Провадження № 11-кп/4820/422/19
Справа № 681/1435/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст. 186,
ч.1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :
судді - доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за 0000426 від 28.08.2018 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2019 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Полонського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2019 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого:
- 23 травня 2017 року Полонським районним судом Хмельницької області за ч.1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;
- 20 листопада 2017 року Полонським районним судом Хмельницької області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до 3-х місяців 12 днів арешту, 21.02.2018 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
визнано винуватим у вчиненні злочинів передбачених за ч.2 ст.185, ч.3 ст.15, ч.3 ст.186, ч.1 ст.125 КК України, та призначено йому покарання за: ч.2 ст. 185 КК України 1(один) рік і 6 (шість) місяців позбавлення волі; ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі; ч.1 ст. 125 КК України 120(сто двадцять) годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю призначених покарань шляхом поглинання менш суворого більш суворим остаточно визначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Цивільний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 852 грн.98 коп. та компенсацію на відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати пов`язані з проведенням товарознавчої експертизи в розмірі 572 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_8 змінено на взяття під варту із зали суду.

Строк покарання ОСОБА_8 рахується з 09.04.2019 року.

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Згідно вироку, 22.08.2018 близько 23 год., обвинувачений ОСОБА_8 , будучи особою, яка має непогашену судимість за раніше вчинені корисливі злочини за місцем свого проживання у квартирі АДРЕСА_3 , із знайомим ОСОБА_10 розпивали спиртні напої. Коли останній в результаті сп`яніння заснув ОСОБА_8 перебуваючи на кухні на кухонному столі побачив мобільний телефон марки та моделі «Samsung GТ - С3011» із стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар», залишений ОСОБА_10 . Скориставшись тим, що ОСОБА_10 заснув, діючи умисно, з корисливих спонукань, повторно заволодів даним мобільним телефоном, яким згодом розпорядився на власний розсуд, чим завдав матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 335 гривень.

31 серпня 2018 року у ОСОБА_8 виник умисел заволодіти чужим майном. Для реалізації свого злочинного наміру, обвинувачений обрав нічний час і вжив заходи проти його викриття у злочині, одягнув на обличчя балаклаву.

Близько 22 годині 30 хвилин 31.08.2018року ОСОБА_8 проник на територію двору по АДРЕСА_4 та попрямував до будинку у якому проживала ОСОБА_9 , яка була знайома його матері. Остання почула шум у дворі, вийшла на поріг веранди та тримаючи у правій руці мобільний телефон, з увімкненим ліхтариком оглядала територію двору. ОСОБА_8 , який був біля будинку з метою відкритого заволодіння мобільного телефону, підбіг до потерпілої, схопив за руку у якій знаходився мобільний телефон та намагаючись його вирвати, сильно штовхнув її у приміщення веранди, в яку незаконно проник, де став його відбирати. Потерпіла, виявляючи опір, лівою рукою схопила за верхній одяг ОСОБА_8 та разом з ним впала на підлогу веранди. Під час сутички ОСОБА_9 через фізичне насильство, звільнила праву руку від мобільного телефону та зірвала з обличчя нападника балаклаву і впізнала, ОСОБА_8 , який є сином її знайомої.

Злякавшись викриття ОСОБА_8 залишив на місці сутички належний ОСОБА_9 мобільний телефон, внаслідок чого свій злочинний намір не довів до кінця.

Маючи мету реалізувати свій злочинний намір до кінця, та будучи обуреним поведінкою ОСОБА_9 , яка своїми активними діями не дала йому можливість вчинити відкрите викрадення її майна, повернувся у її двір та з останньою вступив у словесну суперечку. Під час сварки ОСОБА_8 на ґрунті помсти, діючи умисно із прикладанням фізичної сили, кулаком правої руки наніс їй удар в ділянку лівої щелепи обличчя та два удари у тім`яну ділянку голови ОСОБА_9 , після чого залишив місце події.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синця у лівій виличній ділянці голови, які за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 просить вирок в частині засудження обвинуваченого ОСОБА_8 за вчинення злочинів, передбачених ч.1 ст. 125, ч.3 ст.15 ч.3 ст. 186 КК України скасувати, а провадження закрити. Змінити вирок в частині засудження обвинуваченого ОСОБА_8 за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання без позбавлення волі. Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 з під варти в залі суду. Вважає, що суд першої інстанції при ухваленні вироку допустив порушення вимог ст. 370 КПК України.

Вказує, що ОСОБА_8 свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 125, ч.3 ст.15 ч.3 ст. 186 КК України не визнає, оскільки потерпілу ОСОБА_9 не бив і телефон не у неї не відбирав. Вказує, що згідно пояснень обвинуваченого, в той час він перебував у центрі місті, де грав на гральних автоматах, що можуть підтвердити свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .. Звертає увагу, що дані обставини також можна було підтвердити записом з відеореєстратора, який на сьогодні витертий, однак слідчий на той час не перевіривши пояснення ОСОБА_8 , допустив втрату доказу чим порушив права останнього.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність та обґрунтованість рішення суду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до норм, передбачених ч.1 ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції переглядається в межах апеляційної скарги.

Винність ОСОБА_8 по епізоду у вчиненні незакінченого замаху на відкрите заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_9 , поєднаного з проникненням в житло та заподіяння останній тілесних ушкоджень легкого ступеню, підтверджується дослідженими доказами, яким суд першої інстанції дав вірну кримінальну правову оцінку.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 винним себе не визнав та вказав, що в зазначену пору доби знаходився із друзями на гральних автоматах. Однак, у своїх поясненнях в суді першої інстанції не заперечував, що потерпіла ОСОБА_9 є знайома його матері і він згідний відшкодувати шкоду потерп

ілій, а в останньому слові в суді першої інстанції заявив, що кається у вчинені своїх дій.

Крім того, незважаючи на невизнання своєї вини у незакінченому замаху на відкрите заволодіння мобільного телефону належного ОСОБА_9 та нанесення їй тілесних ушкоджень, винність ОСОБА_8 в інкримінованому злочині підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 31.08.2018 року близько 22 години 30 хвилин за місцем свого проживання її малолітній син почув, що по дворі хтось ходить. Вона з мобільним телефоном, в якому увімкнула ліхтар, вийшла на поріг веранди і стала освітлювати двір. Несподівано, з кутка веранди на неї напав невідомий чоловік в балаклаві та став виривати з рук телефон, але вона виявила опір. Тоді він її сильно штовхнув в приміщення веранди, де вони удвох впали на підлогу. Під час сутички телефон з її рук випав і вона зняла балаклаву з обличчя нападника, в якому впізнала ОСОБА_8 , сина її знайомої. В цей час малолітній син вибіг на вулицю і став звати на допомогу. ОСОБА_8 злякавшись, залишив телефон і з місця події втік. В цей час вона зателефонувала своєму братові. Через деякий час, ОСОБА_8 повернувся і вступив з нею у словесну суперечку, під час якої підбіг до неї і кулаком правої руки наніс удар в ділянку лівої щелепи обличчя та два удари у тім`яну ділянку голови, чим заподіяв тілесні ушкодження, після чого вибіг з подвір`я у невідомому напрямку.

Згідно пояснень свідка ОСОБА_13 , 31.08.2018 року, вночі до нього зателефонувала сестра ОСОБА_9 та повідомила, що на неї здійснив напад ОСОБА_8 .. Він приїхав до місця її проживання. Через деякий час, біля будинку він зустрів ОСОБА_8 , який був роздягнутий (оголений торс), у правій руці у нього був камінь обмотаний кофтою, а в лівій балаклава, на якій були залишки тирси, що знаходилась у дворі сестри, так як напередодні він пиляв дрова. Він намагався затримати обвинуваченого та викликати поліцію, однак ОСОБА_8 вирвався і втік.

Вина обвинуваченого об`єктивно стверджується даними висновку експерта № 397 від 04.09.2018 року, згідно яких у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синця в лівій виличній ділянці, дане тілесне ушкодження відноситься до легкої ступені тяжкості і могло виникнути в строк та при обставинах вказаних ОСОБА_9 ..

Крім того, при відтворенні в судовому засіданні суду першої інстанції слідчої дії пред`явлення особи для впізнання, за участю малолітнього ОСОБА_14 , останній вказав на особу, яка вчинила напад на його матір, під №1, під яким знаходився ОСОБА_8 ..

Посилання захисника на непричетність ОСОБА_8 до вчинення вказаних злочинів, оскільки він в той час перебував у центрі місті, де грав на гральних автоматах, були предметом дослідження суду першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.

В якості свідка в суді першої інстанції, за клопотанням обвинуваченого ОСОБА_8 було допитано ОСОБА_11 , який пояснив, що дійсно один раз був випадок, коли вони з ОСОБА_8 були на гральних автоматах, але коли саме і в який період не пам`ятає.

Судом дані показання визнані недопустимими, оскільки обвинуваченим вони були відкриті з порушенням порядку передбаченого ст. 290 КПК України.

Суд оцінивши наведені докази у справі, у їх сукупності, обґрунтовано визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст. 125, ч.3 ст.15 ч.3 ст. 186 КК України, а доводи захисту про заперечення обвинуваченим факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 та намагання відібрати у останньої телефон, не знайшли свого підтвердження.

Доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину та кримінально-правова оцінка діяння, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, згідно вимог ст.404 КПК України, колегією суддів не перевіряються, оскільки законність і обґрунтованість вироку, в цій частині, не оскаржується.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, в частині призначення суворого покарання обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та в необхідності змінити вирок призначивши йому покарання без позбавлення волі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами, при призначенні покарання суд повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і мети, способу, обстановки стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Призначене покарання обвинуваченому відповідає загальним засадам передбачених у ст. 65 КК України.

Як вбачається з вироку, судом враховано те, що ОСОБА_8 раніше засуджувався за корисливі злочини, судимість за які не погашена, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, обставиною, яка пом`якшує покарання, судом враховано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди шляхом повернення викраденого майна потерпілому по епізоду від 22.08.2018, обставинами, які обтяжують покарання судом визнано рецидив злочинів, а по епізоду від 31.08.2018року є вчинення злочину у присутності дитини.

Крім того, судом першої інстанції враховано досудова доповідь уповноваженого органу з питань пробації з оцінки статистичних та динамічних факторів ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину оцінюється як високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_8 без позбавлення волі або обмеження волі є неможливим.

Суд призначаючи покарання за сукупністю злочинів дотримався загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України. Призначене покарання в межах санкцій частини інкримінованих ОСОБА_8 статей КК України є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення більш м`якого покарання, колегія суду не вбачає.

За таких обставин апеляційна скарга захисника не може бути задоволена. Підстав, які б тягли за собою скасування або заміну вироку суду колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Полонського районного суду Хмельницької області від 09 квітня 2019 року, стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: