Справа № 539/276/19
Провадження № 1-кп/539/130/2019
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2019 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
та представників потерпілої сторони ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (довіреність від 26.05.2019 року №798)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни кримінальне провадження №00001484 від 24.11.2018 року по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, одруженого, раніше не судимого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, неодруженого, раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,-
.В С Т А Н О В И В:
22 листопада 2018 року, приблизно о 2 год. 00 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньої змовою з ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки дроту з опор повітряної лінії електропостачання, прибули разом до вказаної повітряної лінії ( ПЛ-10 кВ АБ) на 178 км. ПК-9 перегону Лубни-Солониця, що знаходиться на балансі виробничого підрозділу «Полтавської дистанції електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» та належить АТ «Укразалізниця» і розташована поблизу вул. Кононівської м. Лубни Полтавської області.

Після цього, ОСОБА_4 діючи разом із ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, за допомогою принесених з собою металевих кусачок, мотузки з точильним каменем та драбини, з повітряної лінії електропостачання ПЛ-10 кВ АБ на 178 км. ПК-9 перегону Лубни-Солониця в проміжку опор №69-71 демонтували та таємно викрали 240 м. дроту марки АС-35, загальною вартістю 1018,36 грн., що перебуває на балансі виробничого підрозділу «Полтавської дистанції електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» та належить АТ «Укразалізниця», чим завдали даному товариству майнової шкоди на вказану суму.

23 листопада 2018 року , приблизно о 22 год. 52 хв. ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою вчинення крадіжки дроту з опор повітряної лінії електропостачання прибули разом на автомобілі ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 до вказаної повітряної лінії ( ПЛ-10 кВ АБ) на 184 км. ПК-1-185 км. ПК-8 перегону Лубни-Солониця, що знаходиться на балансі виробничого підрозділу «Полтавської дистанції електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» та належить АТ «Укразалізниця» і розташована поблизу с. Терни, Лубенського району Полтавської області.

Після цього, ОСОБА_4 діючи разом із ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, за допомогою принесених з собою металевих кусачок, мотузки з точильним каменем та драбини, з повітряної лінії електропостачання ПЛ-10 кВ АБ на 184 км. ПК-1-185 км. ПК-8 перегону Лубни-Солониця в проміжку опор №176-178, №180-188, №190-191, №192-194 таємно демонтували дріт марки АС-35, загальною вартістю 5 619,32 грн., що перебуває на балансі виробничого підрозділу «Полтавської дистанції електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» та належить АТ «Укразалізниця», але ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, не змогли закінчити крадіжку з причин, які не залежали від їх волі , оскільки були помічені та зупинені працівниками поліції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 22 та 23 листопада 2018 року разом з ОСОБА_5 з повітряної лінії електропостачання перегону Лубни-Солониця, поблизу вул. Кононівська в м. Лубни та в с. Терни Лубенського району Полтавської області, за допомогою принесених з собою металевих кусачок, мотузки з точильним каменем та драбини, демонтували металевий дріт.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав повністю та пояснив, що дійсно 22 та 23 листопада 2018 року разом з ОСОБА_4 з повітряної лінії електропостачання перегону Лубни-Солониця, поблизу вул. Кононівська в м. Лубни та в с. Терни Лубенського району Полтавської області,за допомогою принесених з собою металевих кусачок, мотузки з точильним каменем та драбини, демонтували металевий дріт.
Представник потерпілого ОСОБА_7 пояснив, що залізниці злочинними діями завдано збитків, які мають відшкодувати обвинувачені. Цивільний позов підтримує.
Враховуючи те, що обвинувачені та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , щодо таємного викрадення майна належного АТ «Укразалізниця», яке мало місце 22.11.2018 року, кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України правильно, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , щодо спроби здійснити крадіжку майна належного АТ «Укразалізниця», яке мало місце 23.11.2018 року, кваліфіковані за ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України правильно, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно за попередньою змовою групою осіб, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винність обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведеною повністю.
Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та сприяння у розкритті злочину.
Обтяжуючих обставин в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.
Щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття та сприяння у розкритті злочину.
Обтяжуючих обставин в силу ст. 67 КК України судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, при призначенні покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, а саме те, що вказані злочини є злочинами середньої тяжкості. Суд враховує також особи винних, їх позитивні характеристики по місцю проживання. Згідно медичних довідок у лікаря психіатра та нарколога на обліку обвинувачені не перебувають. За вказані злочини має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі, саме такий вид покарання забезпечить належну поведінку обвинувачених та є достатнім для їх виправлення.
Суд вважає, що покарання за дані злочини має бути призначено у вигляді позбавлення волі за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід звільнити від відбування покарання з випробуваннямна підставі ст. 75 КК України.

До такого висновку суд прийшов з урахуванням ставлення обвинувачених до скоєного (щире каяття та сприяння у розкритті злочину) та з урахуванням відомостей про відсутність судимостей.
Відповідно до ст. 76 КК України слід зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Обставин, що перешкоджали б призначенню такого покарання в суді не встановлено.
Висновок служби пробації від 09.04.2019 року містить інформацію щодо безпечності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 для суспільства та призначення покарання, що може бути не пов`язано з позбавленням та обмеженням волі.
Суд не вбачає підстав для обрання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» заявлено цивільний позов на уточнену суму 53014,02 грн. Первісний позов містив посилання на стягнення з обвинувачених суми 54032 грн. 41 коп., але враховуючи, що обвинувачені частково погасили суму збитків перед цивільним позивачем у розмірі 1018.39 грн. (квитанція № 59 від 15.04.2019 року та квитанція № 60 від 15.04.2019 року) , то на вказану суму зменшено розмір позовних вимог. При його розгляді суд звертає увагу на слідуючі норми матеріального права.

Відповідно до ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Згідно ч.1 та ч.2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Частиною другою ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи, або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У судовому засіданні доведено, що у зв`язку із крадіжкою та замахом на крадіжку цивільному позивачеві завдано збитків, які полягають у викраденні матеріалів, у відновленні нормальної роботи мереж, витратах на відновлення, які були понесені залізницею. Такі витрати є доведеними матеріалами справи та не спростовані обвинуваченими. Доказами їх завдання є: довідка по сумі збитків та витрат по усуненню наслідків крадіжки від 22.11.2018 року; довідка по сумі збитків та витрат на усунення наслідків крадіжки 1560м. дроту 23.11.2018 року; акт відновлення приймання виконаних робіт господарським способом від 22.11.2018 року; довідка про затрати Полтавської дистанції електропостачання з розрахунком зарплати працівників, тривалості виконання робіт, обсягу та затрат по оплаті праці; первинні документи, що підтверджують виїзд працівників для проведення відновлювальних робіт (маршрутний лист); акт відновлення від 24.11.2018 року; довідка по затратам з урахуванням зарплати працівників, тривалості виконання робіт, обсягу та загальних затрат з оплати праці; маршрутний лист; інформація по використаним товарно-матеріальним цінностям. Посилання обвинувачених на ту обставину, що ними визнається позов лише частково у розмірі 22059,18 грн. та 5683,11 грн. судом до уваги не приймається. Обвинуваченими дійсно було відшкодовано вартість дроту у розмірі 1018,36 грн. але з огляду на те, що вартість дроту, яка була використана для відновлення мереж є більшою, то саме цей розмір збитків має враховуватись судом, оскільки саме ці кошти було витрачено цивільним позивачем для відновлення нормальної роботи залізниці. Крім того, посилання обвинувачених на ту обставину, що частину дроту знаходиться у камері зберігання речових доказів та саме цей дріт у майбутньому може бути використано цивільним позивачем, також судом до уваги не береться, оскільки той дріт, який зберігається у камері зберігання речових доказів не може вважатись належним та якісним матеріалом, який у подальшому може забезпечити нормальне функціонування транспортного сполучення. Окрім того, обвинуваченими повністю не визнається розмір загальновиробничих витрат по обом епізодам крадіжки Відповідно до норм Інструкції « Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій» затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 року №291визначено, що до загальновиробничих витрат відносять виробничі накладні витрати на організацію виробництва та управління цехами, дільницями, відділеннями, бригадами та іншими підрозділами основного й допоміжного виробництва, а також витрати на утримання та експлуатацію машин і обладнання. Такі витрати є передбачені чинним законодавством та мають бути враховані при стягненні збитків та визначенні їх розміру.
Збитки, що завдані злочинними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні бути відшкодовані ними, солідарно як особами які їх завдали. Вони не можуть бути звільнені від їх відшкодування повністю чи частково, оскільки не доведено матеріалами справи відсутності їх вини.

Запобіжний захід до обвинувачених не обирався. Судові витрати, що пов`язані з проведенням експертизи стягнути з обвинувачених. Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту підлягають скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання за:

ч. 2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі терміном 1 рік;

ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі терміном 2 роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_4 звільнити з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_5 визнати винуватим та призначити покарання за:

ч. 2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі терміном1 рік;

ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі терміном 2 роки.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання ОСОБА_5 звільнити з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речовий доказ по справі: автомобіль ГАЗ 2705 д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий під зберігальну розписку володільцю ОСОБА_4 . залишити йому, як йому належний.

Речові докази по справі: металеву розсувну драбину, мотузку з точильним каменем та металеві кусачки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Лубенського ВП звернути в дохід держави. Скасувати арешт, який накладений на вказані речі відповідно до ухвали Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 28.11.2018 року.
Речові докази по справі: 13 мотків електрокабелю (дроту) АС-35 та 13 зрізів дроту АС-35, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Лубенського ВП повернути виробничому підрозділу «Полтавської дистанції електропостачання» регіональної філії «Південна залізниця» - як їм належні.

Цивільний позов акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» задоволити. Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно збитки завдані злочином у розмірі 53014,02 грн. на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця».
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на проведення експертиз у розмірі 1072, 50 грн.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави суму витрат на проведення експертиз у розмірі 1072, 50 грн.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1