнальні лампочки не горіли, монометри показували різні значення 7,5 і 5, але після гальмування знизились до нуля. На місці дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 сказав, що лопнула гальмівна камера, вийшло повітря і раптово відмовили гальма, у зв`язку з чим він скоїв наїзд на дівчину, а так як ручник (ручні гальма) знаходився під сидінням, користуватися ним було незручно.
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що працює водієм «Севертрансу», на прохання ОСОБА_8 при проведенні слідчого експерименту за участю експерта та слідчого знімав гальмівну камеру та витягував діафрагму на автобусі після ДТП, фотографував її знизу, розбирав, побачив, що вона пошкоджена - лопнула, коли замінив - гальма почали працювати. Візуально виявити несправність гальм було неможливо, несправність виявлялась тільки шляхом натискання на гальма, тоді з`являлось шипіння. ОСОБА_8 йому сказав, що їхав на малій швидкості, коли натиснув на гальма почув хлопок і почав тікати у бік, щоб не заїхати у натовп людей.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що 17.06.2016 року він стояв на автомобілі по пр. Слобожанському у другому лівому ряді на світлофорі, коли пішли люди, автобус, який рухався справа від нього, повернув вліво та здійснив наїзд на дівчинку. Правий ряд дороги був вільний, саме по ньому рухався автобус, а потім намагався об`їхати близько п`яти пішоходів і почав рух вліво.
В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 14.09.2016 року з фототаблицею до нього, який було проведено за участю свідка ОСОБА_12 , слідчого та понятих, де свідок ОСОБА_12 пояснив, що він рухався у лівій смузі для руху по проїжджій частині та зупинився, коли на об`єкті світлофора увімкнулося червоне світло. В момент, коли він повністю зупинився на червоне світло сигналу світлофора, у правій від нього смузі для руху проїхав автобус. З моменту, коли він повністю зупинився на червоне світло світлофорного об`єкта та моменту, коли в попутньому з ним напрямку, у правій смузі, проїхав автобус пройшло 5 сек. Після цього, за допомогою автомобіля статиста Шкода А5 свідок ОСОБА_12 вказав місце, де розташовувався автомобіль в момент роз`їзду з ним перед об`єктом світлофора.
Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 17.06.2016 року він їхав у бік центру по пр. Слобожанському, зупинився на світлофорі та побачив пішоходів, дівчина йшла першою і свідок бачив, як автобус на швидкості врізався і збив дівчину, при цьому не гальмуючи. Дівчина почала дуже швидко рухатись на зелений сигнал світлофора, який горів приблизно 5 сек., встигла зробити декілька кроків. Автобус рухався зі швидкістю не менш як 40 км/год., він почав рухатись вліво, намагаючись об`їхати інших пішоходів.
В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 14.09.2016 року з фототаблицею до нього, який було проведено за участю слідчого, статиста, свідка ОСОБА_13 та двох понятих, в районі буд.12 по пр. Слобожанському у м. Дніпро. Свідок ОСОБА_13 вказав місце початку рухупішохода-дівчини, а також зазначив, що з моменту ввімкнення на об`єкті світлофору для пішоходів зеленого світла до моменту початку руху пішохода-дівчини пройшло 3 сек. Далі, свідок вказав місце наїзду на пішохода-дівчину. Замірами встановлено 3,9 м. від правого краю проїжджої частини. Потім за допомогою рулетки 30 м. було відміряно ділянку відстанню 3,9 м. та свідок ОСОБА_13 за допомогою статиста тричі вказав темп руху пішохода-дівчини. Замірами встановлено: Т1=2,25 с., Е2=2,41 с., Т3=2,60 с.
Свідок ОСОБА_14 суду показав, що працює заступником головного інженера на підприємстві «Севертранс», пояснив про те, як влаштована гальмівна система в автобусі. Якщо пошкоджений передній гальмівний контур, то задній працює, і навпаки. Коли повітря виходить з пошкодженого місця, то інші колеса деякий час ще працюють, строку експлуатації мембрани немає, використовується доки не вийде з ладу. Коли проводився слідчий експеримент, свідок бачив, як при встановленні пошкодженої діафрагми автобус гальмував, пристрій не показує пошкодження діафрагми.
Свідок ОСОБА_15 суду показав, що на момент даної події працював начальником автоколони №4 м. Дніпро ПАТ «Севертранс», а ОСОБА_8 працював водієм на цьому підприємстві з 2012 року. Свідок пояснив, що перед виїздом на лінію, всі автомобілі направляються до оглядового майданчику, де їх перевіряють авто-механіки, після чого ставлять особистий підпис та печатку у шляховому листі, чим засвідчують їхню справність, у разі несправності автомобіля механік попереджує водія і автобус не допускається для виїзду на лінію. Автобус «БАЗ АО79.23» був технічно справним, оскільки напередодні ДТП проводився його технічний огляд.
