Провадження № 1-кс/760/9429/19
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2019 слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.05.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0001165, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2018 року,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва з вищезазначеною скаргою та просить скасувати постанову детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.05.2019 р. про закриття кримінального провадження №0001165 від 28.11.2018 р. та відновити досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001165 від 28.11.2018 р.
Заявник ОСОБА_3 обґрунтовує скаргу посиланням на те, що в провадженні відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України перебуває на досудовому розслідуванні кримінальне провадження за № №0001165 від 28.11.2018 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 170 КК України.
08.06.2019 р. ОСОБА_3 листом отримав копію постанови детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.05.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0001165 від 28.11.2018 р.
Вважає, дану постанову незаконною і передчасною, а тому підлягає скасуванню.
В судовому засіданні особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задовольнити із підстав викладених у ній.
Детектив в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, скарга містить твердження, які не відповідають дійсності. Зокрема зазначив, що скаржник ОСОБА_3 начебто стверджує про наявність переліку обов`язкових процесуальних дій, які не вчинив слідчий (детектив) у зазначеному кримінальному проваджені, однак детектив не погоджується з таким його твердженням, оскільки такого переліку закон не встановлює і не визначає, а ті дії, які закон зобов`язує слідчого вчиняти (до прикладу, повідомити про початок досудового розслідування, надати витяг з ЄРДР з відповідними даними), були здійсненні, що підтверджується матеріалами провадження.
Більш того, ОСОБА_3 , який неодноразово викликався на допит та жодного разу не з`явився, не ознайомившись з матеріалами досудового розслідування, констатує незаконність постанови та її невідповідність вимогам ст. 110 КПК України та інших положень законодавства, перебираючи на себе повноваження слідчого судді.
Також, ОСОБА_3 стверджує про відсутність всупереч вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України в оскаржуваній постанові ряду відомостей (переліку проведених слідчих дій, правової оцінки фігурантам, підпису керівника підрозділу тощо), які зазначена стаття закону, як і в цілому КПК України, не передбачає.
Не відповідає дійсності твердження про незабезпечення розгляду його заяв, оскільки усі його заяви та клопотання були розглянуті у визначеному законом порядку, а доводи заяви від 12.10.2018 за вих. 32642/12 (вх. №В-9253) перевірялись в ході досудового розслідування. Вимоги відповідної ухвали слідчого судді про внесення відомостей до ЄРРДР також виконанні, про що повідомлялись скаржник і суд та жодна із зацікавлених сторін не подавала свої зауваження/клопотання/ скарги тощо з цього приводу.
Детектив зазначає, що оскаржувана постанова була прийнята оцінюючи докази, зібрані в ході досудового розслідування, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, встановлених в межах кримінального провадження та керуючись законом, тому постанова є законною та вмотивованою.
Заслухавши ОСОБА_3 , детектива, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після проведення всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобам збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 223 КПК України слідчими (розшуковими) є дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для їх проведення є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Доказуванню у кримінальному провадженні згідно із ч. 1 ст. 91 КПК України підлягають, зокрема, подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Процесуальними джерелами доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є показання, речові докази, документи та висновки експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

В судовому засіданні встановлено, що 28.11.2018, на виконання ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 20.11.2018 у справі №760/26966/18, детективом Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0001165 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України, на підставі заяви ОСОБА_3 від 12.10.2018 р. за вих. №2642/12 (вх. № В-9253) та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні.
Постановою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.05.2019 р., кримінальне провадження № 0001165 від 28.11.2018 р. закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України, у зв`язку з встановленням відсутністю в діях керівника Головного підрозділу детективів Національного бюро України ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України.
Частиною 3 статті 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених Кримінально процесуальним кодексом України, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
З аналізу положень ст.110 КПК України вбачається, що постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин.
Разом з тим, зазначені обставини не в повній мірі стали предметом аналізу органу досудового розслідування.
Згідно наданих матеріалів кримінального провадження № 0001165 від 28.11.2018 р. вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості були внесені на виконання ухвали слідчого судді від 20.11.2018 у справі №760/26966/18, якою було зобов`язано Національне антикорупційне бюро України внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення, на підставі заяви ОСОБА_3 від 12.10.2018 р. за вих. №2642/19 (вх. № В-9253).
30.05.2019 р. старшим детективом Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_6 прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0001165 від 28.11.2018 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Як зазначено в мотивувальній частині постанови детектива НАБУ, що в ході досудового розслідування був допитаний як свідок ОСОБА_5 , який показав, що він у жодних стосунках товариського чи неприязного характеру із ОСОБА_3 не перебуває, причин негативно чи ворожо ставитись до останнього не має. Про вищезазначені обставини йому відомо з даних системи електронного документообігу «АСКОД», а його участь в отриманні та виконання ухвали слідчого судді обмежилась лише її невідкладною передачею для виконання керівнику органу досудового розслідування, який уповноважений забезпечувати її виконання та прийняття відповідних процесуальних рішень. Також ОСОБА_5 заперечив вчинення діянь спрямованих на умисне невиконання клопотань та/або ухвали, перешкоджання їх виконанню іншими особами або приховування злочину шляхом невиконання ухвали слідчого судді, втручання в діяльність судді, а також щодо перешкоджання діяльності громадської організації «Україна» проти свавілля чиновників» та/або ОСОБА_3 як її представника. При цьому ОСОБА_5 зауважив, що з огляду на вищевказану інформацію щодо вжитих заходів до виконання ухвали слідчого судді, жодних негативних наслідків для ОСОБА_3 , не настало і збитків або шкоди йому не спричинено. Разом з тим, він не позбавлений права доводити судовому порядку факт спричинення йому збитків чи шкоди, якщо вважає, що такий мав місце.
Таким чином, детективом НАБУ встановлено відсутність складу злочину, передбаченого ст. 170 КК України, в діяннях керівника Головного підрозділу детективів Національного бюро ОСОБА_5 щодо перешкоджання діяльності громадської організації шляхом незабезпечення розгляду клопотання від 24.11.2017 р. за Вих. №1995/24 та не виконання ухвали слідчого судді від 04.01.2018 р. у справі №760/27393/17, відтак наявна підстава, передбачена п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження, тоді як продовження досудового розслідування суперечитиме ч. 1 ст. 284 КПК України, згідно з якою наявність відповідних обставин породжує обов`язок слідчого, прокурора прийняти рішення про закриття кримінального провадження.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0001165 від 28.11.2018, детектив під час досудового розслідування обмежився лише допитом керівника Головного підрозділу детективів Національного бюро України ОСОБА_5 , не допитав особу, яка подала заяву про можливе вчинення кримінального правопорушення - ОСОБА_3 . Постанова не вмотивована, в ній не зазначено, про які саме обставини вказував заявник в своїй заяві про вчинення, на його думку, злочину та які обставини були встановлені під час досудового розслідування, які спростовують вказані в клопотанні доводи.
Детектив не розглянув заяви ОСОБА_3 №2794/17 від 17.12.2018 року в порядку ст. 220 КПК України, на надав йому відповіді в порядку ст. 220 КПК України на його заяву, не був допитаний ОСОБА_3 , а також не були допитані свідки.
За таких обставин, приймаючи доводи викладені в скарзі та відсутність в матеріалах закритого кримінального провадженні будь-яких даних, крім протоколу допиту керівника Головного підрозділу детективів Національного бюро України ОСОБА_5 , які б свідчили про повноту та всебічність проведеного досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку про те, що рішення про закриття кримінального провадження є передчасним, а відповідна постанова не містить належного його обґрунтування.
У зв`язку з зазначеним, слідчий суддя вважає за доцільне задовольнити скаргу ОСОБА_3 в частині скасування постанови від 30.05.2019 про закриття кримінального провадження №0001165 від 28.11.2018р.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
З огляду на те, що слідчий суддя прийшов до висновку про скасування постанови про закриття кримінального провадження, вважаю за необхідне зазначити, що наслідком даного скасування є продовження слідчим досудового розслідування у кримінальному провадження та вчинення всіх необхідних слідчих процесуальних та слідчих (розшукових) дії з метою закінчення досудового розслідування.
Таким чином, слідчий суддя вважає, що з метою не порушення дискреційних повноважень слідчого у задоволенні скарги в частині зобов`язання відновити проведення досудового розслідування за матеріалами кримінального провадження №0001165 від 28.11.2018 р., слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про часткове задоволення скарги.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.05.2019 р. про закриття кримінального провадження №0001165, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2018 року задовольнити частково.
Постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 від 30.05.2019 р. про закриття кримінального провадження №0001165, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 170 КК України скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1