Справа № 453/900/19
№ провадження 1-кп/453/120/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 серпня 2019 року Сколівський районний суд Львівської у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ;
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження про обвинувачення:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця пос. 17-ий квартал Теврізького району Омської області Російської Федерації та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм ПрАТ «Львівобленерго» СО ЛЕАТ, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-
ОСОБА_4 , 25.04.2019 року у світлу пору доби, приблизно 15 год. 10 хв., керуючи технічно-справним автомобілем марки «ГАЗ 66», реєстраційний номер НОМЕР_1 , їдучи в урочищі «Копані» с. Нижнє Синьовидне Сколівського рпайону Львівської області, порушив вимоги Розділу 1 п.п. 1.5; Розділу 2 п.п. 2.3 б), д); Розділу 12 п. 12.1; Розділу 28 п. 28.3 а) Правил дорожнього руху України, які виразились у тому, що він підчас спуску гірською дорогою, не вибравши безпечної швидкості руху та не врахувавши дорожню обстановку, в ході руху вимкнув передачу, в результаті чого транспортний засіб, набирав швидкості і ставши некерованим, зіткнувся з деревом.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «ГАЗ 66», р.н. НОМЕР_1 отримав технічні пошкодження, а потерпілим-пасажирам: ОСОБА_5 спричинено закритий перелом нижньої третини великогомілкової кістки, який згідно висновку експерта №59 від 19.07.2019 року є середньої тяжкості тілесним ушкодженням, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_6 спричинено переломи зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки, нижньої третини правої малогомілкової кістки і правої п`яткової кістки, які згідно висновку експерта №57 від 19.07.2019 року є середньої тяжкості тілесним ушкодженням, що спричинило тривалий розлад здоров`я, ОСОБА_7 спричинено переломи верхньої і нижньої віток лобкової кістки і сідничної кістки праворуч, які згідно висновку експерта №58 від 19.07.2019 року є середньої тяжкості тілесним ушкодженням, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення йому змісту ч. 3 ст. 349 КПК України та переконання суду у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, вину визнав повністю та підтвердив наведені в обвинувальному акті обставини. На даний час він щиро кається у скоєному, просить його суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції з вказано приводу, заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та розяснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження, які ніким не оспорюються.
На підставі вищенаведеного, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена у судовому засіданні повністю.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілим середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.
ОСОБА_4 вчинив злочин невеликої тяжкості.
Помякшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обранні йому міри покарання обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення при обранні йому міри покарання обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.
При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Суд враховує і те, що обвинуваченим ОСОБА_4 внаслідок кримінального правопорушення майнова шкода потерпілим не заподіяна.
Крім того, як вбачається із досудової доповіді, виконаної 23.08.2019 року року Стрийським міськрайонним відділом філії державної установи «Центр пробації» у Львівській області на обвинуваченого ОСОБА_4 , результати його оцінки показали низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, а, отже існує ймовірність виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб).
З урахуванням наведених обставин, суд під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, у виді штрафу, яке є необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, без позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк, оскільки ОСОБА_4 працює водієм і це є єдиним заробітком на прожиття.
Долю речових доказів та питання щодо стягнення судових витрат слід вирішити у порядку, визначеному ст. ст. 100, 124 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень, без позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речовий доказ: автомобіль марки «ГАЗ 66», р.н. НОМЕР_1 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 - повернути ПрАТ «Львівобленерго».
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави: судові витрати за проведення судової автотехнічної експертизи №1/755 від 10.07.2019 року з дослідження технічного стану автомобіля марки «ГАЗ 66, реєстраційний номер НОМЕР_1 в сумі 1 570, 10 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) грн. 10 коп.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя