233 Справа № 233/4983/19
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
07 серпня 2019 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000739 від 12 червня 2019 року стосовно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, українця, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимий:

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувальний акт надійшов до суду 01.08.2019 року та відповідає вимогам КПК України.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, враховуючи, що угоди відповідно до ст.ст. 468-469 КПК України не укладалось, підстав для закриття провадження, для повернення обвинувального акту прокурору або для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

Проти відкритого судового розгляду провадження учасники судового розгляду не заперечували.

Враховуючи викладене в сукупності, суд вважає за можливе призначити матеріали даного кримінального провадження до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 надала письмове клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, з підстав, викладених у письмовому клопотанні та доданих документах, обґрунтовуючи це тим, що ризики, які існували при обранні такого виду запобіжного заходу, до теперішнього часу не зникли і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на більш м`який, такий як домашній арешт, оскільки обвинувачений потребує лікування в протитуберкульозному диспансері.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 14 червня 2019 року стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк по 10 серпня 2019 року включно, підставою застосування такого запобіжного заходу було встановлення ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, перебуває на стадії підготовчого судового провадження.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу, тобто до 10 серпня 2019 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинуваченого ОСОБА_5 , дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не даючи при цьому оцінки зібраним доказам та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-ризик переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду, що підтверджується тим, що останній вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, не працює, у зв`язку з чим суворість покарання може бути визнана ним більш небезпечною, ніж втеча;

-ризик незаконного впливу з боку обвинуваченого ОСОБА_5 на потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 шляхом погрози, підкупу, умовлянням, або іншим чином, з метою зміни останніми показань на його користь, оскільки останні є очевидцями вчинення злочину.
Судом враховано також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який є працездатний, але офіційно не працює; не має стійких соціальних зв`язків одружений, але з дружиною стосунків не підтримує, проживає з іншою жінкою; стан здоров`я на обліку в наркологічному, психіатричному диспансерах не перебуває, страждає на туберкульоз верхньої частки лівої легені; за місцем мешкання характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але судимості погашені.

За таких обставин, суд вважає, що обраний стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.

Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , що на даний час виключає можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Рішення Європейського суду з прав людини від 22 травня 2012 року по справі Ідалов проти Російської Федерації, Рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року).

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_5 , судом на теперішній час не встановлено.

Суд вважає, що той факт, що обвинуваченому ОСОБА_5 в теперішній час встановлено діагноз: «Рецидив туберкульозу (6.2019), верхньої частки лівої легені, дисемінований, Дестр.-, МБТ+, Ь+, МГ+, РИФ-, К+, Резист.-, Гіст0, категорія 2, ког. 2,2019», не є безумовною підставою для звільнення його з-під варти, оскільки особи, які тримаються під вартою, у разі необхідності забезпечуються медичною допомогою, в тому числі відповідно до Порядку надання медичної допомоги хворим на туберкульоз особам, взятим під варту, чи які тримаються в установах виконання покарань, затвердженого постановою КМУ від 25 червня 2014 р. № 205.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема вчинення обвинуваченим злочину із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 314-1 КПК України досудова доповідь складається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, або тяжкого злочину, нижня межа санкції якого не перевищує п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 12 КК України злочин, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , є тяжким злочином, нижня межа санкції якого становить 5 роки позбавлення волі, враховуючи відсутність обставин, зазначених у ч. 4 ст. 314-1 КПК України, необхідно доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193-199, 314-317 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Костянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянину України, строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 05 жовтня 2019 року.

По кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні на 15 серпня 2019 року о 10-00 год. у приміщенні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області (85110, Донецька область, м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, 157, корпус №1).

Доручити представнику персоналу органу пробації, а саме Костянтинівського МРВ філії ДУ «Центр пробації», скласти досудову доповідь щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , яку надати в строк до 15 серпня 2019 року.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілого ОСОБА_6 , законного представника потерпілого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_4 , представника персоналу органу пробації - Костянтинівського МРВ філії ДУ «Центр пробації».

Обвинуваченого ОСОБА_5 доставити конвоєм.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження застосування запобіжного заходу шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1