Справа № 1-664/2010
Провадження № 1-в/161/191/19
П О С Т А Н О В А
про скасування арешту майна

м. Луцьк 22 липня 2019 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про скасування арешту майна, в порядку ст.ст.409, 411 КПК України (в ред.1960 року), Розділу 9 «Перехідних положень», а саме квартири АДРЕСА_1 , накладений старшим слідчим прокуратури м.Луцька ОСОБА_5 під час досудового слідства у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_4 за ст.191 ч.5 КК України. Згідно вироку Луцького міськрайонного суду від 13.12.2010 року його визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.191 КК України та призначено покарання, з застосуванням ст.75, 76 КК України. Даним вироком вирішено цивільний позов, стягнуто з нього в користь ПП «Тор-Тех» 189 401, 17 грн, майно підсудного, на яке накладено арешт, постановлено звернути в рахунок стягнення за цивільним позовом. Вирок набрав законної сили 29.12.2010 року. З моменту постановлення вироку пройшов тривалий час, покарання відбуте повністю. Однак стягнення на майно вищевказану квартиру, в рахунок погашення цивільного позову, звернено не було. Окрім того, ПП «Тор-Тех» припинило свою діяльність у 2015 році, відповідно до судового рішення постанови Волинського окружного адміністративного суду від 18.09.2015 р. Однак згідно відомостей з Державного реєстру речових прав вищевказана квартира знаходиться під арештом. Оскільки строк пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання закінчився і не може бути пред`явлений, ПП «Тор-Тех» припинило свою діяльність, виконання вироку суду в цій частині не проведено не з його вини (він не перешкоджав його виконанню), тому подальше накладення арешту порушує його конституційні права на володіння, користування і розпорядження майном, в зв`язку з чим просить скасувати арешт.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши додані докази, заслухавши думку прокурора, який заперечив щодо скасування арешту вказаного майна, дослідивши матеріали справи №1-664/10 та відповіді, отримані на запити суду, суд приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань.

Згідно ст.8 Конституції України норми Конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до вимог ст.126 КПК України (в ред.1960 року) забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна проводиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

На виконання даної вимоги закону, на підставі ст.125, 126 КПК України, старшим слідчим прокуратури м.Луцька ОСОБА_5 , було накладено арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед якого квартира, що за адресою АДРЕСА_2 .

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.12.2010 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2, ч.3 ст.191 КК України та, на підставі ст.70 КК України, призначено покарання 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного основного покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку тривалістю 3 роки, з покладенням обв`язків, визначених ст.76 КК України (перелік яких вказано у вироку). Цивільний позов ПП «Тор-Тех» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 в користь ПП «Тор-Тех» 189 401, 17 грн. Майно підсудного, на яке накладено арешт звернуто в рахунок стягнення за цивільним позовом.

Вирок набрав законної сили 29.12.2010.

Виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 в користь ПП «Тор-Тех» 189 401, 17 грн матеріальної шкоди скеровано для виконання начальнику ДВС м.Вінниця (вих. №659к від 30.12.2010).

Згідно повідомлення ГТУЮ у Волинській області від 26.06.2019, 04.07.2019 виконавчі документи про стягнення заборгованості із ОСОБА_4 у територіальних відділах державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області станом на 25.06.2019 на виконані не перебувають та не перебували. Окрім того, ПП «Тор-Тех» станом на 25.06.2019 перебуває в стані припинення на підставі рішення Волинського окружного адміністративного суду від 18.09.2015. Правонаступники відсутні.

Згідно єдиного реєстру боржників на території України (в тому числі Вінницькій області) відносно ОСОБА_4 відсутні відкриті виконавчі провадження.

Таким чином, накладення арешту та утримання нерухомого майна буде продовжуватись без будь-яких законних підстав, оскільки згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited проти України», будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, оскільки відсутнє пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти. Як встановлено на вищевказане майно протягом 9 років стягнення не звернуто, ПП «Тор-Тех», в інтересах якого накладено вищевказаний арешт та постановлено звернути його в рахунок стягнення за цивільним позовом знаходиться в стані припинення, правонаступники відсутні, а тому відсутні законні підстави для продовження арешту на дане майно, оскільки таке рішення може тлумачитись недобросовісним, свавільним та таким, що порушує норми чинного національного та міжнародного законодавства.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи викладене, зважаючи на норми Конституції України, рішення Європейського Суду з прав людини, ст.2 КПК України ( в ред.1960 року), згідно якого завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суд приходить до висновку про необхідність зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 41, 55, 124 Конституції України, ст.ст. 125, 126, 273, 296, 409, 411 КПК України (в ред.1960 року), -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Зняти арешт, накладений згідно постанови старшого слідчого прокуратури м.Луцька ОСОБА_5 від 25.05.2010 на майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_2 .

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду на протязі 15 діб з моменту її проголошення.

Г О Л О В У Ю Ч И Й: