Номер провадження: 11-кп/813/1273/19
Номер справи місцевого суду: 500/7794/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 11 липня 2019 року, про повернення обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0000899, внесеному до ЄРДР 10.04.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 15, ч.2 ст115, ч.1,2 ст. 263 КК України,

встановив:
Зміст оскарженого судового рішення та фактичні обставини, встановлені судом першої інстанції.
Оскарженою ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000899, внесеному до ЄРДР 10.04.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 15, ч.2 ст115, ч.1,2 ст. 263 КК України був повернутий прокурору для усунення недоліків.

Підставами для повернення обвинувального акту суд першої інстанції зазначив те, що,всупереч вимогам п.3) ч.2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не вказані відомості щодо потерпілих та розмір завданої матеріальної шкоди, а також, розкритий зміст експертиз, проведених під час досудового розслідування, що порушує вимоги ч.4 ст.296 КПК України, яка забороняє надання суду інших документів до початку судового розгляду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які їх подали.
1.На зазначену ухвалу суду прокурором була подана апеляційна скарга, в якій він вважає ухвалу суду першої інстанції необґрунтованою, такою що не відповідає вимогам КПК та посилається на такі обставини:

- питання участі потерпілого у кримінальному провадженні регулюється положеннями ст. 55 КПК України, вимоги якої виконані в повному обсязі, оскільки вказана у тексті обвинувального акту постраждала особа ОСОБА_12 , відмовилася від написання заяви про визнання його потерпілим та був допитаний в якості свідка;

-зазначення в обвинувальному акті резолютивних частин експертиз про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень не суперечить вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, тому що є необхідним для формулювання обвинувачення;

-судом першої інстанції не уточнено, які саме інші документи подані прокурором до початку судового розгляду, в порушення вимог ч.4 ст.291 КПК України, оскільки жодних документів крім обвинувального акту з додатками суду не надавалося.

Враховуючи викладені обставини, прокурор просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження №0000899, внесеного до ЄРДР 10.04.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 15, ч.2 ст115, ч.1,2 ст. 263 КК України, у суді першої інстанції.

Позиція учасників судового розгляду в судовому засіданні.
В судовому засіданні прокурор підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити.

Обвинувачені та їх захисники в судове засідання не прибули, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причини неприбуття не повідомили, з клопотаннями про відкладення судового розгляду до апеляційного суду не зверталися.

Мотиви апеляційного суду.
Вислухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити такі відомості:

- найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

- анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

- анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

- прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

- виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

- обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

- розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

- дату та місце його складення та затвердження.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч.ч.2,3 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Відповідно до положень ч.7 ст.55 КПК України, якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення).

Згідно з приписами ч.4 ст. 477 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого.

Зі змісту обвинувального акту, у частині викладення фактичних обставин справи та у формулюванні обвинувачення, щодо вчинення злочину передбаченого ч.2 ст.15 п.7 ч.2 ст.115 КК України, вбачається зазначення постраждалої особи ОСОБА_12 . При цьому, відомостей про потерпілого, відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, обвинувальний акт не містить.

Заява ОСОБА_12 про визнання його потерпілим у цьому кримінальному провадженні відсутня.

Відповідно до ч.1 ст. 477 КПК України, злочин, передбачений ст. 115 КК України, не відноситься до кримінальних провадженнях у формі приватного обвинувачення, які розпочинаються лише на підставі заяви потерпілого.

Між тим, відомості про злочин можуть бути внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і після самостійного виявлення слідчим, прокурорам з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення злочину.

Викладені вимоги кримінального процесуального закону, а також ті обставини, що злочин, передбачений ст.115 КК України, не є злочином приватного обвинувачення, свідчать про те, що твердження суду в оскарженій ухвалі про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України в зв`язку з відсутністю в ньому відомостей щодо потерпілого, не ґрунтуються на вимогах закону.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав відсутність в обвинувальному акті відомостей щодо потерпілого, порушенням приписів п. 3) ч. 2 ст. 291 КПК України.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на правомірність зазначення в обвинувальному акті резолютивних частин експертиз про ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, апеляційний суд вважає обґрунтованими з таких підстав.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

На підставі викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції необгрунтовано визнав наявність у обвинувальному акті резолютивних частин експертиз, порушенням вимог ч.4 ст.291 КПК України, оскільки ці відомості впливають на правову кваліфікацію злочину і є необхідними для формулювання обвинувачення.

Апеляційний суд також погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора стосовно того, що посилання суду першої інстанції на подання прокурором до початку судового розгляду інших документів, всупереч вимогам ч.4 ст.291 КПК України, є безпідставними та матеріалами кримінального провадження не підтверджуються.

При цьому, зазначення в обвинувальному акті результатів експертиз, всупереч висновку суду першої інстанції, не може вважатися документами, оскільки є лише посиланнями без відповідної форми та змісту, що не є окремим документом, який може бути прийнятий в якості доказу під час розгляду кримінального провадження.

Відповідно до положень п.3) ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України, однак апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора стосовно того, що висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, є не обґрунтованим, що є підставою для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції.

Положеннями ч.1 ст.409 КПК України передбачені підстави для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Зокрема це:

1) неповнота судового розгляду;

2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження;

3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

4) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з вимогами ч.1 ст.411 КПК України, судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо:

1) висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду;

2) суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки;

3) за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші;

4) висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Викладені обставини свідчать про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, яка полягає в тому, що суд першої інстанції не взяв до уваги докази, які могли суттєво вплинути на його висновки для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, що, згідно з положеннями п.2) ч.1 ст. 409, п.2) ч. 1 ст. 411 КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, оскаржена ухвала скасуванню, з призначенням нового розгляду кримінального провадження в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст. ст. 291, 293, 314, 370-372, 376, 404, 407, 409, 411, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати ухвалу Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області, від 11 липня 2019 року, про повернення обвинувального акту, у кримінальному провадженні №0000899, внесеному до ЄРДР 10.04.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 15, ч.2 ст115, ч.1,2 ст. 263 КК України.

Призначити новий розгляд кримінального провадження №0000899, внесеного до ЄРДР 10.04.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 296, ч.2 ст. 15, ч.2 ст115, ч.1,2 ст. 263 КК України, в Ізмаїльському міськрайонному суді Одеської області, в іншому складі суду, зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4