Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/2225/17
Провадження № 1-кп/644/48/19
УХВАЛА
Іменем України

17 жовтня 2019 року.
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0004259 від 27 грудня 2016 року по обвинуваченню:

ОСОБА_8 , 1976 року народження, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з обвинувальним актом, складеним у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на два місяці. Клопотання мотивовано тим, що судовий розгляд кримінального провадження не закінчений, на теперішній час у відношенні обвинуваченого продовжують існувати ризики, передбачений ст. 177 КПК України, а саме, ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, а інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити дієвості цього судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, обраного у відношенні його підзахисного, з тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що ОСОБА_8 був затриманий 28.12.2016 року і в силу ч. 5 ст. 72 КК України вже відбув більше п`яти років з можливого вироку суду, у відповідності до ст. 89 КК України вважається не судимим, обґрунтовано сподівається на умовно дострокове звільнення за вироком суду за ч. 1 ст. 115 КК України. Під час судового розгляду вчинення ОСОБА_8 умисного вбивства свого підтвердження не знайшло, ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні. Формально залишається лише ризик можливого переховування ОСОБА_8 від суду, але і цей ризик повністю протирічить матеріалам справи. На думку захисника, подальше тримання обвинуваченого під вартою створить можливість здійснення на нього тиску з метою повного визнання вини.

Потерпіла клопотання прокурора підтримала, проти задоволення клопотання захисника заперечувала.

Обвинувачений ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, клопотання захисника підтримав.

Прокурор проти задоволення клопотання захисника заперечував.

Вислухавши прокурора, потерпілу, обвинуваченого та його захисника, вивчивши матеріали судового провадження, судова колегія вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а підстави для задоволення клопотання захисника відсутні. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Як вбачається з матеріалів судового провадження ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених частиною першою даної статті. Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу повинен врахувати всі обставини, які можуть вплинути на вид обраного запобіжного заходу.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 обраний у вигляді тримання під вартою Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 30 грудня 2016 року і останній раз продовжений ухвалою того ж суду від 21 серпня 2019 року на два місяці. Зазначений строк спливає.

З урахуванням вимог ч. 5 ст. 9 КПК України судом при вирішенні питання про запобіжний захід враховується практика Європейського суду з прав людини, згідно якої сама по собі тяжкість інкримінованого правопорушення не може бути підставою для обрання чи продовження дії запобіжного заходу, але, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».
На підставі наявних матеріалів судового провадження суд вбачає наявним у кримінальному провадженні ризик того, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, при цьому обґрунтованість цього ризику полягає в тому, що можливість призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років може викликати загрозу його втечі, про що також викладено правову позицію в рішенні ЕСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».
Дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, на час затримання офіційно не працював, за місцем реєстрації не проживав, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, після вчинення інкримінованого правопорушення залишив місце його вчинення, у своїй сукупності свідчать про відсутність у обвинуваченого стійких соціальних зв`язків і можливість зміни ним місця проживання з метою ухилення від суду.
Також, суд вважає наявним у кримінальному провадженні ризик можливого вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий, ці його судимості не погашені, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що у своїй сукупності свідчить про стійку суспільно небезпечну поведінку обвинуваченого.
На теперішній час судовий розгляд кримінального провадження триває, у справі призначено судово - психологічну експертизу.
Згідно листа Харківського НДІСЕ № 3077/05-21/8/19 від 22.07.19 завідувача лабораторії почеркознавчих, лінгвістичних мистецтвознавчих досліджень ХНДІСЕ ОСОБА_9 ,у зв`язку зі звільненням судового експерта, якому було призначено проведення експертизи, і великого навантаження експертів психологів експертиза може бути виконана не раніше листопада грудня 2019 року.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку про неможливість закінчення судового розгляду кримінального провадження, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання його під вартою, і, як наслідок цього, відсутність підстав для зміни обраного у відношенні обвинуваченого запобіжного заходу на більш м`який і необхідність продовження дії раніше обраного у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань (№ 27) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на два місяці, а саме, до 15 грудня 2019 року.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу, обраного у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 , на домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через районний суд..

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3