Свідок пояснив, що був присутнім при проведенні слідчого експерименту на досудовому слідстві, на якому були присутні потерпіла, слідчий, діагностуюча лабораторія та представник підприємства. Автобус доставили на оглядовий майданчик, авто-слюсар зняв нову діафрагму та поставив ту, яка стояла на момент ДТП, після чого вивезли автобус на майданчик з твердим покриттям і 10-12 разів розганяли автобус до швидкості 40 км/год. та різко гальмували, при цьому автобус справно зупинявся.

В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 07.09.2016 року з фототаблицею до нього, який було проведено за участю слідчого, спеціаліста ДНДЕКЦ, свідка ОСОБА_15 та понятих, на майданчику для автомобілів за адресою: м. Дніпро, вул. Каштанова, 1. Зі слів свідка ОСОБА_15 стало відомо, що після отримання ним автобусу «БАЗ А079.23» р/н НОМЕР_1 , він перебував на території вищевказаного майданчику, будь-яких ремонтних робіт з ним не проводилось. З метою встановлення сповільнення та гальмівного шляху вказаного автобусу, його було приведено у той технічний стан, в якому він знаходився в момент ДТП 17.06.2016 року. За допомогою ОСОБА_16 та ОСОБА_17 було замінено задню діафрагму гальмової камери заднього правого колеса, яке було вилучене в ході проведення експертизи технічного стану. Далі, транспортний засіб було переміщено на майданчик, територія якого дозволяла провести ходові випробування. Покриття майданчика асфальтобетонне, сухе. Для встановлення сповільнення було використано пристрій АМХ 520, який було встановлено на підлозі салону автобуса у горизонтальному положенні. Потім, пристрій було ввімкнено в режим ручної реєстрації, після чого автомобіль було розігнано до швидкості 30 км/год., в цей момент відбувся старт реєстрації пристрою та за командою водій-статист ОСОБА_18 почав виконувати екстрене гальмування та зупинив транспортний засіб. Після зупинки було зафіксовано максимальне сповільнення та номер операції на приладі. Вищевказану дію проводили тричі та отримали наступні дані: випробування №1: номер операції приладу та максимальне сповільнення 3,7 м/с2; випробування №2: номер операції приладу та максимальне сповільнення 3,7 м/с2; випробування №3: номер операції приладу та максимальне сповільнення 3,8 м/с2. Далі, для встановлення гальмівного шляху, транспортний засіб було розігнано до швидкості 40 км/год. та на позначеній на дорожці відмітці було застосовано екстрене гальмування. Замірами було встановлено відтань з моменту, коли водій почав гальмування до моменту повної зупинки, яка склала 15,9 м.
Крім цього, при проведенні слідчого експерименту було встановлено, що при застосуванні водієм-статистом засобів гальмування спрацьовують світові стоп-сигнали, а при натисканні водієм-статистом на клаксон на рульовому колесі спрацьовує звуковий сигнал.
Свідок ОСОБА_19 суду показав, що 17.06.2016 року він їхав по пр. Слобожанському і побачив, як на червоний сигнал світлофора, автобус, який рухався попереду, не загальмував, а звернув вправо, де був контакт колес із бордюром, потім різко змінив напрямок руху вліво, виїхав на пішохідний перехід та скоїв наїзд на дівчину. На вказаному автобусі сигнальні лампочки не горіли.
Відповідно до висновків судово-автотехнічної експертизи порушення обвинуваченим правил дорожнього руху виразилося в тому, що ОСОБА_8 , в порушення п.1.3, 1.5, 2.3 (а,б), 8.7.3 (е), 8.10, 10.1, 12.1, 12.3, 31.1, 31.4, 31.4.1 (г) Правил дорожнього руху України проявивши злочинну недбалість, був неуважним, при виникненні небезпеки для руху не вжив заходів для зменшення швидкості автобуса аж до його зупинки, побачивши зелений сигнал світлофора (червоний), перед зміною напрямку руху з правої крайньої смуги в крайню ліву смугу, не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, в тому числі пішоходам, не зупинив керований автомобіль «БАЗ А079.23» перед світлофорним об`єктом, а продовжив рух та виїхав на регульований пішохідний перехід, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .
Невиконання вказаних вимог правил дорожнього руху, а саме п.8.7.3 (е) та 8.10, знаходиться в причинному зв`язку з наслідками, що настали.
