ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

представника потерпілих - ОСОБА_7

потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників - ОСОБА_10 , ОСОБА_11

обвинувачених - ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000061 від 23.11.2012 року за обвинуваченням:
ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпро, громадянин України, непрацевлаштований, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, з середньою освітою, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпро, громадянин України, має середньо-спеціальну освіту, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює експедитором ПП «АБ плюс», раніше не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У перших числах серпня 2012 року ОСОБА_12 зустрівся з раніше знайомим йому ОСОБА_14 , який за попередньою домовленістю приніс йому гроші в сумі 500 гривень для того, щоб ОСОБА_12 придбав йому за вказану суму 1 грам психотропної речовини «метамфітамін». Однак ОСОБА_12 , взявши зазначену суму грошей в подальшому відмовився від незаконного придбання психотропних речовин, а передані йому грошові кошти витратив на особисті потреби. При цьому знаючи про те, що ОСОБА_14 необхідно буде віддавати або гроші, або психотропну речовину, у ОСОБА_12 , який, не бажав повертати вказану суму грошей і знаючи наперед, що у ОСОБА_14 при собі завжди є грошові кошти і золоті прикраси, виник злочинний намір, спрямований на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_14 шляхом розбою, з наступним умисним протиправним заподіянням йому смерті.
11.08.2012 року в денний час, ОСОБА_12 в цілях підшукування місця для здійснення злочину, приїхав в район стадіону, розташованого по вул. Універсальній, буд. 5, де ОСОБА_12 у безлюдному місці серед заростей, що розташовано поруч з будинком АДРЕСА_3 , визначив це місце місцем вчинення вищевказаного злочину. Далі ОСОБА_12 подзвонив потерпілому ОСОБА_14 , якому для передачі назад грошей в сумі 500 гривень запропонував зустрітися в заздалегідь визначеному місці, тобто 25.08.2012 року о 23:00 годині в районі стадіону по вул. Універсальній у в м. Дніпропетровську. На що потерпілий ОСОБА_14 , будучи впевненим в сумлінності дій ОСОБА_12 , погодився на його вимогу.
15.08.2012 року приблизно о 20:30 годині ОСОБА_12 готуючись до злочину, взяв за місцем свого мешкання заздалегідь заготовлені для нападу і вбивства - рукавички, мотузку, ніж розкладний з ліхтариком, довжина клинка 86 мм., довжина леза 117 мм. Після чого зустрівся з ОСОБА_13 в районі вул. Калинової у м. Дніпропетровську, якого попросив бути присутнім під час зустрічі з ОСОБА_14 , нібито при передачі грошей, з наступною передачею цих грошей сестрі ОСОБА_12 ..
ОСОБА_13 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_12 , направлені на розбійний напад на ОСОБА_14 , з наступним його вбивством, та не усвідомлюючи підготовки до вчинення зазначених злочинів, довіряючи останньому, оскільки є давніми товаришами, пройшов на місце скоєння запланованого ОСОБА_12 злочину, а ОСОБА_12 до центрального входу стадіону «ім. Кірова», розташованого по вул. Універсальній, буд. 5 в м. Дніпропетровську, де його очікував потерпілий.
15.08.2012 року приблизно о 22 годині 30 хвилин, ОСОБА_12 , перебуваючи біля центрального входу на стадіоні «ім. Кірова» від заводу «ВРЗ», розташованого по вул. Універсальній буд. 5 у м. Дніпропетровську, запропонував ОСОБА_14 під надуманим приводом проїхати в гараж, де лежать гроші в сумі 500 гривень, на що потерпілий, будучи впевненим у сумлінності дій ОСОБА_12 , проїхав на своєму моторолері за вказаним ОСОБА_12 маршрутом. При цьому ОСОБА_12 , діючи за заздалегідь спланованим злочинним планом, проїжджаючи біля обговореного раніше місця майбутнього скоєння злочину, розташованого поруч з буд. АДРЕСА_3 , сказав ОСОБА_14 зупинитися. Під приводом сходити справити потребу, ОСОБА_12 відійшов трохи вбік, де, підготовлюючись до скоєння злочину, з метою приховання слідів, одягнув на руки печатки і дістав ніж, плануючи його використовувати як знаряддя злочину, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння майном ОСОБА_14 та вбивством, підійшов до останнього, після чого, використовуючи вищезазначений ніж як знаряддя злочину, застосовуючи насильство небезпечне для життя і здоров`я потерпілого, умисно, з корисливої зацікавленості завдав ним один удар ОСОБА_14 в тулуб праворуч. У цей час потерпілий, реально сприймаючи загрозу його життю та здоров`ю, з метою припинення злочинних дій ОСОБА_12 , став кричати і кликати оточуючих на допомогу. Тим часом ОСОБА_12 , маючи злочинний намір, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_14 , з корисливих мотивів, умисно наніс не менше 4 ударів ножем потерпілому в область шиї, яка є життєво-важливим органом. У цей час ОСОБА_13 , знаходячись поряд з ОСОБА_12 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_12 , був очевидцем злочинних дій ОСОБА_12 . Тим часом від завданих ножових поранень потерпілий ОСОБА_14 впав на землю, після чого ОСОБА_12 , продовжуючи переслідувати корисливу мету, навмисно став наносити не менше 4 ударів ножем в область шиї та тулуба, які є життєво-важливими органами. Весь цей час потерпілий ОСОБА_14 , продовжуючи вживати всі необхідні заходи для припинення злочинних дій ОСОБА_12 голосно вигукував, кликав на допомогу та продовжував вживати всі необхідні заходи для припинення злочинних дій, намагався фізично перешкоджати, розмахуючи при цьому в різні сторони руками. Однак, ОСОБА_12 , бажаючи довести свій злочинний намір до кінця, подавляючи волю потерпілого до опору, використовуючи наявний у нього ніж як знаряддя злочину, позбавляючи життя потерпілого, умисно наніс ним ОСОБА_14 ще не менше 30 ударів в область кінцівок, тулуба, обличчя та шиї, що є життєво-важливим органами. Після чого ОСОБА_12 , скориставшись тим, що потерпілий внаслідок нанесення ножових поранень перебуває в безпорадному стані і не подає ознак життя, діючи умисно, з корисливих мотивів, зняв з руки ОСОБА_14 золотий браслет вартістю 10 133 грн. 20 коп., а також позбавився обов`язку повернути борг в сумі 500 грн. ОСОБА_14 .
Потерпілий ОСОБА_14 від завданих йому тілесних ушкоджень на місці скоєння злочину помер.
Потерпілому ОСОБА_14 були спричиненні тілесні ушкодження у вигляді: колото-різана рана (№1) на задній поверхні лівого плеча з раньовим каналом, який прямує ззовні-до середини зверху-вниз на глибину приблизно 14 см.; колото-різана рана (№2) на задній поверхні тулуба праворуч з раньовим каналом, який прямує зверху-вниз ззовні-до середини і проникає у порожнину на задню поверхню нижньої частки правої легені (довжина раньового каналу приблизно 7 см.); колото-різана рана (№3) на цій же поверхні з раньовим каналом, який прямує ззовні до середини дещо зліва направо - у клітковину правої нирки (довжина раньового каналу приблизно 11 см.); колото-різана рана (№4) на зовнішній поверхні правого плеча з раньовим каналом, який прямує знизу - вверх на глибину 3 см.; різана рана (№5) на зовнішній поверхні правого передпліччя глибиною 0,1 см.; різана рана (№6) на правій кисті у проміжку між першим та другим пальцем глибиною до 2 см.; різана рана (№7) на 1-му пальці правої кісті глибиною 0,7 см.; різана рана (№8) на тильній поверхні правої кисті між 3-м та 4-м пальцем глибиною 0,7 см.; різана рана (№9) на тильній поверхні правої кісті глибиною 0,5 см; різана рана (№10) на долонній поверхні другого пальця правої кисті глибиною 0,8 см.; колото-різана рана (№11) на правому плечі з раньовим каналом , який прямує ззаду-наперед у бік ключиці на глибину приблизно 4,5 см.; колото-різана рана (№12) у правій наключичній ділянці з раньовим каналом, який прямує у бік ключиці на глибину до 7-ми см.; колото-різана рана (№13) на зовнішній поверхні лівого передпліччя глибиною 0,5 см.; колото-різана рана (№14) на лівому плечі з раньовим каналом, який прямує ззовні - до середини; різана рана (№15) на лівій кисті посередині глибиною 1,3 см.; різані рани (№ 16- 21) на лівій кисті глибиною від 0,2 до 1,6 см.; різана рана (№22) у правій тім`яній ділянці з переходом на вушну раковину глибиною 1,3 см.; різана рана (№23) у правій завушній ділянці глибиною 0,2 см.; різана рана (№24) на задній поверхні шиї ліворуч глибиною 0,3 см.; колото-різана рана (№25) на задній поверхні шиї ліворуч з раньовим каналом, який прямує ззовні - до середини зліва-направо на глибину до 10 см. через м`язи, підшкірні поверхневі та дрібні судини; колото-різана рана (№26) на правій щоці з раньовим каналом, який прямує зверху вниз на глибину до 5-ти см.; різана рана (№27) у правій виличній ділянці глибиною 0,3 см.; різана рана (№28) на переніссі глибиною 0,3 см.; різані рани (№ 29,30) на підборідді глибиною 0,2 см.; колото-різана рана (№31) у лівій щічній ділянці з раньовим каналом, який прямує знизу-вверх на глибину 2 см.; колото-різана рана (№32) у лівій щічній ділянці з раньовим каналом , який прямує зверху вниз; колото-різана рана (№33) у лівій передвушній ділянці з раньовим каналом, який прямує зверху-вниз на глибину 2,5см.; колото-різана рана (№34) на лівій вушній раковині з переходом на шию з раньовим каналом , який прямує у бік кута нижньої щелепи ліворуч на глибину до 6-ти см. Через поверхневі судини, м`язи, білявушну залозу; колото-різана рана (№35) на лівій бічній поверхні шиї з раньовим каналом, який прямує зліва-направо на глибину 4,5 см., через м`язи, під щелепну залозу, яремну вену; колото-різана у рана (№36) на передній поверхні грудної клітини ліворуч з раньовим каналом, який прямує спереду-назад, справа-наліво в плевральну порожнину на глибину до 5-ти см. до клітковини середостіння; колото-різана рана (№37) на передній поверхні шиї праворуч з раньовим каналом, який прямує вглиб зліва-направо через м`язи, судини дрібних калібрів у клітковину за праву ключицю на глибину до 5-ти см.; колото-різана рана (№38) на правій бічній поверхні шиї з раньовим каналом, який прямує зверху-вниз на глибину 4-и см. у м`яз; колото-різана рана (№39) на черевній стінці праворуч у ділянці клубової кістки з раньовим каналом, який прямує справа - наліво у клубовий м`яз та м`язи черевної стінки; крововиливи у раньових каналах відповідних ран, 6-ть синців у лобній у ділянці; 11 саден на лівому плечі, грудній клітині по лівій бічній поверхні, лівій гомілці, 2 синця на лівій бічній поверхні шиї.
Перебуваючи в безпосередній близькості від місця вчинення злочину, ОСОБА_13 , побачивши злочині дії ОСОБА_12 , усвідомив про факт умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_14 та розбійного нападу на нього.
У цей час, у ОСОБА_13 , заздалегідь не обіцяючи приховати злочин, виник умисел, направлений на заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, розбійного нападу та умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_14 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, особою, котра вчинила злочин.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, умисного протиправного заподіяння смерті, за відомих обставин, заздалегідь не обіцяючи приховати вчинення особливо тяжкого злочину, з повідомлення про факт умисного вбивства ОСОБА_14 та обставин вчинення ОСОБА_12 особливо тяжкого злочину до правоохоронного органу не звернувся, а допоміг ОСОБА_12 заховати труп ОСОБА_14 , для чого підбіг до лежачого ОСОБА_14 і став за ноги тягнути його в кущі, таким чином виключаючи можливість бути поміченим, тим самим умисно, заздалегідь не обіцяючи будь-кому про це, приховав факт вчинення особливо тяжкого злочину.
Відповідно до положень ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому злочинів за ч.4 ст.187, п.п.6, 12 ч.2 ст.115 КК України визнав частково, суду показав, що в середині липня 2012 року йому зателефонував ОСОБА_14 та попросив у борг 500 гривень, після чого вони зустрілися і ОСОБА_12 в той же день передав йому ці гроші. Через декілька днів ОСОБА_14 подзвонив і запитав, як віддати гроші. Оскільки обвинувачений був зайнятий на роботі, то запропонував зустрітися в інший день. В перших числах серпня ОСОБА_14 зателефонував і сказав, що поверне гроші не раніше 15 серпня. 15 серпня 2012 року приблизно в обідній час він подзвонив ОСОБА_14 з мобільного телефону, але той не відповідав. Коли він подзвонив з таксофону, ОСОБА_14 взяв слухавку і він тому сказав, що сьогодні їде до батьків і йому потрібні його гроші. ОСОБА_14 запропонував зустрітися о 23:00 год., але ОСОБА_12 наполіг на 22:45 год., оскільки остання електричка відправлялася о 22:59 год. Увечері 15 серпня 2012 року, коли він йшов на зустріч з ОСОБА_14 , то взяв з собою ОСОБА_13 для того, щоб якщо ОСОБА_14 запізниться, він побіжить на електричку, а ОСОБА_13 візьме гроші та передасть його сестрі ОСОБА_15 . ОСОБА_14 на зустріч приїхав о 22:40 годині на мопеді і сказав, що грошей немає, але можна поїхати до бару «Ягерь», де він візьме гроші у свого знайомого. Після цього, ОСОБА_13 пішов додому, а він з ОСОБА_14 поїхав на мопеді в бар. По дорозі він попросив ОСОБА_14 зупинитись, оскільки він захотів в туалет, той звернув з дороги, обрав місце, під`їхав до кущів та зупинився. Коли він вставав з мопеду, то вже був впевнений, що біля «Ягеря» його чекали неприємності і свої підозри висловив ОСОБА_14 , що того дуже розізлило. ОСОБА_12 зібрався йти на електричку, після чого ОСОБА_14 схопив його за плече, щоб утримати, а він прибрав руку останнього. Відчуваючи свою фізичну перевагу, ОСОБА_14 вирішив подавити його морально - демонстративно зняв браслет з руки та поклав в кишені, демонструючи готовність до бійки. ОСОБА_12 відвернувся спиною до ОСОБА_14 , і в цей момент відчув сильний удар по голові, від якого він зігнувся і рюкзак зісковзнув з його плеча на голову. ОСОБА_14 схопив його за куртку на спині і почав наносити йому удари. Він зробив крок назад, щоб піти від ударів, але куртка і светр задерлися йому на голову і він перестав будь що бачити. Йому не вистачало повітря, а ОСОБА_14 продовжував наносити удари. Перебуваючи в такому безпорадному стані, з огляду на те, що вага ОСОБА_14 вдвічі більша за його, той на дві голови вищий за нього, він нічого не бачив за курткою та светром на голові, і, головне, не маючи можливості дихати, він не міг чинити належного опору. У нього спрацював інстинкт самозбереження, він був змушений дістати з кишені штанів ніж і щоб звільнитися від удушення почав бити ним, імовірно, по руках ОСОБА_14 , адже бив наосліп. Після того, як він завдав кілька ударів, вони вдвох упали на землю і в запалі бійки він продовжував наносити удари. Потім, ОСОБА_14 залишився лежати, а в голові у ОСОБА_12 лунали останні слова ОСОБА_13 : «Подзвони, що і як». У кишенях телефону не було, і підсвічуючи ліхтариком на ножі, він став його шукати на землі. Побачивши браслет потерпілого, він підняв його і поклав в кишеню. Потім, підібравши свій рюкзак, він знайшов свій телефон. Як опинився вдома, де і як дзвонив ОСОБА_13 - він не пам`ятає.
Обвинувачений ОСОБА_13 свою вину в інкримінованому йому злочині за п. 12 ч.2 ст.115 КК України не визнав, пояснив, що увечері 15.08.2012 року ОСОБА_12 попросив його піти разом на зустріч з ОСОБА_14 , який повинен був повернути йому гроші, щоб потім ОСОБА_13 передав їх сестрі ОСОБА_12 ОСОБА_15 , оскільки ОСОБА_12 поспішав на електричку. Він погодився і вони разом попрямували на вул. Янтарну до центрального входу на стадіон, де до них о 22:40 годині приїхав на скутері ОСОБА_14 . Останній спілкувався з ОСОБА_12 , а ОСОБА_13 в цей час знаходився від них на відстані близько п`яти метрів і їхнього діалогу не чув. Потім до нього підійшов ОСОБА_12 і сказав, що їм потрібно десь поїхати, а він може йти додому.
17 серпня 2012 року його затримали співробітники міліції та відвезли до відділку, де били та змушували зізнатися в убивстві, про яке він нічого не знав. ОСОБА_13 був змушений погодитися, йому дали текст, який він мав вивчити, після чого під час допиту у слідчого він оговорив себе. Після допиту його продовжили катувати - били, душили протигазом, знущалися над ним. Наявні у нього тілесні ушкодження у вигляді подряпин на руках та гематоми на коліні пояснює травмуванням на роботі під час розвантаження ящиків. Стверджує, що він на місці загибелі ОСОБА_14 взагалі не був і до його смерті не причетний.
Потерпілими ОСОБА_8 та ОСОБА_16 , інтереси, яких в судовому засіданні представляв адвокат ОСОБА_7 , заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ,солідарно, витрат на поховання, пов`язані з виділом земельної ділянки для поховання у розмірі 916,74 грн., пов`язані з придбанням ритуальних речей, необхідних для поховання, у розмірі 2 400 грн., витрати на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 10 000 грн., витрати на поминальний обід у розмірі 19 069 грн.. ОСОБА_8 , заявлені позовні вимоги в яких вона просить стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 солідарно на її користь відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина ОСОБА_14 , у розмірі 500 000 грн.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що того дня вони разом з сестрою ОСОБА_12 - ОСОБА_15 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , гуляли на вулиці разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , свідок залишилась на ніч у ОСОБА_15 , а зранку до них в квартиру прийшли співробітники поліції і повідомили про вбивство ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_15 суду показала, що ОСОБА_12 це її двоюрідний брат, а ОСОБА_19 друг. Того дня вони гуляли разом з обвинуваченими та іншими друзями, потім ОСОБА_12 поїхав до своїх батьків, а згодом і ОСОБА_13 пішов додому, оскільки йому вранці потрібно було йти на роботу. Через деякий час ОСОБА_12 повернувся з гематомою на голові та повідомив ОСОБА_15 , що побився. Після цього, свідок надала йому першу медичну допомогу, випрала на його прохання спортивний костюм, і він заночував у неї, а на ранок поїхав. Після цього до неї в квартиру прийшли співробітники поліції та сказали, що шукають ОСОБА_12 , вони забрали мобільні телефони, сиділи до вечора, потім проводили обшук та затримали ОСОБА_12 .
Судом допитано свідка захисту ОСОБА_20 .
Свідок ОСОБА_20 суду показала, що ОСОБА_13 це її син, після армії він працював інкасатором у банку, потім експедитором на фірмі. Того дня він зранку пішов на роботу і увечері довго не повертався, слухавку не брав. Потім їй повідомили, що її син знаходиться у відділенні поліції. Коли свідок побачила сина в поліції, він виглядав дуже погано, ледве тримався на ногах. Свідок зазначила, що ОСОБА_13 дуже добрий та працьовитий, ніколи не приймав участі у бійках та конфліктах, має позитивні характеристики з армії та усіх місць роботи. ОСОБА_15 це подруга її сина, а ОСОБА_12 її брат, з яким ОСОБА_13 у неї познайомився, вони не були друзями, лише знайомими.
В судовому засіданні досліджено протокол огляду від 16.08.2012 рокута фототаблиці до нього, відповідно до якого в період часу з 00 год. 30 хв. до 03 год. 40 хв. слідчим міліції за участю спеціалістів та понятих оглянута ділянка місцевості, яка розташована в 80-85 метрах від кутового під`їзду будинку АДРЕСА_3 . Ділянка піщана, частково покрита травою, справа від неї розташований моторолер марки "Сузукі" синього кольору з багажником, д.н. НОМЕР_1 , який знаходився на землі на правому боці. У замку запалювання знаходився ключ. Під сидінням лежала чорна сумка, в якій знаходився гаманець чорного кольору, в якому знаходилося свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , грошові кошти у сумі 770 грн., страховий поліс на моторолер, квитанція.
На відстані приблизно 1 м. ближче до будинків приватного сектору на землі виявлена біла мотузка з чорними вставками, складена колом, довжиною приблизно 98 см. з обпаленими кінцями, на якій наявна речовина бурого кольору. На відстані приблизно 1 м. правіше у зелених насадженнях є протоптана стежка від дороги, справа від якої на траві, землі та деревах наявні краплі речовини бурого кольору, які тягнуться на відстані приблизно 2,5 м. до місця, де на землі був виявлений труп ОСОБА_14 , який лежить на спині, на спуску униз. В протоколі зазначено одяг, в якому був одягнутий ОСОБА_14 , наявність,в області обличчя та кистей рук речовини буро-червоного кольору, схожої на кров. На момент огляду ознаки гниття не виражені.
На трупі наявні пошкодження: в підлопатковій області справа рана лінійної форми, краї рани рівні, кінці загострені, при перевертанні трупа витікає темно-червона рідка кров. На спині по краю реберної дуги справа рана, аналогічна за характером описаної вище. У правій наднирковій області рана аналогічна вищевказаній із відповідними пошкодженнями, на тілі під одягом є розриви тканин. На грудній клітині практично по центру рана лінійної форми, орієнтована горизонтально. В проекції гребеня правої клубової кістки лінійної форми в просвіті якої видна підшкірно-жирова клітковина. В лівій привушній області з переходом на мочку вуха в проекції кута нижньої щелепи зліва, на лівій щоці, на задній поверхні зліва, на підборідді зліва, на нижньому віці правого ока з переходом на проекцію виличної кістки, проекції кута нижньої щелепи справа, на правій вушній раковині з переходом у вушну область, на правій боковій поверхні шиї десять ран лінійної форми за характером аналогічні вищеописаним. На тильній стороні поверхні правої кисті між основою третього та четвертого пальців, на внутрішній поверхні кисті з переходом на поверхню долоні та міжпальцьовому проміжку між 1-м і 2-м пальцями від долонної до тильної поверхні, а також на основній фаланзі другого пальця і на першому пальці - п`ять ран лінійної форми, краї ран рівні, кінці загострені. В просвіті ран виявлено ґрунт. На п`ятому пальці лівої руки, на долонній поверхні, в основі 3-го і 4-го пальців, на зовнішній поверхні кисті, на тильній стороні, в міжпальцьовому проміжку 3-го і 4-го пальців, в основі другого пальця та в середній третій кисті тильної поверхні - 6 ран лінійної форми, аналогічні вищеописаним.
На відстані приблизно 35 см. від трупа виявлений капець сіро-чорного кольору, другий капець виявлений на відстані приблизно 30 см. від голови трупа, під гілкою, на підошві є плями речовини бурого кольору. На відстані приблизно 20 см. від лівої ноги трупа під деревом виявлена чорна бейсболка. Також біля трупа був виявлений камінь та фрагмент туалетного паперу з РБК.
На відстані приблизно 10 м. на землі справа під деревом виявлений мотоциклетний шолом темно-бордового кольору з прозорим забралом, на відстані приблизно 0,5 м. знаходиться бетонний паркан житлового будинку.
З місця огляду виявлено та вилучено: мікрочастинки з правої та лівої руки на 2 св. дактилоплівки; піднігтьова речовина з правої та лівої руки в 2-х конвертах; потожирова речовина з дзеркала мопеда на 1 св. д/п; змив РБК з сидіння моторолера на 1 ватному тампоні; особисті речі з-під сидіння моторолера; капронова мотузка довжиною 98 см. з РБК; фрагмент туалетного паперу з РБК; ґрунт з РБК; фрагмент рослини з РБК; грошові кошти у сумі 10 грн. 85 коп. із карману трупа; бейсболка чорного кольору; капці 2 шт.; камінь з РБК; моторолер "Сузукі", ключ до нього; мотоциклетний шолом темно-бордового кольору; мобільний телефон марки "Нокіа 6700" чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_2 .
Відповідно до протоколу додаткового огляду від 16.08.2012 року,в період часу з 07 год. 50 хв. до 08 год. 45 хв. слідчим міліції за участю понятих оглянута ділянка місцевості довжиною приблизно 2 метри від бетонної огорожі, біля буд. 10 по вул. Будапештській у м. Дніпропетровську. Дана територія довжиною приблизно 40-45 метрів, зліва розташована вказана огорожа, а справа територія з деревами, кущами, травою. На землі виявлено: побутове сміття, ношений одяг, фрагменти дерев`яних дощок, цегли. Бетонна огорожа складається із 3-4 секцій плит, на дев`ятій секції огорожі від будинку № 40 по вул. Янтарній, яка складається з 4-х бетонних плит, на другій з верхнього краю наявна речовина бурого кольору неправильної геометричної форми, розташована приблизно 1-1,10 м. від землі і 90 см. від лівого краю другої плити. На 11 секції огорожі від будинку № 40 по вул. Янтарній, яка складається з 4-х плит, наявна речовина бурого кольору неправильної геометричної форми, розташована приблизно 1,10-1,20 м. від землі і 5 см. від лівого краю плити. З місця огляду виявлено та вилучено: один змив речовини бурого кольору на 1 марлевому тампоні з 9-ї секції забору; один змив речовини бурого кольору на 1 марлевому тампоні з 11-ї секції забору; зразки бинту № 1 і №2 в двох конвертах.

Згідно з протоколом огляду від 16.08.2012 року, в період часу з 05 год. 50 хв. до 10 год. 05 хв. слідчим міліції за участю понятих оглянутий мобільний телефон марки "Нокіа 6700 S-1", корпус металічний, срібного кольору. На задній стінці корпусу є напис "Нокіа". Оглянутий телефон з батареєю, усередині знаходиться sim-картка №01/9 Sim-sim від UMC. Даний телефон був вилучений 16.08.2012 року під час огляду трупу ОСОБА_14 , який проводився поблизу буд. 44 по вул. Янтарній у м. Дніпропетровську.

Згідно з протоколом огляду від 16.08.2012 року та фототаблиці до нього, в період часу з 17 год. 00 хв. до 17 год. 30 хв. слідчим міліції за участю понятих оглянута квартира АДРЕСА_4 на підставі письмової заяви ОСОБА_15 про надання дозволу на проведення огляду квартири, оглянута барсетка, котра знаходиться в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Всередині барсетки знаходиться ніж складний в чохлі чорного кольору. Довжина клинка ножа становить 9 см., кінчик клинка надламаний. Крім цього, протокол містить запис про те, що ОСОБА_12 пояснив, що в момент скоєння кримінального правопорушення він знаходився в кросівках, після цього вказав на пакунок на кухні з парою кросівок, в яких також знаходилася пара шкарпеток х/б чорного кольору. Також на кухні під мийкою було виявлене пластикове коліно. Оглянутий ніж, кросівки, шкарпетки та коліно вилучені та опечатані.

В судовому засіданні досліджено висновок судово-імунологічної експертизи № 892 від 06.09.2012 року, відповідно до якого при серологічному дослідженні на рукоятці ножа виявлені антигени В і Н, що не виключає можливості походження крові в цьому сліді від від потерпілого ОСОБА_14 . Однак, оскільки груповій характеристиці крові ОСОБА_21 та ОСОБА_13 характерний антиген Н, походження крові на рукоятці ножа від них можливо тільки у вигляді домішку як від кожного окремо, так і від обох разом.
Згідно з висновком судово-цитологічної експертизи № 586 від 14.09.2012 року, при визначенні статевої належності сліду крові на клинку ножа встановлено, що вона належить особі чоловічої генетичної статі. Отримані результати дослідження не виключають можливість походження крові, виявленої на клинку представленого складного ножа від потерпілого ОСОБА_14 ..
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 652-МК від 01.10.2012 року, колото-різані рани № 2 і № 11 на досліджених шматках шкіри задньої поверхні тулуба праворуч та з правого плеча трупа ОСОБА_14 невиключно могли бути заподіяні клинком представленого на експертизу складного ножа.
Відповідно до протоколу огляду від 16.08.2012 року та фототаблиці до нього, в період часу з 18:00 год. до 18:15 год. слідчим міліції за участі ОСОБА_12 оглянуто ділянку місцевості по АДРЕСА_5 , де біля забору типу «рабиця», що огороджує дитячий садок, під кущами, в місці, вказаному ОСОБА_12 , виявлено та вилучено пару тканинних рукавиць, які, зі слів ОСОБА_12 , були на ньому на час вбивства ОСОБА_14 ..

Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 895 від 06.09.2012 року, при серологічному дослідженні в слідах крові на парі рукавиць,.не виключена можливість походження цих слідів від потерпілого ОСОБА_14 ..
В судовому засіданні досліджено протокол огляду від 16 серпня 2012 року та фототаблицю до нього, відповідно до якого слідчим міліції в період часу з 19:30 год. до 20:30 год. були оглянуті та вилучені особисті речі ОСОБА_12 , а саме, сумка спортивна чорного кольору в якій знаходяться: зв`язка ключів, брелок, стартові пакети операторів мобільного зв`язку, записні книжки, щипчики, станок для гоління, батарея, грошові кошти у розмірі 208,05 грн., водійське посвідчення на його ім`я, браслет з жовтого металу довжиною приблизно 20 см., чорні брюки з чорним паском, чорні шкіряні туфлі, біла футболка з зеленим рукавом, футболка з коротким рукавом з написом «Adidas», футболка сіра в світлу смужку, зарядний пристрій чорного кольору, навушники для телефону, гігієнічний набір, дві упаковки презервативів, губка для чищення взуття, мобільний телефон «Nokia». Під час огляду ОСОБА_12 пояснив, що серед зазначених речей йому не належить ланцюжок із золотого металу. З описаних речей опечатані та вилучені: 3 стартових пакети, 2 записних книжки, ланцюжок з металу жовтого кольору, грошові кошти у розмірі 208,05 грн., мобільний телефон, водійське посвідчення. Також, в кишені ОСОБА_12 були виявлені та вилучені: сім-картки мобільних операторів «Лайф», «Сім-сім» та «МТС», грошові кошти у розмірі 7 грн.
Згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 3617-12 від 08.11.2012 року, вартість викраденого виробу (ланцюг панцирного плетіння зі сплаву золота 585 проби, вага виробу 23,03 гр., довжиною 22,5 см.) на момент здійснення злочину складає 10 133 грн. 20 коп.
Згідно з протоколом огляду від 17 серпня 2012 року, слідчим міліції за участі свідка ОСОБА_22 оглянуті та вилучені надані останньою речі, і які, зі слів останньої, приніс її син ОСОБА_12 в обідній час до неї на роботу та попросив їх випрати: кофта чорного кольору та штани чорного кольору на блискавці з двома шнурками по боках.
Під час досудового слідства проведено слідчий експеримент від 17.08.2012 р., який разом з відеозаписом відтворення було досліджено у судовому засіданні, вказана слідча дія проводилась за участю обвинуваченого ОСОБА_12 , під час якої, знаходячись за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Новоселівська, 17, у присутності двох понятих, спеціалістів, обвинувачений ОСОБА_12 показав, що 15.08.2012 року о 23 год. неподалік від заводу ВРЗ зустрівся з ОСОБА_14 , та біля буд. 41 його вбив. Як вказав обвинувачений ОСОБА_12 , ціллю даного вбивства було заволодіння майном - золотим браслетом. Після наданих показів обвинувачений ОСОБА_12 добровільно погодився вказати місце і спосіб вчинення вбивства. Всі учасники вирушили по вказаному обвинуваченим маршруту. Всі учасники прибули на місце біля будинку № 44 по вул. Янтарній у м. Дніпропетровську, де ОСОБА_12 вказав, що саме тут він з ОСОБА_13 вбили потерпілого шляхом нанесення численних ножових поранень. Обвинувачений ОСОБА_12 вказав, що вони з ОСОБА_13 прийшли на це місце пішки, після чого ОСОБА_13 залишився чекати у кущах навпроти сміттєвих баків, а ОСОБА_12 пішов до центрального входу на ВРЗ, де його очікував ОСОБА_14 . ОСОБА_12 підійшов до потерпілого, вони разом сіли на моторолер і поїхали по маршруту, який показав обвинувачений. Після чого ОСОБА_12 попросив ОСОБА_14 зупинитися, оскільки йому необхідно справити природні потреби і зліз з моторолера, відійшов на тридцять секунд у сторону кущів, потім повернувся. ОСОБА_12 підійшов до потерпілого з правого боку, дістав ніж, який він підготував заздалегідь і почав наносити йому численні ножові поранення в область шиї та тулуба, від чого потерпілий впав на правий бік на землю. В цей час ОСОБА_13 знаходився у кущах, але коли побачив, що ОСОБА_12 наносить удари ножем ОСОБА_14 , то вибіг звідти. Потерпілий майже не чинив опір, тільки розмахував руками. Після ОСОБА_12 взяв потерпілого за ноги двома руками та потягнув до кущів, де наніс йому ще декілька ударів ножем. Далі він почув кроки та крики двох чоловіків з боку кіоску і ОСОБА_13 почав тікати. ОСОБА_12 у свою чергу, зняв з руки ОСОБА_14 золотий браслет і також почав тікати. Обвинувачений ОСОБА_12 вказав, що на місці події залишилась мотузка, яку готував ОСОБА_13 для удушення потерпілого та чорна кепка ОСОБА_12 . Коли він тікав, то разом з собою забрав ніж, який він відніс додому та рукавиці, які він викинув.

Із досліджених судом доказів вбачається, що під час досудового розслідування 18.08.2012 рокупроводилось впізнання за участю обвинуваченого ОСОБА_12 . Зазначений обвинувачений серед пред`явлених осіб впізнав ОСОБА_13 , як особу, яка була присутньою при вбивстві ним ОСОБА_14 .
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 443к від 20.08.2012 року, кров ОСОБА_12 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.
Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи № 457к від 27.08.2012 року, кров ОСОБА_13 належить до групи О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В.
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 901 від 14.09.2012 року, при серологічному дослідженні крові в зразку ґрунту виявлені антигени В і Н. , що не виключає можливість походження крові в зразку ґрунту від ОСОБА_14 , оскільки його груповій характеристиці крові характерні антигени В і Н. Також не виключена можливість і домішку крові в зразку ґрунту, як від ОСОБА_13 так і від ОСОБА_12 , як від кожного окремо, так і від обох разом, оскільки їх груповим характеристикам крові характерний один з виявлених антигенів, а тобто антиген Н.
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 891 від 06.09.2012 року, при серологічному дослідженні в одному сліді крові на камені виявлені антигени В і Н, що не виключає можливості походження крові в цьому сліді від ОСОБА_14 ..
Згідно з висновком експерта № 934 від 14.09.2012 року, при серологічному дослідженні в двох слідах крові на кепі виявлені антигени В і Н, що не виключає можливості походження крові в цьому сліді від ОСОБА_14 ..
В судовому засіданні досліджено висновок судово-імунологічної експертизи № 894 від 14.09.2012 року, відповідно до якого при серологічному дослідженні в слідах на шоломі крові з домішкою поту (об.№№1-8), в слідах тільки крові (об.№№9,11-18) та в одному сліді поту (об.№21) виявлені антигени В і Н. Не виключена можливість сумішку крові та поту особи з групою крові В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н, а також не виключена можливість і домішку крові або поту від особи з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Враховуючи результати серологічного дослідження слідів крові та поту на шоломі не виключена можливість походження цих слідів від потерпілого ОСОБА_14 , оскільки його виділенням та груповій характеристиці характерні виявлені антигени В і Н. Також не виключена можливість походження крові або поту від ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , як від обох разом, так і від кожного окремо.
Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи № 890 від 06.09.2012 року, при серологічному дослідженні на парі капців виявлені антигени В і Н, що не виключає можливості походження крові в цих слідах від ОСОБА_14 ..
Відповідно до висновку судово-імунологічної експертизи № 900 від 14.09.2012 року, при серологічному дослідженні в сліді крові на фрагменті рослини виявлені антигени В і Н, що не виключає можливості походження крові в цьому сліді від людини з групою крові В з супутнім антигеном Н. Однак не виключена можливість і домішку крові на фрагменті рослини від людини з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Не виключена можливість походження цих слідів від потерпілого ОСОБА_14 . Однак, оскільки груповій характеристиці крові ОСОБА_21 та ОСОБА_13 характерний антиген Н, походження крові на фрагменті рослини від них можливо тільки у вигляді домішку як від кожного окремо, так і від обох разом.
Згідно з висновком судово-імунологічної експертизи № 899 від 14.09.2012 року, при серологічному дослідженні в сліді крові на джинсових шортах виявлені антигени В і Н, а в деяких слідах ще і ізогемаглютинін анти-А, що не виключає можливості походження крові в цьому сліді від людини з групою крові В з супутнім антигеном Н. Однак не виключена можливість і домішку крові на джинсових шортах від людини з групою крові О з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В. Не виключена можливість походження цих слідів від потерпілого ОСОБА_14 . Однак, оскільки груповій характеристиці крові ОСОБА_21 та ОСОБА_13 характерний антиген Н, походження крові на джинсових шортах від них можливо тільки у вигляді домішку як від кожного окремо, так і від обох разом.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1651/163-Е від 07.09.2012 року, при медико-криміналістичному дослідженні фрагмента шкіри з раною з задньої поверхні тулуба трупа ОСОБА_14 праворуч, фрагмента шкіри з раною з ділянки правого плеча з трупа встановлено: пошкодження № 1 і № 11 є однотипними колото-різаними ранами, заподіяними, невиключно, одним плоским колючо-ріжучим знаряддям (типа клинка ножа), шириною протягом поринулої частини не більш 19,5 мм., який мав вістря, один нерівномірно гостро заточений край (лезовий), та протилежний не заточений (обуховий) край, товщиною приблизно 0,7 мм.
Тілесні ушкодження у вигляді синців у лобній ділянці, лівій бічній поверхні шиї, саден на лівому плечі, грудній клітини по лівій бічній поверхні, лівій гомілці прижиттєві, причинені за деякий час до настання смерті, від дії тупого предмету (предметів), чи об такий (такі), які не мали конструктивних особливостей. Остаточно вказати про можливість спричинення 39 різаних та колото-різаних поранень внаслідок дії одного чи кількома травмуючими предметами неможливо.
Розташування потерпілого та нападаючого, у момент нанесення ушкоджень, могло бути різним.
Виключити можливості здійснення якихось дій потерпілим, після отриманням ним ушкоджень, не можна.
Ушкодження на верхніх кінцівках потерпілого могли бути причинені внаслідок протидії чи боротьби.
По кількості ушкоджень на тілі потерпілого вказати на кількість нападаючих неможливо.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 1651/222-Е від 09.11.2012 року, враховуючи дані судово-медичного дослідження трупу ОСОБА_14 , а саме характер, локалізацію та вираженість виявлених на ньому ушкоджень, беручи до уваги дані протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю обвинуваченого ОСОБА_12 , експерт вважає, що деякі тілесні ушкодження на тілі трупу потерпілого ОСОБА_14 могли бути причиненими за даних обставин.
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 3120е від 25.08.2012 року, у ОСОБА_13 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: різаних ран на долонній поверхні правої кисті на проксимальній фаланзі 2-го пальця та на тильній поверхні лівої кисті на 5-му пальці на суглобовій поверхні між основної на проксимальними фалангами, спричиненні від дії твердого предмету (предметів), що володіє ріжучими властивостями; восьми саден на передній поверхні правої гомілки у верхній та середній третині, спричиненні від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі). За своїм характером виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді різаних ран та саден відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Враховуючи характер, локалізацію виявлених тілесних ушкоджень, ступінь вираженості ознак загоєння тілесних ушкоджень (садна під буро-коричневими коринками, вище рівня оточуючої шкіри, з незначними відшаруванням по периферії) можна вказати, що ушкодження утворилися за 6-7 діб до моменту обстеження; (рани на долонній поверхні правої кисті на "проксимальній фаланзі 2-го пальця з практично повним загоєнням) термін її спричинення біля 6-8 діб до моменту обстеження; (рани на тильній поверхні лівої кисті на 5-му пальці на суглобовій поверхні між основної на проксимальними фалангами - дном рани є темно-червоні вологі тканини, з ознаками загоєння у кінців) термін її спричинення біля 5-7 діб до моменту обстеження.
В судовому засіданні досліджено висновок судово-медичної експертизи № 3007е від 20.08.2012 року, відповідно до якого у ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців тулубу, верхніх та нижньої кінцівок. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо казати, що вони могли утворитися від дії тупих твердих предметів (предмету), можливо з обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи ступінь ознак загоєння виявлених тілесних ушкоджень (синці синьо-червоного кольору з нечіткими контурами), можливо вказати, що вони могли уторитися за добу до моменту огляду. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
В судовому засіданні досліджено акт амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 275 від 05.10.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_12 будь-яким хронічним психічним захворюванням раніше не страждав. За своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, досліджуваний не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, коли б він не міг віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. Досліджуваний в теперішній час також може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Відповідно до акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 280 від 12.10.2012 року, ОСОБА_13 будь-яким хронічним психічним захворюванням раніше не страждав. За своїм психічним станом в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, досліджуваний не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, коли б він не міг віддавати собі звіт у своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. Досліджуваний в теперішній час також може віддавати собі звіт в своїх діях (бездіяльності) та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
Суд, оцінюючи покази обвинувачених, свідків, які були безпосередньо допитані в судовому засіданні, а також надані письмові докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, та даючи правову оцінку діям обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 приходить до таких висновків
Відповідно до п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Так, обвинувачений ОСОБА_12 стверджує, що того дня, а саме 15.08.2012 року він домовився зустрітися з потерпілим ОСОБА_14 з метою забрати у останнього гроші, які той йому заборгував. Однак на зустріч ОСОБА_14 прибув без грошей та запропонував ОСОБА_12 поїхати до бару, де начебто є кошти, якими він з ним розрахується, на що обвинувачений погодився і поїхав разом з потерпілим на моторолері, де вони зупинились по дорозі на вимогу ОСОБА_12 , після чого між ними виник конфлікт, який пізніше переріс у бійку, у ході якої ОСОБА_14 спочатку наніс йому удар ззаду по голові, а потім почав наносити численні удари. Після чого, відчуваючи значну фізичну перевагу потерпілого, ОСОБА_12 , з метою самозахисту, дістав ніж і почав бити ним ОСОБА_14 наосліп, наносячи тому в запалі бійки численні удари.
Однак, перевіряючи такі доводи щодо спрямованості його умислу, суд виходить з усіх обставин вчиненого ним діяння та враховує спосіб і знаряддя злочину, а саме ножа, який було знайдено за місцем проживання сестри ОСОБА_12 ОСОБА_15 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , де обвинувачений, згідно його показів та пояснень свідка ОСОБА_15 перебував у ніч з 15.08.2012 на 16.08.2012 року. На поверхні рукоятки ножа, відповідно до висновку експерта № 892 від 06.09.2012 року, були виявлені сліди крові, згідно характеристики якої, не виключається можливість її походження як від потерпілого ОСОБА_14 , так і від обвинуваченого. Оскільки факт нанесення саме цим ножем тілесних ушкоджень потерпілому, як і заволодіння золотим браслетом ОСОБА_14 не заперечує сам обвинувачений, та це підтверджують висновки проведених експертиз, суд вважає повністю доведеною цю подію за вказаних обставин.
Згідно із ч.1 ст.36 КК України, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно-небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної та достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч.3 ст.36 КК України).
Так, суд враховує кількість, характер та локалізацію виявлених у ОСОБА_14 тілесних ушкоджень у вигляді численних ушкоджень рук, плечей, шиї, спини, обличчя, грудної клітини, черева, які знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті потерпілого. Відповідно до висновку експерта № 1651/163-Е від 07.09.2012 року, всього потерпілому ОСОБА_14 було заподіяно 39 різаних та колото-різаних поранень, що повністю спростовує доводи обвинуваченого ОСОБА_12 в частині заподіяння тілесних ушкоджень у стані необхідної оборони, оскільки обставини справи вказують на те, що саме обвинувачений був активною стороною в конфлікті, а отже потерпілий не міг нести співмірної загрози чи небезпеки для його життя, і конфлікт, який відбувався між ними жодним чином не створював для обвинуваченого ОСОБА_12 стану необхідної оборони та не зумовлював необхідність заподіяння фактично завданих ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, що призвели до смерті останнього.
Діючи таким чином, обвинувачений ОСОБА_12 достеменно усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого, а тому, його показання суд вважає суперечливими, нелогічними і такими, що повністю спростовуються численними речовими доказами по справі, висновками судово-медичних експертиз відносно потерпілого в частині характеру та розміру маючих місце тілесних ушкоджень. Такі показання суд розглядає, як спосіб захисту обвинуваченого ОСОБА_12 , з метою уникнути кримінальної відповідальності і справедливого покарання.
Твердження ОСОБА_12 щодо наявності у останнього тілесних ушкоджень від удару шоломом по голові, а також про те, що ОСОБА_14 його душив, спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 3007е від 20 серпня 2012 року, за яким у ОСОБА_12 виявлені лише тілесні ушкодження у вигляді синців тулубу, верхніх та нижньої кінцівок, тобто відсутні будь-які тілесні ушкодження в області голови та шиї. Крім цього, зазначені тілесні ушкодження могли утворитися за добу до моменту огляду, тобто 16.08.2012 року - вже після вбивства ОСОБА_14 .
Разом з тим, дослідивши вищевказані докази, перевіривши доводи сторін обвинувачення та захисту, суд приходить до висновку, що кваліфікація обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_13 та ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого п. 12, ч.2 ст.115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, не знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, такий висновок судом зроблений з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, орган досудового слідства, кваліфікуючи дії обвинуваченого ОСОБА_13 як умисне вбивство, виходив з того, що останній, діючи умисно, з метою вбивства, за попередньою змовою з ОСОБА_12 та розподіленням ролей, взявши на місце злочину знаряддя вбивства мотузку, був зобов`язаний у разі надання потерпілим опору, подавити його волю до опору, в разі необхідності позбавити його життя шляхом удушення, і всіляко сприяти полегшенню скоєння вказаного злочину. Однак такі висновки органу досудового слідства не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та суперечать ряду зібраних доказів.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року №2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», замах на злочин (в тому числі і умисне вбивство) може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажає або свідомо допускає їх настання).
Так, з показів самого обвинуваченого слідує, що він не мав наміру вбивати ОСОБА_14 , більше того, він взагалі відмовився від своїх показів, які давав на досудовому слідстві та при проведенні очної ставки з ОСОБА_12 , коли детально розповідав про свою роль у скоєному злочині. Зі слів обвинуваченого в судовому засіданні, 15.08.2012 року на прохання ОСОБА_12 він поїхав разом з ним на зустріч з ОСОБА_14 , який повинен був віддати борг ОСОБА_12 . Після того, як вони прибули на встановлене місце, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_14 поїхали на моторолері по справам, а він пішов додому.
ОСОБА_13 , як і ОСОБА_12 , стверджує, що на досудовому слідстві давав свої покази під тиском з боку працівників поліції, які застосовували до нього фізичну силу, знущались та морально пригнічували, внаслідок чого вони були вимушені оговорити себе.
Суд не вбачає за можливе використання в якості доказів явки з повинною ОСОБА_13 та його пояснень, оскільки вони складалися у відсутность захисника, коли обвинувачений міг не повністю усвідомлювати їхню значущість. А оскільки у подальшому ОСОБА_13 відмовився від явки з повинною, яка була зроблена без роз`яснення йому всіх прав, що є складовими права на захист, підстав стверджувати про добровільність такої явки немає.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо визнання недопустимими доказів, отриманих внаслідок катування ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , суд зазначає наступне.

До матеріалів кримінального провадження додано протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, за яким ОСОБА_12 в порядку ст. 115 КПК України (1960 року) затримано за підозрою у вчиненні злочину 16 серпня 2012 року о 21 год. 00 хв.

Судом досліджено висновки судово-медичних експертиз № 3007е від 20 серпня 2012 року та № 3120е від 25 серпня 2012 року, в яких зафіксовані наявні у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 тілесні ушкодження.

ОСОБА_12 наполягає на тому, що наявні тілесні ушкодження були спричинені йому співробітниками міліції під час катувань для того, щоб він оговорив себе і ОСОБА_13 .

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), беззастережно забороняє катування та нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження або покарання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях підкреслив, що коли особа висуває небезпідставну скаргу про погане поводження щодо нього або неї зі сторони правоохоронних органів або інших представників держави, яке було незаконним та таким, що порушує ст. 3 Конвенції, це положення за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування, здатного привести до встановлення та покарання винних у цьому осіб («Вергельський проти України», 2009 р., п. 97; «Яременко проти України», 2008 р., п.57; «Олександр Смирнов проти України», 2010 р., п.56).

Наведені положення Конвенції та практика Європейського суду відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються при розгляді справ як джерело права.

Суду надана копія постанови про закриття кримінального провадження, винесена 15 травня 2013 року слідчим прокуратури Амур-Нижньодніпровського району міста Дніпропетровська ОСОБА_23 , з якої вбачається, що останнім на підставі ухвали суду було проведене досудове розслідування за фактом застосування недозволених методів досудового розслідування щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Слідчий прокуратури встановив, що при поміщенні ОСОБА_12 близько 21:55 год. 17 серпня 2012 року до ІТТ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, при його огляді виявлена гематома на лівій лопатці від ударів гумовим кийком, на зап`ястях лівої та правої руки. Інших скарг на стан здоров`я від нього не надходило, виклику швидкої допомоги він не потребував. При цьому з пояснень ОСОБА_12 , які зафіксовані в акті № 101 від 17 серпня 2012 року при доставлені до ІТТ вказані ушкодження йому було нанесено співробітниками конвою Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області в приміщенні ІТТ. З пояснень чергового по ІТТ старшого лейтенанта міліції ОСОБА_24 , він робив зауваження співробітникам конвою Амур-Нижньодніпровського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про припинення ударів щодо ОСОБА_12 . В подальшому при поміщенні ОСОБА_12 до ІТТ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, вивезенні його з ІТТ 18 серпня 2012 року, 20 серпня 2012 року, 23 серпня 2012 року тілесних ушкоджень при огляді ОСОБА_12 не виявлено, скарг на стан здоров`я від нього не надходило, виклику медичної допомоги він не потребував. При поміщенні ОСОБА_13 до ІТТ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 20 серпня 2012 року, 21 серпня 2012 року, 23 серпня 2012 року та 28 серпня 2012 року тілесних ушкоджень при огляді останнього не виявлено, скарг на стан здоров`я від нього не надходило, виклику швидкої медичної допомоги він не потребував. За зазначених обставин слідчий дійшов висновку про те, що обставини, які вказували ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у власних заявах, не знайшли свого підтвердження та закрив кримінальне провадження за відсутністю в діях співробітників міліції складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України.

Оцінюючи з точки зору ефективності проведеного розслідування зазначену постанову слідчого прокуратури, суд виходить з того, що орган прокуратури фактично підтвердив наявність самої події - отримання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у той період, коли він був під контролем держави, і суд дійшов висновку, що розслідування отримання останнім тілесних ушкоджень не було ефективним.

Прокурором у межах змагальності сторін не було надано суду доказів того, що отримання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень у той період, коли він був під контролем держави, не було пов`язане зі здійсненням досудового розслідування та не є наслідком катування з боку співробітників міліції.

Сукупність наведених обставин, з урахуванням тверджень ОСОБА_12 про те, що він покази, в яких зізнався у вчинені злочину, співробітникам міліції давав під катуваннями, спростування останнім таких доказів в суді дозволяє суду зробити висновок, що зізнавальні покази ОСОБА_12 , надані на стадії досудового розслідування під час неодноразових допитів, відтворення обстановки та обставин події 17 серпня 2012 року і впізнання ОСОБА_13 18 серпня 2012 року, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, є недопустимими доказами, і з огляду на викладене із справи вилучаються та не враховуються при винесенні вироку.

