ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/19/19 Справа № 694/1040/19 Головуючий по 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК УкраїниДоповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відео конференції з Звенигородським районним судом Черкаської області апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 04 липня 2019 року, якою клопотання задоволено частково та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000565 від 02.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

в с т а н о в и л а:
Т.в.о слідчого СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся з клопотанням до суду, в якому просить накласти арешт на майно: автомобіль марки автомобіль марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 , які знаходяться у користуванні в ОСОБА_8 , автомобіль марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 належить ОСОБА_8 , та 11 риболовних сіток, із забороною розпоряджатися будь - яким .чином та використовувати його.

Клопотання мотивує тим, що в ніч з 01.07.2019 року по 02.07.2019 року невідомі особи, перебуваючи на р. Шполка, що м. Ватутіне, поряд з Ватутінським товариством Рибалок любителів здійснювали незаконний вилов риби за допомогою риболовних сіток, виловивши при цьому риби різних порід загальною вагою 75,3 кілограм.

По даному факту слідчим відділенням Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області 02.07.2019 року розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженні №0000565, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 24 9 КК України.

02.07.2019 року під час огляду місця події в м. Ватутіне на березі р. Шполка поряд з Ватутінським товариством Рибалок любителів, було вилучено автомобіль марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 та 11 риболовних сіток без будь-яких маркувань.

В ході досудового розслідування встановлено, що станом на 02.07.2019 року автомобілем марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , до якого був причіплений причіп сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 керував ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При цьому, ОСОБА_8 свідоцтво про реєстрацію вищевказаного причіпа не надав.

02.07.2019 року автомобіль марки автомобіль марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 та 11 риболовних сіток, були оглянуті та визнані речовими доказами по кримінальному провадженню№ 0000565.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що автомобіль марки автомобіль марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 та 11 риболовних сіток, являються знаряддями вчинення кримінального правопорушення, що можуть бути використані, як докази факту чи обставин що встановлюється під час кримінального провадження - ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні мають значення речових доказів.

Виходячи з вищезазначеного, у кримінальному провадженні є необхідність на думку прокурора накладення арешту на автомобіль марки автомобіль марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 та 11 риболовних сіток.

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 04.07.2019 року, клопотання задоволення частково. Накладено арешт на майно 11 риболовних сіток, із забороною розпоряджатись ними будь яким чином та використовувати їх. В решті клопотання відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу в якій просить:

1. Скасувати ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 04 липня 2019 року про часткове задоволення клопотання тимчасово виконуючого обов`язки слідчого СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000565 від 02.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства України.
2. Винести нову ухвалу, якою задовольнити клопотання тимчасово виконуючого обов`язки слідчого СВ Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000565 від 02.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а саме накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 21099 сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 та 11 риболовних сіток без будь-яких маркувань.
Вказує, що судом в оскаржуваній ухвалі зазначено, що відповідно до ч. З ст.170 КПК України у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Додає, що суд частково задовольняючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно своє рішення мотивував тим, що слідчим та прокурором не доведено, що вказаний автомобіль та причіп зберегли на собі сліди злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Наголошує, що згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У зв`язку з цим, сторона обвинувачення вважає таке рішення незаконним та необґрунтованим в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора в кримінальному провадженні, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі з наведених в ній доводів, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1)збереження речових доказів;

2)спеціальної конфіскації;

3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 0 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та

відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить

арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання, відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо" арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Як вбачається з матеріалів клопотання 02.07.2019 року під час огляду місця події в м. Ватутіне на березі р. Шполка поряд з Ватутінським товариством Рибалок любителів, було вилучено автомобіль марки «ВАЗ 21099»", сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , причіп сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 та 11 риболовних сіток без будь-яких маркувань.

02.07.2019 року автомобіль марки автомобіль марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 та 11 риболовних сіток, були оглянуті та визнані речовими доказами по кримінальному провадженні № 0000565.

Надаючи оцінку доводам клопотання колегія суддів вважає, що одним з принципів кримінального провадження є недоторканність права власності, відповідно до якого позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом (ст. 16 КПК).

Згідно ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Як передбачено ч. 10 ст. 170 КПК України, не може бути арештоване майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зазначені положення закону кореспондуються з положеннями статті 100 КПК, відповідно до якої речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю (ч.1 ст.100 КПК). Слідчий суддя вважає, що вказані сітки відповідають вимогам ст. 98 КПК України і таке обмеження права власності буде співрозмірним і відповідатиме цілям кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів доданих до клопотання, не вбачається фактичних даних про те, що автомобіль марки автомобіль марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 є знаряддям злочину.

Крім цього, слідчим та прокурором у клопотанні та в судовому засіданні не доведено, як і не зазначено, про те, що вказаний автомобіль та причіп зберегли на собі сліди злочину або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як то - будь-які сліди, відбитки, характерні ушкодження, осипання певного матеріалу, тощо. Не надано суду і інформацію про необхідність проведення певних експертиз з вказаним автомобілем та причепом.

Також, слідчим не надано суду будь-яких доказів того, що ОСОБА_8 може приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити даний транспортний засіб та причіп.

Не зазначено слідчим і про те, які саме слідчі дії необхідно провести із вказаним транспортними засобами; як не накладення арешту на даний автомобіль та причіп може негативно позначитися на перебігу досудового розслідування.

Крім того на даний час ОСОБА_8 не оголошена підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 24 9 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя вірно вказує на те, що не вбачає правових підстав для накладення арешту на автомобіль марки «ВАЗ 21099», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп сірого кольору, р.н. НОМЕР_2 , а відтак, вказані транспорті засоби слід повернути власнику.

Враховуючи вищевикладене та виходячи з розумності і співрозмірності обмеження права власності на підставі вище викладених обставин, та наслідки арешту майна для підозрюваного, або ж третіх осіб колегія суддів приходить до висновку про те що рішення суду першої інстанції є законним і обгрунованим, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись вимогами ст. ст.98, 167, 169, 170-174, ч. 2 ст. 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області від 04 липня 2019 року, якою клопотання задоволено частково та накладено арешт на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань № 0000565 від 02.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя -

Судді -