Справа № 364/1332/19
Провадження № 1-кп/364/152/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2019 р. Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

його законного представника ОСОБА_6 ,

представника уповноваженого органу з питань пробації Володарського районного сектору філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду Володарського районного суду Київської області в смт Володарка Київської області за угодою про примирення кримінальне провадження, внесене 23.10.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матвіїха Володарського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічна, непрацюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, віськовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 28.04.2019 р. близько 02:00 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи поблизу території домоволодіння АДРЕСА_2 , побачив як у потерпілого ОСОБА_5 з куртки, в яку той був одягнений, на земельне покриття випав мобільний телефон, марка «LENOVO», модель «А6010», червоного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , після цього ОСОБА_4 вирішив його викрасти з метою особистого збагачення, тому, діючи таємно, умисно, з корисливого мотиву, усвідомлюючи, що посягає на чужу власність і вилучає чуже майно, на яке не має ніякого права, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди власнику, викрав описаний мобільний телефон та помістив його в кишеню власних штанів. Незважаючи на подальші пошуки потерпілим ОСОБА_5 належного йому майна, ОСОБА_4 викрадену річ не повернув, про цей факт нікого не повідомив. Надалі ОСОБА_4 зазначеним мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд.

За висновком судової товарознавчої експертизи від 28.10.2019 р. № 3612/19 ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «LENOVO», модель «А6010», червоного кольору, який був придбаний у 2016 році, на момент вчинення злочину, тобто за станом на 28.04.2019 р. становила 1 250 грн. 00 коп.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 1 250 грн.

Разом з тим, 31.10.2019 р. між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 у присутності його законного представника ОСОБА_8 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 , з іншого боку, укладено угоду про примирення відповідно до статей 468, 469, 471 Кримінального процесуального кодексу України(далі КПК України), за умовами якої потерпілий і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за частиною першою статті 185 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин вчинення злочину, ідентично викладених як в обвинувальному акті, так і в угоді про примирення.

За зазначеною угодою ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні під час досудового розслідування, завдана шкода відшкодована повністю шляхом повернення викраденого мобільного телефону та відшкодуванням збитків, пов`язаних з пошкодженням цього телефону та неналежною його роботою.

У підготовчому судовому засіданні 09.12.2019 р. обвинувачений ОСОБА_4 також повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, ствердив викладені в обвинувальному акті та в угоді про примирення обставини його вчинення, вказавши на те, що щиро шкодує про вчинене.

Надані в підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 показання є логічними і послідовними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позицій.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), та кваліфікує такі дії за частиною першою статті 185 КК України.

Крім того, угодою про примирення від 31.10.2019 р. сторонами погоджено покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за частиною першою статті 185 КК України, а саме: у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також в укладеній сторонами угоді про примирення передбачені наслідки її укладення і затвердження, наслідки невиконання цієї угоди, визначені статтями 473, 476 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Кримінальне провадження підсудне Володарському районному суду Київської області на підставі частини першої статті 32 КПК України; ухвалою суду від 14.11.2019 р. у порядку статті 314 КПК України призначено підготовче судове засідання на 09.12.2019 р.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди. Згідно зі статтею 468, частиною третьою статті 469 КПК України у кримінальному проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 КК України, який за визначенням статті 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

На виконання вимог статті 474 КПК України судом з`ясовано обставини, які дають змогу впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком усвідомлює свої права, визначені пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України, наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені частиною першою статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з`ясовано у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Матвіїха Володарського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , а так само у його законного представника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженеця с. Надросівка Володарського району Київської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що вони цілком розуміють наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, підтвердивши відшкодування завданої шкоди, претензій до обвинуваченого не мають.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови укладеної сторонами угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, підстави для відмови в затверджені цієї угоди, передбачені частиною сьомою статті 474 КПК України, відсутні.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, суд дійшов до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України.

З огляду на викладене та враховуючи, що обставин, які згідно зі статтею 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 , досудовим розслідуванням та судом не встановлено, беручи до уваги наявність обставин, що згідно зі статтею 66 КК України пом`якшують йому покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 31.10.2019 р. між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 у присутності його законного представника ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , і призначення останньому узгодженого сторонами покарання.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до набрання вироком законної сили, суд, враховуючи думку прокурора щодо відсутності підстав для обрання йому запобіжного заходу, а також беручи до уваги, що обвинувачений не становить собою суспільної небезпеки, не ухилявся від викликів до суду, а міра покарання, яка йому призначається, не пов`язана з ізоляцією від суспільства, тому суд за таких обставин вважає недоцільним обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Завдана обвинуваченим ОСОБА_4 матеріальна шкода відшкодована в повному обсязі. Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує за вимогами статті 100 КПК України.

Керуючись частиною першою статті 185 КК України, статтями 100, 314, 369-371, 373, 374, 376, 392-395, 474, 475, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 31.10.2019 р. між неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 у присутності його законного представника ОСОБА_6 , з одного боку, та обвинуваченим у кримінальному провадженні, внесеному 23.10.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173, ОСОБА_4 , з іншого боку.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про примирення від 31.10.2019 р. покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази у кримінальному провадженні, внесеному 23.10.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173, а саме: мобільний телефон марки «LENOVO», модель «А6010», червоного кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , дві сім-карти операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Водафон», що передані на відповідальне зберігання законному представнику потерпілого, залишити власникові.

Копію цього вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору ОСОБА_3 , неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 та його законному представнику ОСОБА_6 .

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених частиною третьою статті 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1