У судовому засіданні досліджено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.06.2016 року з фототаблицею та схемою до нього за участю спеціаліста, експерта СМЕ та двох понятих, відповідно до якого, огляд проводився на території від центрального мосту до вул. Б. Хмельницького у м. Дніпро, де на пр. Слобожанському на регульованому пішохідному переході стався наїзд на пішохода, у транспортного засобу БАЗ АО79.23 н.з. НОМЕР_1 виявлені вм`ятини капоту, деформована кришка капоту, а також деформований кронштейн правого склоочисника. Під час перевірки герметичності (працездатності) автомобіля виявлено, що тиск повітря у гальмівній системі не зростає вище 2 кг/см2 та під час натискання на педаль гальм, в районі заднього лівого колеса чутно шум (свист) повітря. На проїзній частині було виявлено сліди розлитої рідини та фрагменти скла від пляшки, пляму бурого кольору, схожу на кров в районі голови трупа ОСОБА_9 .
В протоколі зазначено положення трупа ОСОБА_9 після ДТП.
У судовому засіданні досліджено шляховий лист, датований червнем 2016 року, відповідно до якого, водієм автобусу БАЗ НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , а також поліс страхової відповідальності, сторонами якого є ПрАТ СК «ПЗУ Україна» (PZU Україна) та ПАТ «Північтранс», згідно якого застраховано за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю на 200 000 грн., шкоду, заподіяну майну у розмірі 100 000 грн., розмір франшизи 500 грн.
В судовому засіданні досліджено протокол перевірки технічного стану транспортного засобу від 09.03.2016 року, в якому зазначено, що транспортний засіб БАЗ А079.23 після технічного контролю було визнано технічним справним.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1135/325-Е від 18.06.2016 року, найбільш вірогідний механізм травми ОСОБА_9 при зіткненні з вантажним автомобілем може бути представлений таким чином, що удар передньою частиною автомобіля прийшовся у лівий бік постраждалої, потім було відкидання тіла і удар з ковзанням об тверде дорожнє покриття, послідуючий переїзд через тіло на рівні верхньої частини грудей у напрямку зліва направо по спині з контактом в ділянці попереку з виступаючими деталями днища кузова автомобіля. У момент наїзду автомобіля ОСОБА_9 перебувала у вертикальному положенні, а у момент первинного контакту ОСОБА_9 була повернута до транспортного засобу лівим боком.
Відповідно до акту судово-медичного дослідження трупа № 1135 від 17.06.2016 року з фототаблицею до нього, смерть ОСОБА_9 настала від закритої тупої травми грудей, яка супроводжувалася множеними переломами ребер, розривами легень, та яка ускладнилася розвитком травматичного шоку, що підтверджується морфологічними змінами внутрішніх органів, які були виявлені на розтині.
Судом досліджено висновок №3355-16 судової транспортно-трасологічної експертизи від 26.08.2016 року, згідно якого місце наїзду автобуса «БАЗ А079.23» р/н НОМЕР_1 на пішохода знаходилось в лівій смузі руху пр. Слобожанський по напрямку руху в бік вул. Б. Хмельницького, перед місцем зафіксованого розташування розлитої рідини, скла та трупа ОСОБА_9 .
Відповідно до висновку №3325-16 судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 21.07.2016 року, на момент огляду рульове керування автобуса «БАЗ А079.23» р/н НОМЕР_1 , контур робочої гальмової системи передніх коліс вказаного автобуса знаходився в працездатному стані. На момент огляду, контур гальмової системи задніх коліс автобуса «БАЗ А079.23» знаходився в технічно несправному, непрацездатному, відмовному стані. Непрацездатність контуру робочої гальмової системи задніх коліс автобуса «БАЗ А079.23» р/н НОМЕР_1 обумовлена пошкодженнями діафрагми гальмової камери заднього правого колеса у вигляді зносу гумового шару внутрішньої сторони до оголення та перетирання тканинної оплітки, а також пошкодження у вигляді вм`ятини місяцеподібної форми, яке супроводжується усталеними тріщинами верхнього шару гуми, які не є одномоментними і свідчать про тривале навантаження від взаємодії зі сполученими з діафрагмою деталями (опорний диск, товкач енергоакумулятора, шток гальмової камери) до ДТП. Відмова контуру робочої гальмової системи задніх коліс автобуса «БАЗ А079.23» виникла в результаті утворення наскрізних пошкоджень, безпосередньою причиною яких є порушення цілості тканинної оплітки і послаблення міцності внутрішнього гумового шару, яке призвело до розриву гуми стисненим повітрям.
Аналіз морфологічних ознак пошкоджень діафрагми дає підстави для висновку про те, що умовно її пошкодження відбувалися в два етапи. На першому етапі пошкодження діафрагми у вигляді зносу гумового шару внутрішньої сторони до оголення та перетирання тканинної оплітки, а також пошкодження у вигляді вм`ятини місяцеподібної форми, яке супроводжується усталеними тріщинами верхнього шару гуми, виникли від взаємодії зі сполученими з діафрагмою деталями (опорний диск, товкач енергоакумулятора, шток гальмової камери) і є результатом тривалої експлуатації понад нормованого часу, і виникли до ДТП. З такими пошкодженнями діафрагми автобус «БАЗ А079.23» тривалий період часу експлуатувався, що в цілому послабило міцність діафрагми і на заключному (другому) етапі стався розрив внутрішнього гумового шару під впливом стисненого повітря. У свою чергу, розрив діафрагми привів до розгерметизації та повної відмови контуру гальмової системи задніх коліс автобуса.
Згідно вищевказаного висновку, діафрагма автобусу розташована таким чином, що її зовнішній візуальний огляд без демонтажу гальмової камери, який не передбачений щоденним технічним обслуговуванням, недоступний, що не дає можливості шляхом зовнішнього огляду, до початку руху, виявити несправність діафрагми. За умов, якщо відмова контуру гальмової системи задніх коліс автобуса відбулась до ДТП, то несправність може бути виявлена водієм за показниками приладів манометру, зменшенням ефективності гальмування, як до так і в процесі руху транспортного засобу.
Судом допитано експерта Дніпропетровського НДІСЕ ОСОБА_20 , який має стаж роботи у даній галузі з 2008 року та який підтвердив висновок №3325-16 судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 21.07.2016 року і пояснив суду, що він досліджував всю гальмівну систему даного автомобіля, при цьому було встановлено, що контур гальмівної системи передніх коліс був у працездатному стані, а контур задніх коліс вказаного автобусу знаходився в непрацездатному відмовному стані, що обумовлено перетиранням діафрагми. Експерт зазначив, що автобус можливо зупинити за наявності тільки одного робочого контуру, наприклад, переднього, як в даному випадку. Автомобіль зупиниться швидше при максимальному сповільненні перед гальмуванням
Відповідно до дослідженого протоколу огляду транспортного засобу «БАЗ А079.23» р/н НОМЕР_1 від 06.07.2016 року з фототаблицею до нього, який проводився за участю понятих та спеціаліста Дніпропетровського НДІСЕ ОСОБА_20 у рамках призначеної експертизи технічного стану транспортного засобу для визначення працездатності гальмового керування та гальмівної системи автобусу, було встановлено, що під час натискання на педаль гальм (працюючого автобусу із робочим тиском, згідно монометрів у гальмівній системі) в районі заднього правого колеса відчутний звук шипіння повітря, у зв`язку з чим із заднього гальмівного контуру (правого колеса) була демонтована гумова діафрагма, що є елементом гальмівної системи, яка при візуальному огляді мала механічні ушкодження.
В судовому засіданні досліджено протокол тимчасового доступу до речей і документів від 21.07.2016 року, доступ до яких було отримано на підставі ухвали слідчого судді від 23.06.2016 року, де під час огляду було виявлено та вилучено прошиті, пронумеровані та скріплені печаткою №3 ПАТ Північтранс журнал обліку щозмінного передрейсового та післярейсового огляду автотранспортних засобів на 100 арк., а також журнал щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водії.
Крім того, судом досліджено протокол тимчасового доступу до речей і документів від 11.07.2016 року, доступ до яких було отримано на підставі ухвали слідчого судді від 24.06.2016 року, де під час огляду «БАЗ А079.23» р/н НОМЕР_1 було встановлено, що даний автобус має механічні ушкодження у вигляді деформації переднього капоту та часткові відокремленості пластикової накладки переднього капоту.
Відповідно до протоколу доступу до речей і документів від 10.08.2016 року, доступ до яких було отримано на підставі ухвали слідчого судді від 08.08.2016 року, на території автоколони №4 ПАТПівнічтранс, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Каштанова, 29 було виявлено та вилучено прошитий, пронумерований та скріплений печаткою №3 ПАТ Північтранс журнал реєстрації інструктажів з безпеки руху водіїв ПАТ Північтранс на 50 арк., із записами, починаючи з 09.06.2016 року до 04.08.2016 року.
В судовому засіданні досліджено інформацію про дорожні знаки, які, згідно з обліками підприємства, встановлено навпроти буд.12 по пр. Слобожанському, за напрямком руху транспортних засобів у напрямку вул. Б. Хмельницького в м. Дніпро, станом на 17.06.2016 р., де зазначений пішохідний перехід, позначений по периметру світловідбивною стрічкою лимонного кольору.
В судовому засіданні досліджено висновок судово-автотехнічної експертизи №5/10.1-874 від 26.09.2016 року, відповідно до якої, в даній дорожній обстановці водій автомобіля БАЗ А079.23 ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.7.3 (е) і 8.10 та п.п. 31.4 і 31.4.1. (г) Правил дорожнього руху. Технічна можливість запобігти вказаній ДТП для водія ОСОБА_8 визначалась виконанням ним вимог п.п. 8.7.3 (е) і 8.10 Правил дорожнього руху і для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволили б йому їх виконати. Крім того як зазначено в описовій частині вказаного висновку, водій ОСОБА_8 при ввімкненні на світлофорному об`єкті у напрямку його руху червоного сигналу світлофора, який забороняє рух, не зупинив керований автомобіль БАЗ А079.23 перед світлофорним об`єктом, а продовжив рух та виїхав на регульований пішохідний перехід і здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , яка перетинала пішохідний перехід на зелений сигнал світлофора, який дозволяв їй рух. Технічний стан транспортного засобу дозволяв виконати всі необхідні умови для запобігання події, а саме зупинитися на вимогу п.п. 8.7.3 (е) та п.8.10 Правил дорожнього руху перед світлофорним об`єктом, тим самим запобігти ДТП, тому дії водія ОСОБА_8 при завданому механізмі події не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 (е) та п.8.10 Правил дорожнього руху.
Судом допитано експерта ОСОБА_21 , який працює в ДНДЕКЦ МВС України, має професійний досвід 8 років. Експерт підтвердив висновок судово-автотехнічної експертизи №5/10.1-874 від 26.09.2016 року та пояснив суду, що в даній дорожній обстановці, ОСОБА_8 повинен був на свій розсуд прийняти такий режим руху, при якому він мав би змогу зупинитись у необхідному місці. Наближаючись до світлофорного об`єкту, ОСОБА_8 міг продовжувати рух за умови справної гальмівної системи автомобіля і в даному випадку, порушенням Правил дорожнього руху України є те, що водій поїхав на червоне світло, а не те, що він не зупинився, рухаючись на певній відстані від світлофора. ОСОБА_8 повинен був застосувати гальмування у робочому режимі, оскільки мінімальну відстань розрахувати неможливо, так як кожен водій самостійно визначає час, коли необхідно гальмувати.

Відповідно до дослідженого в судовому засіданні висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1135/513-ДЕ від 07.10.2016 року, враховуючи характер отриманих ушкоджень та стан трупних явищ на момент дослідження трупа у морзі, можна вважати, що смерть потерпілої ОСОБА_9 настала одразу після отримання ушкоджень на місці пригоди, а саме як вказано в обставинах справи 17.06.2016 року о 20 годині 20 хвилин. Між тілесними ушкодженнями та настанням смерті пішохода ОСОБА_9 є прямий причинний зв`язок. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої тупої травми грудей, яка супроводжувалася множеними переломами ребер, розривами легень, та яка ускладнилася розвитком травматичного шоку.
Судом досліджено лист директора комунального підприємства Дніпродорсервіс від 07.09.2016 року, в якому зазначено режим роботи світлофорного об`єкту, розташованого на пр. Слобожанському, буд.12, а саме: 1 фаза 77 сек. - рух транспортних засобів по пр. Слобожанський в обидві сторони, Т пром.=6 сек.; 2 фаза 25 сек. - рух пішоходів, що перетинають проїзну частину пр. Слобожанський, Т пром.=6 сек. З 22:00 години до 06:00 години світлофорний об`єкт працює у режимі жовте миготіння. 17.06.2016 року заявок про несправності або відкази на зазначеному світлофорному об`єкті не надходило.
В судовому засіданні досліджено витяги з наказу ПАТ Північтранс від 01.07.2013 року про прийняття на роботу ОСОБА_8 водієм автобуса марки БАЗ, на підставі його заяви, а також від 16.06.2016 року, відповідно до якого водія автотранспортних засобів автоколони №4 ОСОБА_8 було звільнено за ст.38 КзпП України за власним бажанням.
У судовому засіданні, за клопотанням сторони захисту, було досліджено висновок експерта за результатами проведення комплексної експертизи механізму та обставин ДТП та технічного стану транспортних засобів № 10.1-10.2/002 від 22.12.2016 року, у випадку, якщо перед останнім натисканням на педаль гальм водієм ОСОБА_8 на панелі приладів та керування автобуса БАЗ-А079.23 сигнальна лампа низького тиску повітря в пневмосистемі, гальмівних контурах були вище за 5,4±0, 5 кг/см2 не світилася, значення тиску покажчика повітря у 1 та 2 гальмівних контурах були вище за 5,4±0, 5 кг/см2, а звуки повітря, що просочується з гальмівної камери заднього правого колеса на робочому місці водія були відсутні, то за вказаних обставин водій ОСОБА_8 , до моменту останнього натискання на педаль гальм перед наїздом на пішохода, не мав об`єктивної можливості виявити несправність у вигляді наскрізного пошкодження мембрани гальмівної камери правого заднього колеса. Водій ОСОБА_8 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 8.7.3 (ч.е), 8.10, 10.1, 12.3, 12.9 (ч.г), 31.4 та 31.4.1 (ч.г) Правил дорожнього руху України. При початку гальмування на відстані 40-50 метрів від світлофорного об`єкта та при встановленому слідством сталому сповільненні автобуса 3.2…3.3 м/с2 водій ОСОБА_8 не мав технічної можливості зупинити автобус до світлофорного об`єкту шляхом застосування екстреного гальмування гальмівною системою транспортного засобу, разом з тим, дослідженням встановлено, що ОСОБА_8 мав технічну можливість зупинити керований автобус до світлофорного об`єкту, встановленого перед позначеним пішохідним переходом шляхом застосування екстреного гальмування робочою гальмівною системою транспортного засобу. В діях водія автобуса БАЗ-А079.23 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 не вбачається невідповідностей вимогам п.п. 8.10, 12.9 (ч.г), 31.4 та 31.4.1 (ч.1) Правил дорожнього руху України.

Судом допитано експерта ОСОБА_22 який працює в експертній установі, має професійний досвід з 1997 року. Експерт підтвердив висновок комплексної експертизи механізму та обставин ДТП та технічного стану транспортних засобів № 10.1-10.2/002 від 22.12.2016 року та пояснив суду, що для даного дослідження йому була надана заява, в якій було вказано, що до неї додаються фотокопії пояснень ОСОБА_8 , фотокопії матеріалів кримінального провадження, включаючи висновки судових експертиз, які були проведені на стадії досудового слідства.
Експерт пояснив, що не досліджував технічну можливість ОСОБА_8 запобігти наїзду на пішохода, оскільки була невідома відстань, на якій перебував автомобіль від місця наїзду в різні моменти, а саме: момент виходу пішохода на проїжджу частину (це було можливо встановити, так як в ході проведених слідством слідчих експериментів було встановлено час руху пішохода до місця наїзду), відстань, на якій перебував вказаний автобус від місця наїзду в момент виникнення технічної несправності, а також дві зупиночні відстані вказаного автомобіля, - за умови перебування в технічно несправному стані і перебування в технічно справному стані. Параметри сповільнення технічно справного стану автомобіля БАЗ були наявні, а технічно несправного стану відсутні, як в методичній літературі, так і в матеріалах кримінального провадження. При технічно несправному стані автомобіля при виникненні небезпеки, водій повинен був вжити заходів у вигляді натискання на педаль гальм робочої гальмівної системи, а в разі її несправності вжити інші допоміжні механізми, тобто ручні гальма, які змінюють саме сповільнення. Тому, для встановлення параметрів гальмування технічно несправного транспортного засобу необхідно проведення слідчих експериментів, що не було зроблено в ході досудового слідства.
При технічно справному стані автобусу, водій ОСОБА_8 мав можливість його зупинити на відстані 40-50 метрів від світлофорного об`єкту, а саме, з розрахунків експерта за 29 метрів і така зупинка не вимагала від нього застосування екстреного гальмування. Тобто, в даному випадку у ОСОБА_8 не було необхідності застосовувати екстрене гальмування з вказаної відстані.
Згідно висновку експерта ОСОБА_22 , а також його пояснень в судовому засіданні, у водія ОСОБА_8 на момент зазначеної ДТП не було встановлено невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, окрім п.10.1 і п.12.3 ПДР України, тому що було недостатньо вихідних матеріалів.

За клопотанням сторони захисту, судом було постановлено ухвалу від 01.12.2017 року про проведення слідчих експериментів із застосуванням автобусу «БАЗ АО79.23».
В судовому засіданні досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 27.12.2017 року, який було проведено за участю слідчого, свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , потерпілої ОСОБА_5 , понятих, обвинуваченого ОСОБА_8 , спеціаліста ОСОБА_23 та захисника ОСОБА_4 , які зібралися на місці ДТП, яка сталася 17.06.2016 року у м. Дніпро на пр. Слобожанському в районі будинку №17. ОСОБА_8 встановив автобус-статист на відстані, де перебував автобус «БАЗ АО 79.23» д.н. НОМЕР_1 під його керуванням до стоп-лінії світлофорного об`єкту в момент виявлення ним несправності гальмівної системи. Замірами встановлено, що відстань від передньої частини автобусу до стоп-лінії світлофорного об`єкту складала 32,2 м. Потім ОСОБА_8 вказав, а замірами було встановлено, що пішохід ОСОБА_9 перетинала проїжджу частину дороги на відстані від стоп-лінії світлофорного об`єкту 8,4 м. Після чого, ОСОБА_8 зазначив, а замірами встановлено, що місце наїзду на пішохода ОСОБА_9 відносно меж проїжджої частини дороги складає 4,9 м. від правого краю проїжджої частини дороги.
Потім свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та ОСОБА_19 вказали, що відстань від місця, де пішохід ОСОБА_9 перетинала дорогу до стоп-лінії світлофорного об`єкту складає 9,8 м.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_4 заявили, що наданий підприємством «Сєвєртранс» БАЗ А 079.14 р.н. НОМЕР_3 за своїми технічними характеристиками не відповідає автобусу «БАЗ АО 79.23» р.н. НОМЕР_1 , який був учасником ДТП 17.06.2016 року, 25.04.2018 року було проведено слідчий експеримент із залученням автобусу «Еталон БАЗ А 079» д.н. НОМЕР_4 , який є аналогічним автобусу-учаснику ДТП.
Учасникам вказаного слідчого експерименту, а саме слідчого, потерпілої ОСОБА_5 , понятих, обвинуваченого ОСОБА_8 , спеціаліста та захисника ОСОБА_4 , було надано речовий доказ, а саме належним чином запечатана гальмівна діафрагма, яку перед ними було розпаковано та надано слюсарю для встановлення на автобус, з метою вимірювання гальмівного шляху автобусу БАЗ А079 з вищевказаною запчастиною. Після встановлення діафрагми на автобус, було виконано один контрольний заїзд на встановленій гальмівній діафрагмі, сповільнення автобусу склало 0 м/с2. Після чого було заміряно сповільнення із застосуванням допоміжних заходів, результат аналогічний сповільнення склало 0 м/с2. Для чистоти слідчого експерименту була встановлена гальмівна діафрагма, яка була до цього і виконано заїзд автобусу для встановлення працездатності гальмівної системи, яка, як було встановлено, була у працездатному стані.
За клопотанням сторони захисту судом допитано спеціаліста ОСОБА_24 , який займає посаду старшого судового експерта сектора авто-технічних досліджень науково-дослідного експертно-криміналістичного центра м. Дніпро, та пояснив суду, що для проведення слідчих дій вони виїжджали на вул. Каштанову у м. Дніпро у складі слідчого, понятих, обвинуваченого, захисника, потерпілої та її представника. ОСОБА_24 при проведенні слідчого експерименту виступав у ролі фахівця, який надавав методичну допомогу, так, останній вказав, що для вимірювання справного сповільнення на автобусі необхідний відрізок проїзної частини, де можна розігнати такий автобус до швидкості 30-40 км/год., тому вони поїхали до м. Підгороднє, де була наявна відповідна горизонтальна ділянка дороги, вкрита асфальтованим покриттям. Слідчий у присутності учасників слідчого експерименту розпакував діафрагму, яка залишилась з автобусу, що потрапив у ДТП за участю ОСОБА_8 , яка ззовні була пошкоджена та передав механіку, який її замінив на автобусі-статисті, після чого почали проводити заміри. При цьому, автобус працював, а манометри нічого не відображали, оскільки повітря до гальмівної системи через пошкоджену діафрагму не надходило зовсім. Потім водію дали команду рушити та розігнати автобус до 30 км/год., але він його розігнав до 20 км/год. і сказав, що більше не може збільшувати швидкість, оскільки гальмівна система взагалі не працює, показники на манометрі показували нулі, при цьому автобус жодних звуків не видавав. Після цього в експериментальний автобус зайшли всі учасники процесу і водій так само розганяв його, але результат був аналогічний, гальм не було взагалі. Потім замінили пошкоджену діафрагму на справну і автобус гальмував, ручник працював.
Свідок ОСОБА_25 , який приймав учать при слідчому експерименті від 25.04.2018 року у якості понятого, пояснив суду, що на місці проведення даної слідчої дії, слідчий відкрив опечатаний пакет, звідки дістав діафрагму, яку в подальшому було встановлено на автобус, до якого сіли всі учасники слідчої дії та поїхали перевіряти його гальмівний шлях. Водій автобусу тиснув на гальма, однак вони були несправними і автобус не зупинявся. Потім механік замінив пошкоджену діафрагму на ту, що була встановлена з самого початку, всі учасники знову сіли до салону, водій набрав швидкість і загальмував, при цьому автобус зупинився.
Судом за клопотанням сторони захисту повторно допитано старшого судового експерта Дніпропетровського НДІСЕ ОСОБА_20 , який пояснив, що контури гальмівної системи задніх коліс даного автобусу були у непрацездатному стані і незалежно від розташування пошкодженої діафрагми - з правого боку, як було в даному випадку при проведенні слідчого експерименту, чи з лівого, все одно гальмівна система мала б відмовний стан. У разі, коли хоча б один контур гальмівної системи (передній або задній) у працездатному стані, при натисканні на педаль гальм, транспортний засіб буде гальмувати, що також було встановлено експертом при дослідженні гальмівної системи автобусу «БАЗ АО79.23». Щодо автобуса-статиста, експерт пояснив, що протягом 8-9 секунд тиск у задньому контурі знижувався, а в передньому не змінювався.

