ЄУН № 336/4716/19
пр. № 1-кс/336/1502/2019
УХВАЛА
Іменем України
24 липня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001877 від 21.07.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, мешкає у АДРЕСА_1 , зареєстрований проживаючим у АДРЕСА_2 , не працюючого, освіта неповна середня, неодруженого, раніше не судимого

підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001877 від 21.07.2019 року за ст. 187 ч. 2 КК України, за яким ОСОБА_7 підозрюється у тому, що 21.07.2019 року приблизно о 20.25 годині, знаходячись біля будинку № 81 по вул. Деповській у м. Запоріжжя, з метою заволодіння майном напав на ОСОБА_8 та, погрожуючи застосуванням небезпечного для життя насильства, з використанням ножа, заволодів мобільним телефоном Samsung A8 вартістю 14000 гривень, та грошовими коштами в сумі 118 гривень.

Дії ОСОБА_6 на цей час кваліфіковані за ст. 187 ч. 2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров?я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, вказуючи про наявність ризиків здійснення впливу на потерпілу та свідків, скоєння нового злочину, переховування від органу досудового розслідування та суду, вказуючи, що ОСОБА_6 не працює, не має доходів, обвинувачується у скоєнні ще низки злочинів, по яким здійснюється судове провадження Шевченківським та Орджонікідзевським районними судами м. Запоріжжя. Після того як строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо нього, який обраний Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, сплинув, ОСОБА_6 знову скоїв тяжкий злочин.

Прокурор підтримав клопотання, вказавши, що ОСОБА_6 було затримано працівниками Національної гвардії України безпосередньо після вчинення злочину, при ньому під час обшуку були вилучені майно потерпілої та ніж. Обшук ОСОБА_6 проводився у приміщенні Шевченківського ВП у зв?язку з тим, що вже було досить темно, а навкруги зібралось багато людей, що значно ускладнювало роботу працівників слідства та створювало небезпеку для самого затриманого. Вказуючи, що підозра ОСОБА_6 у скоєнні злочину обґрунтована та підтверджена зібраними на цей час доказами, а сам ОСОБА_6 не підтвердив наявності у нього стійких соціальних зв`язків, офіційного джерела доходу, до того ж обвинувачується у скоєнні інших злочинів, тяжкість яких лише зростає із часом, тож є підстави для застосування до нього найбільш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що дійсно ввечері 21.07.2019 року він підійшов до потерпілої та запитав про час, аж раптом у потерпілої з сумки випали мобільний телефон та гроші, які ОСОБА_6 , піддавшись раптовому пориву, вхопив та побіг звідти. Але ножем потерпілій не погрожував, ніж йому підкинули працівники поліції. ОСОБА_6 вказував, що навчається, мешкає разом із батьком та бабусею, працює неофіційно.

Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначив, що слідчим та прокурором не доведено неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу, кваліфікація злочину невірна, адже обшук ОСОБА_6 проведений з порушенням встановленого порядку не на місці затримання, а за спливом години у приміщенні відділення поліції. При цьому з ножа не зняті відбитки пальців рук. На переконання захисника, враховуючи такі обставини, підозра у скоєнні ОСОБА_6 розбою не обґрунтована, адже його дії слід було б кваліфікувати за таких обставин за ст. 186 ч. 2 КК України як грабіж.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom")).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні злочину підтверджена протоколом заяви про вчинення злочину, протоколом допиту потерпілої, протоколом впізнання особи потерпілою, протоколом затримання особи.

Так, з доданих до клопотання документів вбачається наступне.

21.07.2019 року о 20.35 годині ОСОБА_6 був затриманий безпосередньо після злочину, у скоєнні якого він підозрюється.

Під час обшуку у ОСОБА_6 були вилучені мобільний телефон Самсунг А8, грошові кошти, чек з магазину «Єва» про придбання ОСОБА_8 товарів, ніж розкладний.

22.07.2019 року ОСОБА_6 повідомлений про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України у присутності захисника.

З показань потерпілої ОСОБА_8 , яка була допитана 22.07.2019 року, вбачається, що ввечері 21.07.2019 року на неї вчинив напад хлопець, якого вона в ході впізнання ідентифікувала як ОСОБА_6 , який із застосування ножа, та погрожуючи їй вбивством та спричиненням тілесних ушкоджень, заволодів належним їй телефоном та грошовими коштами, після чого зник з місця події, а вона почала кричати, на її крик підбігли працівники Національної гвардії України, які і затримали нападника.

З доданих до клопотання документів вбачається, що ОСОБА_6 також обвинувачується у скоєнні злочинів, передбачених ст. 185 ч. 2, ст. 187 ч. 1 КК України, кримінальні провадження по яких знаходяться на стадії судового провадження та наразі не розглянуті.

Стороною захисту не доведено наявності у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, факту проживання його з родичами, навчання чи наявності джерел доходів.

Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 , який вже обвинувачується у скоєнні злочинів середнього ступеню тяжкості та тяжкого злочину, обґрунтовано підозрюється у вчиненні ще одного тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.
Слідчий суддя погоджується і з твердженнями слідчого та прокурора про наявність ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків.
Крім того, ОСОБА_6 не працює, відомості про його навчання не підтвердив документально, наявність у його власності майна не підтвердив, зі слів підозрюваного він мешкає не за зареєстрованим місцем проживання, будь-яких доказів на підтвердження того, що житло, яке він зазначає в якості постійного місця проживання, належить його бабусі, не надав, а отже можливості його цілодобового перебування у вказаному житлі не доведено.
Також відсутні і докази на підтвердження того, що ОСОБА_6 має надійні соціальні зв?язки та мешкає постійно із родичами, які його утримують.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Зважаючи на таке, слідчий суддя дійшов висновку, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ч. 1 п. 1, 3, 5 тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У слідчого судді немає підстав вважати, що ОСОБА_6 може бути обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання, яке він вказує в якості такого, адже відсутні документи на підтвердження того, що власником цього житла є родичка підозрюваного та вона згодна на цілодобове перебування в належному їй житлі підозрюваного.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні розбою, не вказав про можливість внесення застави, тож слідчий суддя не визначає розмір застави, керуючись положеннями ст. 183 ч. 4 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, підозрюваному у скоєнні злочину, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України по кримінальному провадженню № 0001877 від 21.07.2019 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 20.35 години 19 вересня 2019 року включно.

Ухвала діє до 20 години 35 хвилин 19 вересня 2019 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1