Справа № 307/19/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , їх представника адвоката ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_12 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/4806/765/19 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2019 року.

Цим вироком

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працює поліцейським Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, раніше не судимого,

засуджено за ст. 128 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, якщо протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_6 покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1 984 гривні судових витрат за проведення експертизи.

Згідно встановлених судом обставин, ОСОБА_6 01 серпня 2016 року, приблизно о 00 годині 00 хвилин, перебуваючи на подвір`ї біля будинку № 48 по вул. Харківській в смт. Солотвино Тячівського району, не дотримуючись пункту 7.7. Інструкції "Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів", затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року (із змінами та доповненнями), та підпунктів 5, 7 пункту 10 Розділу 1 Інструкції "Із заходів безпеки при поводженні зі зброєю", затвердженої Наказом МВС України № 70 від 01 лютого 2016 року, без необхідності взяв в руки чужу зброю гладкоствольну мисливську рушницю марки "ИЖ-ЗК", 16-го калібру, з серійним номером НОМЕР_1 та маркуванням ствола М-16х7056, без умислу спричиняти будь-кому тілесні ушкодження, проте навівши її в сторону людей, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які перебували в напрямку пострілу у вищевказаному будинку при відчинених навстіж дверях, незважаючи на зведений спусковий курок рушниці, став відкривати її з метою пересвідчитися чи споряджена вона боєприпасами. Зазначеними діями ОСОБА_6 , згідно висновку судової балістичної експертизи № 1/292 від 31 серпня 2016 року, було спровоковано спрацювання пускового механізму рушниці, яку він тримав в руках та відбувся постріл, в результаті якого оперуповноважений ВКП Тячівського ВП ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а ОСОБА_9 отримала легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та спричинено збитки власнику будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , які полягали у вигляді механічних пошкоджень від пострілу речей у його будинку. Згідно висновку судово-медичного експерта № 1005 від 09 грудня 2016 року у ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді вогнепального проникаючого поранення правого ока з повною втратою зору, які вкладаються в час події, що відбулася 01 серпня 2016 року, та виникли від дробового поранення в результаті пострілу з рушниці і відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до втрати органом його функцій.

В апеляційній скарзі захисник вказує, що суд розглянув справу неповно, не дав належної оцінки поясненням ОСОБА_6 про те, що він не бачив і не знав, беручи в руки предмет, притулений до стіни, що це є мисливська рушниця, оскільки через темну пору доби і недостатнє освітлення цей предмет не міг розгледіти, необґрунтовано відмовив у допиті свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , перекрутив пояснення свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а тому дійшов висновків, які не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Окрім цього вказує, що органом досудового розслідування не встановлено де знаходилась зброя, місця, з якого відбувся постріл, траєкторії полоту дробового заряду, що унеможливлює встановлення достатніх доказів вини ОСОБА_6 .. Також вказує на ряд недопустимих доказів, які судом взято в основу обвинувачення, визнаного судом доведеним. Зокрема, слідчий експеримент з участю ОСОБА_6 від 5 серпня 2016 року проводився коли він був у статусі свідка і права, передбачені ст.42 КК України, не були роз`яснені. Також необґрунтовано визнано дії ОСОБА_6 порушенням підпунктів 5,7 п.10 Розділу І Інструкції «Із заходів безпеки при поводженні зі зброєю", затвердженої Наказом МВС України № 70 від 01 лютого 2016 року, оскільки ця Інструкція визначає заходи безпеки зі службовою вогнепальною зброєю,…, а рушниця, з якої був здійснений постріл, до категорії службової зброї не належить, а правила поводження з мисливською зброєю врегульовані іншим нормативним актом. Окрім цього, згідно висновку експерта №1/292 від 31 серпня 2016 року запобіжний і ударно-спусковий механізм досліджуваної рушниці знаходився у несправному стані, що могло бути причиною пострілу без натискання на спусковий механізм при різкому відкриванні важелю запирання ствола. Даний висновок експерта повністю узгоджується з показаннями ОСОБА_6 щодо причини пострілу з рушниці через несправність її запобіжного та ударно-спускового механізму при різкому відкриванні без натискання на спусковий механізм при різкому відкриванні важелю запирання ствола. Більш того, сам власник зброї ОСОБА_8 залишив заряджену зброю із заведеним курком на бойовий звід без нагляду та у невстановленому місці, знаючи, що зброя знаходиться у несправному стані. Просить вирок скасувати, постановити новий, виправдувальний вирок.

До початку судового розгляду апеляційної скарги, захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подано клопотання, яке обвинувачений також підтримав в повному обсязі та в якому зазначено про необхідність прийняття його до розгляду, задоволення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 на підставі ст. 49 КК України, в зв`язку з закінченням строків давності й закриття кримінального провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого на підставі ст. 49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити; думку прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого та його захисника; пояснення потерпілих та їх представників, які заперечили проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання, апеляційний суд доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Приймаючи до уваги те, що захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подано до розгляду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, яке повністю підтримано в судовому засіданні самим обвинуваченим, колегія суддів приходить до висновку, що дослідженню підлягають лише доводи клопотання щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Вимогами п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбаченийст.128 КК України, 1 серпня 2016 року, який відповідно до вимог ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Тобто, на день розгляду апеляційної скарги минуло понад три роки з дня вчинення ОСОБА_6 вказаного злочину.

Обвинувачений не заперечує проти закриття провадження з зазначених підстав, більш того разом із своїм захисником, звернулись до суду з таким клопотанням.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відповідно до вимог ст. 417, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, оскаржуваний вирок суду підлягає скасуванню, обвинувачений звільненню від кримінальної відповідальності в зв`язку з закінченням строків давності, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, а дане кримінальне провадження закриттю.

Керуючись ст. ст. 284, 376, 404, 405, 407, 417, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав захисник адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , задовольнити частково.

Вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 липня 2019 року щодо обвинуваченого за ст. 128 КК України ОСОБА_6 скасувати.

На підставі ст. 417, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, ст. 49 КК України звільнити обвинуваченого за ст.128 КК України ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: