Справа № 206/3013/19
Провадження № 1-в/206/231/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11.06.2019року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: представника центру пробації засудженого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу за клопотанням засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 01.04.2011 Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.08.2017року невідбутий строк позбавлення волі замінено на виправні роботи з відрахуванням в дохід держави 20% заробітної плати на строк 2 року, суд,-

В С Т А Н О В И В:

30.05.2019 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська звернувся з клопотанням засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заявлене ним клопотання, просив задовольнити, зазначивши, що підставою для його звернення стало бажання відпочити та залишку строку в 2 місяці.
Представник центру пробації не заперечувала проти задоволення клопотання.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Розглянувши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, представника виправної установи, засудженого, суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
В силу ст. 81 КК України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 01.04.2011 Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 14 років позбавлення волі. Ухвалою Вільнянського районного суду Запорізької області від 28.08.2017року невідбутий строк позбавлення волі замінено на виправні роботи з відрахуванням в дохід держави 20% заробітної плати на строк 2 року. Відповідно до характеристики з ТОВ «ГРАФІТ-АРТ», ОСОБА_5 характеризується позитивно, в матеріалах містяться квитанції про відрахування 20 % від заробітної плати в дохід держави.
Даних з місця відбування покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі суду надано не було.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд виходить з того, що умовно-дострокове звільнення є правом, а не обов`язком суду, при цьому суд враховує не тільки факт відбуття останнім певної частини покарання, а й тяжкість і характер вчинених ним кримінальних правопорушень, поведінку засудженого під час відбування покарання, становлення його на шлях виправлення.
Так, відповідно до ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно з вимогами ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності.
Вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд повинен перевірити, в тому числі, і факт того, чи довів засуджений своє виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є об`єктивна доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Суд дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є суто формальне, оскільки сам засуджений не зміг в судовому засіданні пояснити доцільність свого звернення, не виказував жалю до скоєного, що його дії за весь період відбування покарання свідчили про доведення ним свого виправлення, тобто його звернення носить формально-юридичний характер.
Отже об`єктивно даних, які б свідчили про те, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та зразковим ставленням до праці довів своє виправлення суду не представлено, до того ж сама по собі наявність заохочення у виправній установі не може бути безсумнівним підтвердженням його виправлення.
В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_5 , який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, право на застосування а також з урахуванням того, що згідно ст. 81 КК України застосування умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, вважає, що клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом 7 (семи) днів до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_1