ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/382/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0001230 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 червня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Встановлено строк дії запобіжного заходу до 06.08.2019 року включно.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_8 підозрюється у тому, що він, будучи раніше судимим за вчинення корисних злочинів, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, 08.06.2019 року о 09 годині, перебуваючи біля будинку №7, пров. Береговий в м. Херсоні, діючи за попередньою змовою з двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, переслідуючи єдиний прямий умисел та корисливий мотив, направлений на відкрите заволодіння майном потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, відкрито, із застосування насильства, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виразилося в нанесенні ударів кулаками в область обличчя потерпілому, заволодів його майном, а саме: шкіряною чоловічою сумкою, вартістю 1000 гривень в якій знаходилися грошові кошти в сумі 3000 доларів (купюрами номіналом по 100 кожна), 1500 гривень (купюрами номіналом по 100, 200, 500 гривень), 3 ключа від квартири (які не представляють для потерпілого матеріальної цінності) та мобільним телефоном марки «HTC» модель «Desire OPMG 200 D 820 pi», вартістю 2000 гривень, після чого покинув місце скоєння злочину з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді у зв`язку порушенням кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вважає, що слідчим не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Також зазначає, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що прокурором не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а також на обставини сторони захисту, що зменшують ці ризики. Не звернуто уваги і на те, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце проживання в м. Херсоні, де тривалий час проживає однією сім`єю з жінкою та її малолітньою дитиною. ОСОБА_8 є ВІЛ інфікованим та проходить ретровірусну терапію, що не можливо в умовах слідчого ізолятора. Крім того, слідчим суддею безпідставно не розглянуто питання щодо можливості застосування іншого (альтернативного) запобіжного заходу. Просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який підтримав свої апеляційні вимоги, просив їх задовольнити, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги захисника без задоволення, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, 08.06.2019 року ОСОБА_8 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 08.06.2019р., в ході якого оглянуто місце вчинення злочину за адресою: АДРЕСА_2 , біля другого під`їзду; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом огляду від 08.06.2019 року.
Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_8 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину.

На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Під час дослідження матеріалів кримінального провадження слідчим суддею зроблено вмотивований висновок про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_8 зібраними органами досудового розслідування доказами.

Як вбачається із матеріалів провадження та вищезазначених доказів, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, офіційно не працевлаштований та не має законного джерела прибутку, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, на даний час є обвинуваченим за вчинення корисливих кримінальних правопорушень по справах, що перебувають на розгляді суді (всього 7 епізодів), і це свідчать про його негативну репутацію та дає підстави вважати про існування ризику вчинити іншого кримінального правопорушення, Крім того, підозрюваний не одружений, дітей та інших утриманців не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання.

Враховуючи встановлені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний, усвідомлюючи свою відповідальність перед законом, може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих з метою уникнення кримінальної відповідальності. При цьому слідчий суддя врахував характер вчиненого злочину, в якому підозрюється ОСОБА_8 (із застосуванням насильства), а також той факт, що два співучасника злочину органом досудового розслідування не встановлено.

На підставі обґрунтованості підозри, тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_8 , відсутності у нього міцних соціальних зв`язків та його негативної репутації, що виражена в схильності особи до протиправної поведінки, слідчий суддя дійшов висновку, що для запобігання вказаним ризикам необхідно застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, тому твердження апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на практику Європейського Суду з прав людини в даному випадку не аргументовані необхідністю її врахування саме в даному кримінальному провадженні. Твердження про наявність обставин та даних про особу підозрюваного ОСОБА_8 , зокрема, наявність у підозрюваного ОСОБА_8 постійного місця проживання в м. Херсоні, де він тривалий час проживає однією сім`єю з жінкою та її малолітньою дитиною, а також те, що ОСОБА_8 є ВІЛ інфікованим та проходить ретровірусну терапію, що не можливо в умовах слідчого ізолятора, які, на його думку, вказують на можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані судом як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, його негативну репутацію, схильність до вчинення злочинів проти власності. ОСОБА_8 , будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, і знову підозрюється у вчиненні аналогічного злочину.

Ці обставини, на думку колегії суддів, не є такими, що усувають встановлені слідчим суддею ризики і його висновки не спростовують, а тому не можуть бути стримуючим фактором, і жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та не зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людина та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Посилання захисника на те, що слідчим суддею не наведено будь-яких обставин, які б вказували на наявність ризиків, що обумовлюють необхідність обрання такого запобіжного заходу, а також на ті обставини, що зменшують ці ризики, не заслуговують на увагу, оскільки встановлені слідчим суддею обставини підтверджуються наявними у матеріалах провадження доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

У відповідності до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, в тому числі щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, тому, враховуючи обставини кримінального провадження, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано не застосував альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Інші доводи сторони захисту були враховані слідчим суддею при прийнятті рішення, а тому не спростовують законність та обґрунтованість постановленої ухвали слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зажаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11 червня 2019 року про застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: (підписи)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2