Відповідно до ч.3 ст.337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Вирішуючи у кримінальних провадженнях про злочини проти життя та здоров`я особи питання про те, з прямим чи непрямим умислом діяв винуватий, суд має виходити із сукупності всіх обставин провадження й ураховувати не тільки поведінку винуватого, потерпілого і їх взаємостосунки до злочину, під час і після його вчинення, але й спосіб учинення злочину, застосовані засоби і знаряддя, сам характер заподіяних потерпілим поранень. Про наявність саме прямого умислу можуть свідчити, зокрема, діяння винуватого, які завідомо для нього повинні були потягти смерть потерпілих і не призвели до смертельного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі.
Зважаючи на характер та послідовність дій обвинуваченого ОСОБА_13 , його особу, обставини виниклої ситуації з потерпілим та враховуючи його поведінку, - усе це в сукупності свідчить про те, що ОСОБА_13 не мав умислу на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_14 , не приймав участі у вбивстві потерпілого, а заздалегідь не обіцяючи приховати злочин, опинившись на місці вчинення злочину у нього виник умисел, направлений на заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину, розбійного нападу та умисного протиправного позбавлення життя ОСОБА_14 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, особою, котра вчинила злочин.
З огляду на це, кваліфікація його дій органом досудового слідства за п.12, ч.2 ст.115 КК України є невірною.
Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.
Правова позиція Європейського суду з прав людини щодо цього відображена, зокрема, у п.43 рішення від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», де Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.
Таким чином, виходячи з аналізу доказів в їх сукупності, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд приходить до переконання, що ОСОБА_13 приховав особливо тяжкий злочин, і його дії слід перекваліфікувати на ст.396 КК України, як заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Суд вважає, що вина ОСОБА_12 в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з корисливих мотивів доведена.
Дії ОСОБА_12 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
Суд виключив з обвинувачення кваліфікуючу ознаку « вчинене за попередньою змовою групою осіб» з мотивів, викладених вище, оскільки вона не знайшла підтверджена під час судового розгляду
ОСОБА_13 повинен нести кримінальну відповідальність за заздалегідь не обіцяне приховування тяжкого чи особливо тяжкого злочину.
Дії ОСОБА_13 суд кваліфікує за ст. 396 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченим суд, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних, обоє раніше не судимі, характеризуються посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , судом не встановлено.
Зважаючи на те, що життя людини, згідно зі ст. 3 Конституції України, є найвищою соціальною цінністю, кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити її життя, а серед злочинів проти особи вбивство становить особливу небезпеку, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_12 , суд вважає, що необхідним та достатнім покаранням для його виправлення буде покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна із застосуванням ч.1 ст.70, ч.5 ст.72 КК України.
Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_12 та попередженню нових злочинів.
З урахуванням тяжкості злочину, наведених обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_13 , суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливо лише в умовах реального відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч.5 ст.72 КК України. Саме таке покарання, на думку суду, буде сприяти виправленню ОСОБА_13 та попередженню нових злочинів.
У межах кримінального провадження був прийнятий до розгляду цивільний позов ОСОБА_9 , за яким він просить стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 солідарно на його користь понесені ним витрати на поховання, пов`язані з виділом земельної ділянки для поховання у розмірі 916,74 грн., пов`язані з придбанням ритуальних речей, необхідних для поховання, у розмірі 2 400 грн., витрати на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 10 000 грн., витрати на поминальний обід у розмірі 19 069 грн. Також був прийнятий до розгляду цивільний позов ОСОБА_8 , за якими вона просить стягнути з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 солідарно на її користь відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина ОСОБА_14 , у розмірі 500 000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_9 і ОСОБА_8 підтримали в повному обсязі заявлені позовні вимоги, а ОСОБА_12 та ОСОБА_13 заперечили проти їх задоволення в повному обсязі.
Загальні підстави відповідальності за матеріальну шкоду передбачені ч. 1 ст. 1166 ЦК України, згідно з якою майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи відшкодовується особою, що їх спричинила.
При вирішенні питання про відшкодування матеріальної шкоди на користь потерпілого суд враховує положення ч. 5 ст. 128 КПК України, згідно з якою суд, якщо процесуальні відносини у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, може застосувати норми Цивільного процесуального кодексу України, за умови, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
За ч. 1 ст. 1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.
ОСОБА_9 на підставі вимог ч. 1 ст. 1201 ЦК України має право на відшкодування понесених ним витрат на поховання ОСОБА_14 та на спорудження надгробного пам`ятника у розмірі 13316,74 грн. (2400 + 10000 + 916,74).
Щодо витрат на поминальний обід у розмірі 19069 грн., то відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховання померлого це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. Наведене однозначно свідчить про те, що церемонія поминання не відноситься до поховання.
Крім того, зі змісту абзаців 8, 9 та 10 статті другої Закону України «Про поховання та похоронну справу» випливає, що церемонія поховання та церемонія поминання є зовсім різними поняттями.
Виходячи з визначення поняття поховання, до витрат на поховання можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.
Враховуючи наведене, зазначені ОСОБА_9 витрати в цій частині, не відносяться до витрат на поховання, а тому законом не передбачене право останнього на їх відшкодування.
Відшкодування моральної шкоди передбачене ст. 1167 ЦК України, згідно з якою моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує роз`яснення, викладені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, за якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Вирішуючи питання про відшкодування потерпілій моральної шкоди, суд виходить із принципу справедливості, розумності та виваженості. Суд враховує той факт, що потерпіла безповоротно втратила близьку людину - сина, понесла значні моральні страждання, які носять триваючий характер. Суд вважає, що потерпіла зазнала істотних негативних змін в особистому житті. За таких обставин суд вважає, що як моральна шкода мала місце, а тому позов в частині стягнення моральної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі, але тільки з обвинуваченого ОСОБА_12 , оскільки за ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Судом встановлено, що діями ОСОБА_25 шкоди потерпілим не завдано, а тому у задоволенні позову до ОСОБА_13 суд відмовляє.
Відповідно до ст. 122 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь держави слід стягнути витрати за проведення експертизи у сумі по 982 грн.
Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. 367-374 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання:
- за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років з конфіскацією всього особисто йому належного майна;
- за ч. 4 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією всього особисто йому належного майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_12 до відбування покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 13 (тринадцять) років з конфіскацією всього особисто йому належного майна.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, (в редакції від №838-VIII від 26.11.2015 року та позиції ВСУ у справі № 663/537/17) зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 16.08.2012 року по 18.02.2019 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі( 13 років 2 дні). Враховуючи попереднє ув`язнення - звільнити засудженого від відбування покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 396 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, (в редакції від №838-VIII від 26.11.2015 року та позиції ВСУ у справі № 663/537/17) зарахувати в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17.08.2012 року по 05.06.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Враховуючи попереднє ув`язнення - звільнити засудженого від відбування покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому, до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_9 відшкодування витрат на поховання, пов`язані з виділом земельної ділянки для поховання, пов`язані з придбанням ритуальних речей, необхідних для поховання, витрати на спорудження надгробного пам`ятника, у розмірі 13316, 74 (тринадцять тисяч триста шістнадцять) гривень 74 (сімдесят чотири) копійки.
У задоволенні позову до ОСОБА_13 - відмовити.
Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди у 500 000 ( пятьсот тисяч) гривень.
У задоволенні позову до ОСОБА_13 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_12 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) гривні.
Речові докази:
- мотоциклетний шолом і золотий браслет, які знаходяться на зберіганні ОСОБА_9 , залишити останньому.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3