справа № 749/480/18
провадження № 1-кп/732/5/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі :
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
законного представника
потерпілого - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника адвоката - ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городня кримінальне провадження № 0000085 по обвинуваченню :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гірськ, Щорського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, перебуваючого на обліку в центрі зайнятості як безробітний, раніше судимого :

- вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 14.02.2017 року за ст. 122 ч. 1 КК України до 1 року обмеження волі, звільнений 27.10.2017 року на підставі ст. 8 Закону України «Про амністію у 2016 році»;
- вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 30.11.2017 року за ст. 185 ч. 1 КК України до 120 годин громадських робіт;
- вироком Городнянського районного суду Чернігівської області від 27.04.2018 року за ст. 185 ч. 3 КК України до 6 місяців арешту; зареєстрованого проживаючим за адресою : АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189 КК України,
У С Т А Н О В И В :

08 квітня 2018 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи за межами с. Гірськ, Сновського району, Чернігівської області, поблизу р. Тетива, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс не менше двох ударів кулаком правої руки в поперекову частину спини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті чого останній, згідно висновку судово-медичної експертизи № 36 отримав тілесні ушкодження у вигляді

крововиливів обох поперекових ділянок, утворені дією тупих предметів, за механізмами ударів, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили розладу здоров`я.

Після заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 , діючи умисно та протиправно з корисливих мотивів, повторно, шляхом погрози застосування фізичного насильства, став вимагати у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передати йому грошові кошти в сумі 800 гривень у якості компенсації за нібито вчинену останнім крадіжку мобільного телефону. ОСОБА_9 , усвідомлюючи реальність доведення погроз застосування подальшого фізичного насильства, погодився в майбутньому передати ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 800 гривень протягом чотирьох місяців.

Дії ОСОБА_7 , які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Крім того, дії ОСОБА_7 , які виразились у незаконній вимозі передачі чужого майна, з погрозою насильства над потерпілим ( вимаганні ), вчиненій повторно, містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

На підставі викладеного, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189 КК України.

04 червня 2019 року між прокурором у кримінальному провадженні начальником Щорського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_7 в присутності захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 468-470, 472 КПК України.

Враховуючи приписи ст. 469 КПК України, потерпілий ОСОБА_5 надав 04.06.2019 року письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості. Факт надання потерпілим ОСОБА_5 прокурору згоди на укладення угоди про визнання винуватості та добровільність позиції потерпілого підтвердила його законний представник ОСОБА_6 в присутності якої і було надано відповідну письмову згоду прокурору.

Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_7 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189 КК України. Крім того, сторони підтвердили, що у результаті скоєння обвинуваченим ОСОБА_7 зазначених вище кримінальних правопорушень моральна шкода, заподіяна ОСОБА_5 , відшкодована повністю.

Також вказаною угодою сторонами кримінального провадження узгоджене покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189 КК України. Визначено, що обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування завданих збитків. Обставинами, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_7 є вчинення злочину щодо малолітньої дитини, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 ( сто ) годин, за ч. 2 ст. 189 КК України у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 остаточно призначити покарання у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі. Із видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_7 погодився. Сторони також погоджуються на звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України. Сторони в угоді також зазначили, що вони розуміють, що відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України суд покладає на засудженого такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189 КК України визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, які викладені в обвинувальному акті, не оспорював та наполягав на затвердженні угоди.

Захисник адвокат ОСОБА_8 підтримав позицію підзахисного, висловив думку про те, що є всі підстави для затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання з випробуванням і встановленням мінімального терміну іспитового строку.

Прокурор в судовому засіданні вказав, що укладена угода про визнання винуватості від 04.06.2019 року відповідає вимогам КПК України, вимогам КК України та є всі підстави для її затвердження судом. З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 підтвердили факт надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення між ним та обвинуваченим угоди про визнання винуватості. Просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому потерпілий та його законний представник підтвердили факт повного відшкодування обвинуваченим моральної шкоди, завданої злочинами. Потерпілий ОСОБА_5 також вказав, що він пробачив обвинуваченого та будь-яких претензій до ОСОБА_7 не має.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди ( ч. 4 ст. 469 КК України ).

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та тяжким злочином, потерпілий дав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, прокурор та обвинувачений добровільно уклали угоду про визнання винуватості, а зміст угоди відповідає вимогам ст. 470 КПК України та закону.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_7 цілком розуміє положення, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Разом з тим, суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 470 КПК України, а також КК України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Покарання, яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкцій ч. 1 ст. 125 КК України та ч. 2 ст. 189 КК України, а звільнення від його відбування з випробуванням відповідає вимогам чинного законодавства та особі обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 , та призначити ОСОБА_7 узгоджене сторонами покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 368, 370-371, 373-374, 376, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 04 червня 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 189 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання :

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 ( сто ) годин;

- за ч. 2 ст. 189 КК України у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 5 ( п`яти ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку в 2 ( два ) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки :

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок можуть бути подані апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Городнянський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1