Справа № 191/3204/19
Провадження № 1-в/191/667/19
У Х В А Л А
іменем України

13 вересня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника Синельниківської ВК№94 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання ОСОБА_5 про заміну відносно нього невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України,

ВСТАНОВИВ:
До Синельниківського міськрайонного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст. 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Засуджений в судовому засідання просив клопотання задовольнити.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 проти задоволення клопотання засудженого заперечував, вважає, що воно є передчасним.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не встав, своєю поведінкою засуджений не довів про своє виправлення, тому його клопотання задоволенню не підлягає.

Суд, вислухавши думку прокурора, представника СВК-94, засудженого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно зі ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення та після фактичного відбуття засудженим не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким", під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Як вбачається з характеристики та довідки з особової справи №256-К-16 засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий: - 30.11.2000 р. Центральним р/суд м. Гомеля за ст. 219-5 ч.1 КК Білорусії до 1 р. п/волі;
- 17.06.2009 р. Сімферопольським Р/суд АР Крим за ст. 115 ч.1 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнений: 29.04.2015 р. умовно-достроково на 1р. 10м. 20 днів з Долинського виправного центру № 118 Івано-Франківської області.
У цій справі засуджений: 27.04.2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської за ст. 121 ч.1, ст.71 ч.1 КК України до 5р.1м. позбавлення волі. На підставі ст. 72 ч.5 КК України залік з 25.11.2015р. по 27.04.2016р. включно.
Ухвалою Апеляційного суду від 22.07.2016р. на підставі ст. 72 ч.5 КК України залік з 28.04.2016р. по 22.07.2016р. включно. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13.05.2016р. строк відбування покарання рахувати з 22.11.2015р.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.11.2018р. в застосуванні ст. 82 КК України - відмовлено.
Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.08.2019 р. в застосуванні ст. 81 КК України - відмовлено.
Початок строку : 22.11.2015. Кінець строку: 25.04.2020 р.

В установах виконання покарань перебуває з 26.11.2015. Перебуваючи у СІЗО № 3 м. Дніпропетровськ (УВП № 4 м. Дніпро) засуджений ОСОБА_5 характеризувався посередньо, заохочень та стягнень не мав. До Синельниківської ВК № 94 прибув 03.08.2016.

На теперішній час засуджений працевлаштований на виробництві установи в цеху по переборці цибулі, до даної роботи ставиться сумлінно та відповідально, проявляє розумну ініціативу, поставлені завдання виконує якісно та вчасно, порушень правил пожежної безпеки і безпеки праці не допускає. За час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умов відбування покарання та розпорядок дня установи, сумлінно ставиться до своїх обов`язків, а також до праці, за що був заохочений 3 рази. Вимоги режиму утримання розуміє правильно, порушень не допускає. У взаємовідносинах із засудженими не конфліктний, у колективі відділення уживчивий. У відносинах з адміністрацією дотримується правомірних та ввічливих стосунків. Виконує передбачає законом вимоги персоналу установи. Зовнішній вигляд охайний, спальне місце та речову тумбочку підтримує в чистоті. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої йому роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує роботи самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок.

Соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом платних телефонних розмов, стосунки задовільні. Засуджений виявив бажання приймати участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізична культура і спорт». Виконавчих листів не має.

Заміні невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України підлягає по відбуттю 2/3 строку, тобто з 12.08.2018 року. Матеріали розглянуті комісією установи 31.08.2018 року - відмовлено, як особі, що не стала на шлях виправлення.
Не відбута частина строку покарання на 13.09.2019р. становить 7 місяців 9 днів.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Судом установлено, що ОСОБА_5 є особою, яка на даний час відбула на підставі ст. 82 КК України 2/3 строкупокарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, при цьому є особою, що раніше неодноразово відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисні злочини.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Також суд враховує ті обставини, що раніше ОСОБА_5 неодноразово відбував покарання за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не ставав, знову вчиняв злочини. Згідно з вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.04.2016 року, ОСОБА_5 засуджений за тяжкий умисний злочин до 5 років 1 місяця позбавлення волі.
Крім того, вирішуючи питання про заміну ОСОБА_5 покарання на більш м`яке, суд враховує те, що відбування покарання у виді обмеження волі передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.
Отже, судом не встановлено таких ґрунтовних даних про поведінку засудженого ОСОБА_5 та його особу, які свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним і подальше виправлення засудженого ОСОБА_5 можливе в умовах обмеження волі.
Враховуючи те, що процес виправлення і виховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього дії ст. 82 КК України немає.
Керуючись ст. 82 КК України, статями 537 - 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволені клопотання ОСОБА_5 про заміну відносно нього невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ст. 82 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1