В И Р О К
Іменем України

07 жовтня 2019 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000489 по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Романів Житомирської області, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №12-РС від 28.01.2016 старшого солдата ОСОБА_8 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини.
Двадцять дев`ятого березня 2019 року у ОСОБА_8 та особи 1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, які перебували на території військової частини НОМЕР_2 , що дислокується у АДРЕСА_2 , виник умисел на заволодіння військовим майном, а саме огумованою гусеничною стрічкою (код по номенклатурі НОМЕР_3 ) для використання на об`єкті 219 - ОБТ Т-80 (далі - гусенична стрічка до Т-80), яка знаходилась на території парку військової частини НОМЕР_2 та перебувала на обліку у бронетанковій службі військової частини НОМЕР_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, 29 березня 2019 року ОСОБА_8 та особа 1, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, у порушення вимог ст.ст. 1, 3, 4, 6 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», ст.ст. 11, 16, 17, 49, 144, 212 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п.п. 5, 13, 15, 16 «Положення про порядок обліку, збереження, списання і використання військового майна у Збройних Силах України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1225 від 04.08.2000 діючи з прямим умислом, із корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи, що внаслідок їхніх дій буде завдано шкоду державі, а також бажаючи настання цих наслідків, перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 , яка знаходиться у АДРЕСА_2 , для забезпечення подальшої можливості продажу вказаного майна, розібрали на 4 рівні частини гусеничну стрічку до Т-80.
Продовжуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок держави, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи, що внаслідок цих дій буде завдано шкоду державі, а також бажаючи настання цих наслідків, 02 квітня 2019 року ОСОБА_8 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_2 запропонував особі 2, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, за винагороду завантажити до його автомобіля УАЗ частини розібраної гусеничної стрічки до Т-80, на що останній погодився. Після цього, ОСОБА_8 та особа 2 вивезли вказане військове майно з території військової частини НОМЕР_2 та продали його, а отримані грошові кошти поділили рівними частинами між собою, чим спричинили державі матеріальну шкоду у розмірі 88571 грн.
Отже, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, а саме у викраденні іншого військового майна, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Чотирнадцятого червня 2019 року між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_5 , обвинуваченим ОСОБА_8 та його захисником ОСОБА_7 у порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 410 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин у виді п`яти років позбавлення волі із звільненням від відбування цього покарання з іспитовим строком.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку із наступним.

Обвинувачений ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та буде викривати інших осіб, які вчинили разом із ним дане кримінальне правопорушення, просив суд затвердити вказану угоду з прокурором, призначивши йому узгоджений вид покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник також просив затвердити дану угоду, оскільки вона повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Прокурор вважає, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджений в угоді вид та міру покарання.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеною у підготовчому судовому засіданні вину обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 410 КК України, як викрадення іншого військового майна, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави 1140 грн. 00 коп. витрат на залучення експертів під час проведення товарознавчої експертизи майна та техніки військового призначення та озброєння.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000489 угоду про визнання винуватості від 14 червня 2019 року, укладену між прокурором військової прокуратури Житомирського гарнізону ОСОБА_5 , обвинуваченим ОСОБА_8 та захисником ОСОБА_7 .

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 410 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави 1140 (одну тисячу сто сорок) грн. 00 коп. витрат на залучення експертів під час проведення товарознавчої експертизи майна та техніки військового призначення та озброєння.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3