233 № 219/2373/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого

судді : ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за

участю

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 (відеоконференція),

захисників ОСОБА_6 (відеоконференція), ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 (відеоконференція), ОСОБА_9 (відеоконференція),

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка Донецької області, в рамках окремої процесуальної дії, клопотання прокурора «про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою» у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 обвинувачений у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадженнявідносно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, ОСОБА_9 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187 КК України.
Прокурор, надавши суду відповідні письмові клопотання, у судовому засіданні просила продовжити строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки не перестали існувати обставини та ризики, які були враховані при вирішенні питання щодо обрання та продовження запобіжного заходу останнім.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених, просили змінити на більш м`яку, а саме домашній арешт, вважаючи, що такий захід буде достатнім для виконання покладених на обвинувачених судом обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_7 заперечували проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинувачених. Та підтримали думку сторони захисту щодо змінити обвинуваченим міризапобіжного заходу на більш м`який, а саме домашній арешт.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та його вимоги, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.05.2019 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 20.07.2019 включно.

На поточний час судове провадження відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не завершено та завершити до закінчення строку тримання під вартою останніх, тобто до 20 липня 2019 року не можливо.

Обговоривши з учасниками кримінального провадження питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд вважає, що на час розгляду справи не зникли підстави вважати про існування ризиків, передбачених у ч. 2 ст.177 КПК України, а саме: що «переховуватися від суду» та «вчинити інше кримінальне правопорушення», бо ОСОБА_8 раніше вже скоїв корисливі правопорушення, за що був притягнутий до кримінальної відповідальності, але знову обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину та розуміючи і усвідомлюючи всю тяжкість обвинувачення, та те, що за це йому може буде призначено покарання, пов`язане з позбавленням волі, все це, а також відсутність в нього стійких соціальних зв`язків, може спонукати обвинуваченого ОСОБА_8 до зникнення та продовження вчинення кримінальних правопорушень, а також ризик «незаконно впливати на свідків» у кримінальному провадженні з метою надання ними недостовірних показів у суді, які на цей час не допитані, оскільки ОСОБА_8 є постійним мешканцем села Берестове Бахмутського району Донецької області, де проживають і свідки, що створює ризик впливу на них.

Також, щодо питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , суд вважає, що на час розгляду справи не зникли підстави вважати про існування ризиків, передбачених у ч. 2 ст.177 КПК України, а саме: «переховуватися від суду», оскільки ОСОБА_9 є мешканцем іншої області, обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, та розуміючи і усвідомлюючи всю тяжкість обвинувачення, те що за це йому може буде призначено покарання пов`язане з позбавленням волі, що може спонукати обвинуваченого ОСОБА_9 до зникнення, а також ризик «незаконно впливати на свідків» у кримінальному провадженні з метою надання ними недостовірних показів у суді, і які на цей час не допитані, тому що ОСОБА_9 є військовослужбовцем В/ч НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_1 , де проживають і свідки, перебував на військовій службі та мав доступ до автоматичної зброї, що створює ризик впливу на свідків.

Існуючи вищенаведені ризики, передбачені ст.177 КПК України, які суд оцінює у сукупності, а не окремо, унеможливлюють зміну обраного щодо обвинувачених запобіжного заходу на більш м`який, який, як і раніше так, і на зараз, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Тож зазначені та встановлені судом ризики виправдовують продовження обраного відносно обвинувачених запобіжних заходів, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, тобто до 20 липня 2019 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинувачених, не даючи оцінки зібраним доказам, приймаючи до уваги тяжкість покарання, що їм загрожує у разі визнання їх винними у його скоєнні; дані про осіб обвинувачених, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, зазначені у ч.2 ст. 177 КПК України, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на строк шістдесят днів.

З урахуванням ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема вчинення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , злочину із застосуванням насильства, підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. 315 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 15 вересня 2019 року.

Продовжити дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187 КК України, на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 15 вересня 2019 року.

Обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_9 тримати під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам та прокурору, а також направити начальнику ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)».

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з моменту проголошення, а особами які тримаються під вартою з моменту отримання копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3