Справа № 473/4014/19
Номер провадження1-кп/473/379/2019
Категорія: ч.2 ст.125 КК України.
ВИРОК
іменем України
"28" листопада 2019 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, не працює, сімейний стан не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 04 жовтня 2018 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.310, ч.1 ст.70 КК України до 02 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 01 рік,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

18 серпня 2019 року біля 22 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на грунті неприязних відносин, між обвинуваченим ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_5 , які перебувають у родинних відносинах, в житловому будинку АДРЕСА_1 виникла суперечка, яка переросла в бійку, в ході якої обвинувачений ОСОБА_6 , маючи умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар дерев`яною табуреткою по голові. Від отриманого удару потерпілий ОСОБА_5 втратив рівновагу та впав на підлогу. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень обвинувачений ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_5 від шести до восьми ударів ногами в область обличчя, обох верхніх кінцівок та грудної клітини. Своїми умисними протиправними діями, обвинувачений ОСОБА_6 спричинив потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді ран в ділянці лоба та тім`яній ділянці зправа, чисельні садна обличчя, грудної клітини, верхніх кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину повністю у вчиненні даного злочину. Він підтвердив вчинення ним даного кримінального правопорушення при викладених вище обставинах, коли 18 серпня 2019 року біля 22 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на грунті неприязних відносин, між ним та потерпілим ОСОБА_5 , який є його батьком, в житловому будинку АДРЕСА_1 де вони мешкають, шляхом нанесення ударів ногами спричинив своєму батьку потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченого ОСОБА_6 у суда немає, так як дані показання суд знаходить об`єктивними, достовірними та належними, які підтверджені в судовому засіданні за допомогою інших доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив вчинення даного злочину відносно нього обвинуваченим ОСОБА_6 , який є його сином, під час якого 18 серпня 2019 року біля 22 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області на грунті неприязних відносин, між ним та обвинуваченим ОСОБА_6 , в житловому будинку АДРЕСА_1 виникла суперечка, яка переросла в бійку, в ході якої обвинувачений ОСОБА_6 , наніс йому один удар дерев`яною табуреткою по голові. Від отриманого удару він втратив рівновагу, під час падіння зачепив та розбив дзеркало на трюмо, і впав на підлогу. Коли він лежав на підлозі в житловому будинку, обвинувачений ОСОБА_6 наніс йому декілька ударів ногами, в область верхніх кінцівок та грудної клітини, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді ран в ділянці лоба та тім`яній ділянці зправа, чисельні садна обличчя, грудної клітини та верхніх кінцівок.

Відповідно до підсумків судової медичної експертизи №292 від 11 вересня 2019 року на основі даних судово медичного дослідження у потерпілого ОСОБА_5 1953 року народження мали місце: рани в ділянці лоба та тім`яній ділянці зправа, чисельні садна обличчя, грудної клітини, верхніх кінцівок. Рани та садна виникли від дії тупого /тупих/ предмета /предметів/ до звернення в лікарню, куди потерпілий ОСОБА_5 звернувся 18 серпня 2019 року біля 23 годин 00 хвилин. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17 січня 1995 року, пункта 2.3.3, рани в ділянці лоба та тім`яній ділянці зправа відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару /ударів/ ногами, табуреткою. Виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. /а.к.п. 21 - 22/.

Дані докази за кримінальним провадженням, досліджені в судовому засіданні, суд визнає належними, так як вони прямо та непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному процесі, мають значення для кримінального провадження, є достовірними та допустимими, так як вони отримані в порядку, встановленому КПК України, і як наслідок вони можуть прийняті судом для обгрунтування вироку за кримінальним провадженням.

Таким чином аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведенності вини обвинуваченого ОСОБА_6 .

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_6 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б відповідно до ст.67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за обвинувальним актом не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, а також положення закону, якими керувався суд.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить з наступних обставин та враховує характер та ступінь тяжкості скоєного ним злочину, який є злочином невеликої тяжкості проти здоров`я особи. Суд також враховує умови життя обвинуваченого ОСОБА_6 , його соціальне та матеріальне становище, стан його здоров`я, рівень культури та освіти, його соціально - психологічні риси, при дослідженні яких з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлював значення своїх умисних дій і в повній мірі міг керувати ними. Також суд враховує стать та вік обвинуваченого ОСОБА_6 , який задовільно характеризуються за місцем проживання, але протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі і за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173 2 КУпАП, тобто за вчинення насильства в сім`ї, він є судимим, не працює, не одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, не перебуває на диспансерних обліках лікаря нарколога та лікаря психіатра комунального некомерційного підприємства «Вознесенська багатопрофільна лікарня». /а.к.п. 23 30/.

Суд вважає, що основний вид покарання в виді арешту, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 буде необхідним та достатнім для його виправлення, та попередження вчинення ним нових злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує висновок досудової доповіді органу пробації, відповідно до якої, на підставі зібраних матеріалів та проведених заходів, що характеризують особистість обвинуваченого ОСОБА_6 , його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства, у тому числі для окремих осіб. На думку органу пробації застосування соціально виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції. /а.к.п. 32 33/.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що він вчинив умисний злочин невеликої тяжкості проти здоров`я особи, відносно свого батька, який є пенсіонером, тобто особою похилого віку, з яким обвинувачений мешкає спільно та перебуває у родинних відносинах. Даний злочин обвинуваченим ОСОБА_6 скоєно в період іспитового строку випробування за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2018 року, за яким його визнано винним в скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.310, ч.1 ст.70 КК України та засуджено до покарання в виді позбавлення волі строком на 02 /два/ роки, і звільнено від відбування призначеного покарання в порядку ст.75 КК України з іспитовим строком випробування на 01 /один/ рік, що істотно підвищує ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання за цим вироком суду обвинуваченому ОСОБА_6 підлягає частковому приєднанню невідбута частина основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2018 року, справа №473/2905/18, провадження № 1-кп/473/312/2018. /а.к.п. 29 30/.

До даного висновку при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд виходить із змісту ст. ст. 50, 65 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог, викладених в п.1 та п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог статті 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання за данною статтею в виді 06 /шести/ місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст.71, п.п. а/ п.1 ч.1 ст.72 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 04 жовтня 2018 року та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначити 02 /два/ роки 01 /один/ місяць позбавлення волі.

Строк відбування основного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з дня його взяття під варту, після звернення вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 листопада 2019 року до виконання після набрання ним законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 /тридцяти/ днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1