06.12.2018 року було задоволено клопотання прокурора та сторони захисту про призначення комісійної судової авто-технічної експертизи, за результатами якої в дорожньо-транспортній ситуації, що знаходиться на розгляді водій автобуса БАЗ А079.23 Шестаков ОС. Повинен був діяти відповідно до вимог п.п.8.7.3 ґ)е), 8.10, 31.1,31.4 та 31.4.1. Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації водій ОСОБА_8 мав технічну можливість зупинити керований ним автобус БАЗ А079.2.3 до місця розташування стоп-лінії, а відповідно і до місця наїзду, тобто шляхом виконання вимог п.п. 8.7.3 ґ)е), 8.10 Правил дорожнього руху України.

В даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія ОСОБА_8 не відповідали вимогам п.п. 8.7.3 ґ)е), 8.10 Правил дорожнього руху України та знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Так, відповідно до висновків до судово-автотехнічної експертизи № 28743/6565 від 29.03.2019 року, яка була проведена на підставі ухвали суду за результатами дослідження експертиз, проведених під час досудового слідства і які суперечили одна одній, обвинувачений ОСОБА_8 проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, та повинен був діяти відповідно до п.п.8.7.3 ґ),е),8.10, 31.1., 31.4 та 31.4 16.6 Правил дорожнього руху і саме невиконання водієм вимог п.п. 8.7.3 ґ)е), 8.10 Правил дорожнього руху України знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної ДТ.
Відповідно до п.8.7.3 Сигнали світлофора мають такі значення: ґ) жовти забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. П.8.10 у разі подання світлофором сигналу, що забороняє рух, водій повинен зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12. (стоп-ліня)….., перед пішохідним переходом…., не створюючи перешкод для руху пішоходів.
З урахуванням порушення герметичності гальмового приводу, що спричиняє зменшення тиску повітря при працюючому двигуні, гальмовий шлях автобуса, визначений експериментальним шляхом дозволяв водію зупинити автомобіль до місця розташування стоп-лінії, а відповідно мав технічну можливість надати перевагу в русі пішоходам не створюючи їм небезпеки для руху.
Суд наголошує на тому, що зазначеною вище експертизою усунуто суперечності між експертизами, що були між експертизами, проведеними під час досудового слідства, висновки експертизи № 28743/6565 від 29.03.2019 року зроблені на підставі в тому числі і доказів, отриманих під час судового розгляду, урахуванням запитань, що були поставлені усіма сторонами кримінального провадження.
Суд вважає, що винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
Обвинувачений повинен нести кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.2 ст. 286 КК України.
При визначенні виду та міри покараннясуд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.
З врахуванням наведенихобставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами.
На думку суду саме таке покарання відповідно до ч.2 ст. 50 та ч.2 ст. 65 КК України є не тільки карою за вчинений злочин, а буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.
Разом з тим, ОСОБА_8 заявив клопотання про застосування щодо нього амністії, пунктом в) статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_8 має неповнолітню дитину- сина ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на його утриманні і відносно якого він не позбавлений батьківських прав на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до п. «е» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, що спричинили смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, вчинене особою у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.
Матеріалами кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України у відсутності будь-яких обтяжуючих обставини, тобто на момент вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, він не перебував.
З постанови №14 Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.) вбачається, що відповідальність за статтею 286 КК України настає лише за умови, що винна особа внаслідок порушення певних правил спричинила з необережності потерпілому середньої тяжкості чи тяжке тілесне ушкодження або його смерть.
Отже, злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, є тяжким злочином, вчиненим з необережності, і підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» №1810.
Крім цього, з матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_8 раніше не судимий , акт амністії до нього раніше не застосовувався.
Згідно ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
Отже, з наведеного видно, що ОСОБА_8 підпадає під критерії, визначені п. "в" ст. 1 Законом України "Про амністію у 2016 році"цього Закону і обмежень щодо застосування відносно нього акту амністії не існує.
А тому, суд приходить до висновку, що останній підлягає звільненню від відбування призначеного йому покарання в силу п. "в" ст.1 Закону України № 1810-VIII від 22.12.2016 року.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Судові витрати становлять 5997.12 грн.
Керуючись ст. 367-374 КПК України, ст.1 п. «в», ст.ст.9, 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року,суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

ОСОБА_8 звільнити від відбування покарання у зв`язку з амністією на підставі ст.1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.

Речові докази: автобус «БАЗ А079.23» р.н. НОМЕР_1 , що переданий на зберігання майданчику тимчасового утримання транспортних засобів ТОВ «Автоклуб» - повернути власнику за належністю.

Гумову діафрагму, яка зберігається у камері схову речових доказів ГУНП знищити; оригінал журналу обліку щозмінного передрейсового та післярейсового огляду автотранспортних засобів та оригінал журналу №33 щозмінного передрейсового та післярейсового медичних оглядів водіїв, журнал реєстрації інструктажів з безпеки руху водіїв ПАТ Північтранс залишити на зберіганні в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 5997, 12 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1