Справа № 752/5426/17
Провадження №: 1-кп/752/177/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Голосіївського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження № 0012096, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка, Донецької області, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця см. Олександрівка, Бобровицького району, Чернівецької області, громадянина України, з освітою середньою, не одруженого, зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

07.05.2008 року Броварським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, з застосуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, від відбування якого звільнений 13.05.2011 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 24 дні,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Бровари, Київської області, громадянина України, зі слів проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , такого, що немає судимості,

обвинувачених за ч. 3 ст. 187 КК України,

з участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,

В С Т А Н О В И Л А :

19.12.2016 року, близько 23:00 годин, в м. Бровари, Київської області, по вул. Грушевського, ОСОБА_14 , зустрівся з ОСОБА_13 та ОСОБА_21 . В ході зустрічі, ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_13 та ОСОБА_22 інформацію про те, що знає чоловіка, який зберігає у власному помешканні значну суму грошових коштів, при цьому запропонував останнім вчинити розбійний напад на цього чоловіка з метою заволодіння його майном, на що ОСОБА_13 та ОСОБА_23 погодились.

21.12.2016 року, близько 02:00 годин, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_23 з м. Бровари Київської області на невстановленому досудовим розслідуванням автомобілі, відправились до м. Києва, після чого зупинились поблизу автомобільної заправки, що неподалік приватного будинку № 8, по вул. Пролетарська. В той самий момент ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_23 визначивши роль та участь кожного у здійсненні нападу домовились, що ОСОБА_14 та ОСОБА_23 відправляться безпосередньо до будинку, маючи намір через вікно проникнути до житла, після чого використовуючи електричний шокер, який попередньо був взятий ОСОБА_14 , як знаряддя вчинення злочину, здійснять напад на ОСОБА_24 з метою заволодіння належними йому грошовими коштами, а ОСОБА_25 залишиться на подвір`ї координуючи дії останніх та спостерігаючи за навколишньою обстановкою, з метою завчасно повідомити спільників, в разі виникнення, про небезпеку, а в подальшому ОСОБА_14 та ОСОБА_23 сприятимуть йому у незаконному проникненню у житло, відчинивши вхідні двері з середини.

Близько 04 годин 00 хвилин, ОСОБА_14 , ОСОБА_25 та ОСОБА_23 діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, розпочали реалізацію спільного, заздалегідь підготовленого та обговореного злочинного плану, щодо вчинення розбійного нападу з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_24 із застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я, поєднаного із проникненням у його житло.

При цьому, ОСОБА_14 спільно з ОСОБА_23 підійшли до приватного будинку АДРЕСА_4 , який належить ОСОБА_24 , де виявили драбину. За допомогою вказаної драбини, ОСОБА_14 спільно з ОСОБА_23 піднялись на другий поверх зазначеного будинку, та в подальшому, через незамкнений отвір вікна незаконно проникли до його приміщення.

В свою чергу ОСОБА_25 , згідно відведеної йому ролі залишився чекати на подвір`ї. В подальшому, ОСОБА_14 та ОСОБА_23 незаконно проникнувши до приміщення будинку, зайшли до кімнати ОСОБА_24 , який в той момент знаходився у лежачому положенні на ліжку, та здійснили на нього розбійний напад, зокрема стягнувши його з ліжка на підлогу, почали наносити йому удари кулаками та ногами в різні частини тіла, окрім того, ОСОБА_14 з метою припинення опору з боку ОСОБА_24 почав застосовувати відносно останнього заздалегідь взятий з собою електричний шокер, наносячи ним удари в частину живота та грудної клітини.

Далі, продовжуючи реалізацію свого злочинного плану, ОСОБА_23 , відчинив вхідні двері до приміщення будинку ОСОБА_26 , який незаконно проникнувши до зазначеного приміщення, спільно з ОСОБА_14 та ОСОБА_23 почав продовжувати наносити ОСОБА_24 удари кулаками та ногами в різні частини тіла, після чого, з метою припинення опору з боку потерпілого, ОСОБА_25 повалив його на землю, та двома руками почав стримувати.

Після цього, ОСОБА_25 дістав з кишені зазделегідь взятий з собою як знаряддя вчинення злочину, пневматичний пістолет та наніс ним ОСОБА_24 декілька ударів в потиличну частину. В результаті нанесених ударів з боку ОСОБА_27 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , потерпілому ОСОБА_24 було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді синців в лівій підочній ділянці, передній поверхні шиї в середній третині, в ділянці правого ліктьового згину, в проекції 9-10 ребер зліва по пахвовим лініям, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; забійної рани в потиличній ділянці зліва, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень; закритої травми грудей у вигляді переломів 6, 7, 9, 10 ребер зліва з явищами лівобічного пневмоториксу, які за своїм характером відносяться тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

В подальшому, ОСОБА_14 та ОСОБА_23 , користуючись неможливістю вчинення будь-якого опору з боку потерпілого, почали оглядати та обшукувати приміщення кімнати з метою винайдення та заволодіння грошовими коштами, однак в подальшому зрозуміли, що їх дії помічені сином ОСОБА_24 , громадянином ОСОБА_28 , який перебував в сусідній кімнаті, і від шуму в кімнаті батька прокинувся та вирішив його перевірити, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_23 залишили місце вчинення злочину та кинулися тікати. Однак, через певний, незначний проміжок часу, ОСОБА_28 , син потерпілого, який кинувся переслідувати нападників, наздогнав та затримав одного з них, а саме ОСОБА_13 .

Тобто, обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 суд визнає винними за ч. 3 ст. 187 КК України (розбій), - напад з метою заволодіння чужим майном, вчинений за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням фізичного насильства, що було небезпечним для життя та здоров`я в момент заподіяння, поєднаному із проникненням у житло.
Обвинувачений ОСОБА_29 зазначив, що повністю визнає себе винним в обвинуваченні, висунутому прокурором. Повідомив, що була отримана з певних джерел інформація, що в будинку потерпілого можуть бути гроші. Він ініціював вчинення нападу на будинок потерпілого разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , хоча не вважає себе організатором. Уже не пригадує, чи вони погодилися одразу на його пропозицію. Під час досудового розслідування добровільно, без будь якого примусу надав свідчення щодо обставин розбійного нападу на потерпілого, усе розповідав добровільно, тиску на нього не було, так само як і зараз дає правдиві свідчення, у вчиненому розкаюється. Крім того, детально про це показав при проведенні слідчого експерименту та розповів про роль кожного. Неприязних стосунків з ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , немає, підстав їх обмовляти також немає. Дає правдиві, зізнавальні свідчення, і чітко, на запитання ОСОБА_15 , стверджує, що розбійний напад вчинив разом з ОСОБА_30 та ОСОБА_13 . Свідок ОСОБА_28 почав переслідувати їх трьох, а потім вони розділилися і той кинувся за ОСОБА_31 . Так вчинив, оскільки потрібні були гроші для лікування хворих батьків. Про те, що у ОСОБА_32 є пістолет, йому не було відомо. По суті йшли грабувати, а не вчиняти розбійний напад, так сталося. У вчиненому розкаюється, просить вибачення у потерпілого,та при призначенні покарання просить врахувати його послідовну, чітку позицію, її незмінність а також обставину сприяння ним в розкритті злочину.

Обвинувачений ОСОБА_13 винним себе визнавав частково, та повідомив, що з обвинувальним актом та кваліфікацією його дій не згідний. Відмітив, що разом з ОСОБА_29 йшов грабувати, а не вчиняти розбійний напад. Попередньої змови не було. Їх було двоє. Пригадує, що 20.12.2016 року йому зателефонував ОСОБА_29 та сказав знайти автомобіль. Він викликав таксі та приїхали за адресою, яку вказав ОСОБА_29 . Він в будинок потерпілого проник через двері, які йому відкрив ОСОБА_29 . Коли зайшов в будинок, там був безлад, потерпілий стояв на колінах. З приводу нанесення ударів потерпілому, нічого не хоче говорити, також не бачив хто наносив йому удари. Коли загорілося світло, він кинувся тікати. За ним побіг син потерпілого ОСОБА_33 , який через певний час його наздогнав та збив з ніг, почав бити металевою палкою. Він, щоб злякати ОСОБА_34 , почав демонструвати ножа, однак той знову почав його бити. Він в свою чергу сказав,що досить, давай викличемо поліцію. З АЗС сам викликав поліцію. Він був побитий. Працівники поліції примушували давати свідчення, забрали особисті речі, документи. Провели обшук в будинку, в якому він не власник. Свідок ОСОБА_33 не міг бачити їх обличчя, а тому дає неправдиві свідчення.

Обвинувачений ОСОБА_15 винним себе не визнавав. Повідомив, що відношення до розбійного нападу на потерпілого немає, участі у ньому не брав. ОСОБА_35 його обмовляє, хоча не знає чому той так вчиняє. В ніч коли було вчинено злочин, в якому він обвинувачується, був у своєї дівчини ОСОБА_36 . Вночі виходили з нею курити і їх бачив її батько. Під ранок він виходив вигулювати собаку і його бачив сусід. Ці особи, як свідки, підтвердили це в суді. ОСОБА_37 наглядно знав, так само і ОСОБА_32 , з яким познайомився в «Епіцентрі» де той працював продавцем. 09.02.2017 року його затримали працівники поліції. Застосовували насильство, примушували зізнатися у тому, чого не вчиняв. Свідок ОСОБА_33 , який ніби то його впізнав як особу, яка вчинила напад на його батька, попередньо бачив його коли він доставлявся в відділ поліції. Неприязних стосунків з ОСОБА_38 немає. Однак той вимагав у нього гроші, за те щоб не давати свідчень. Відношення до злочину немає.

Зважаючи на свідчення та надання визнавальних, викривальних показань обвинуваченим ОСОБА_29 , які по суті, як вважає колегія, в сукупності з іншими доказами обвинувачення, зокрема свідченнями потерпілого та свідків, є визначальними при встановленні винності усіх обвинувачених, позицію ОСОБА_13 , який частково визнав себе винним однак дав поверхові, без деталізації свідчення, та позицію обвинуваченого ОСОБА_15 , щодо категоричного заперечення своєї вини, суд вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо належних, допустимих та безсумнівно переконливих доказів, що підтверджують винність обвинувачених у вчинені злочину поза розумним сумнівом, в обсязі обвинувачення, який суд вважає доведеним.

Зокрема, потерпілий ОСОБА_24 , 1948 року народження, в судовому засіданні під присягою двічі, в зв`язку із заміною складу суду і вимогою захисту розпочати судовий розгляд спочатку, надав свідчення, які повністю викривають усіх трьох обвинувачених у вчиненні злочину. Зокрема він показав, що проживає в будинку, який має два входи, на АДРЕСА_4 . Пригадує, що ввечері 20.12.2016 року дивився телевізор, після чого ліг спати. Вночі почув якийсь шум, включив світло. Бачить невідомий чоловік щось шукає в шафі, а інший, схопив його і стягнув з ліжка та почав бити. Потім почали бити обоє, вимагали сказати де гроші. Один з них погрожував та бив пістолетом. Потім били обоє ногами, впізнає двох, при цьому вказує на ОСОБА_39 та ОСОБА_40 . Він, щоб уникнути побиття, почав ховатися під ліжко. Накинули на голову куртку, били та застосовували електрошокер, від чого на тілі довгий час зберігалося багато синців, були поламані ребра. Підняли, та коли почав кричати, хотіли заклеїти рот скотчем, але випала котушка і закотилася під ліжко, яку він знайшов після повернення з лікарні, у нього такої не було. Порізали подушки, шукаючи гроші. Був увесь в крові. Через певний час, з вулиці хтось крикнув «шухер», нападники кинулися тікати. В кімнату забіг син ОСОБА_41 , який жив в іншій частині будинку, побачив його побитим і кинувся за нападниками. Чітко пригадує обличчя двох осіб, і саме їх впізнає серед обвинувачених. Майже два тижні пробув у лікарні, як вважає, вижив дивом. Як з`ясувалося пізніше, нападники проникли в будинок через вікно кухні, застосовуючи драбину. Нападники не встигли забрати речі, їм завадив син.

Під час досудового розслідування, як видно з протоколів впізнання, серед інших осіб, потерпілий впізнав саме обвинувачених, які вчинили розбійний напад на нього (т.1 а.с. 156-164).

Чіткі та детальні показання потерпілого, суд вважає правдивими та бере їх до уваги, оскільки вони повністю узгоджуються з свідченнями обвинуваченого ОСОБА_14 , іншими доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими судом і по суті повністю підтверджують винність обвинувачених саме у вчиненні злочину, в якому суд визнає їх винними.

Так, в ході судового розгляду свідок ОСОБА_28 , син потерпілого, дав свідчення, щодо обставин нападу, переслідування та затримання одного з нападників. Зокрема він під присягою повідомив, що проживає з дружиною в одній половині будинку на АДРЕСА_4 , а в іншій частині будинку, до якого окремий вхід, жив його батько ОСОБА_24 . Вночі його розбудила дружина і сказала, що в кімнаті батька чути крики і там твориться щось страшне. Одягнувся, вибіг на подвір`я, схопив палицю, побачив що вхідні двері частини будинку, де живе батько, відкриті. Забіг всередину. Побачив закривавленого батька, який казав, що дуже болить, всюди безлад, усе розкидано, однак в кімнаті уже нікого сторонніх не було. Він вибіг і помітив, що в бік Червонозоряного проспекту, який добре освітлювався, з його двору біжить три особи, яких чітко бачив на відстані приблизно 20 метрів. Кинувся за ними і почав кричати, щоб зупинилися, що вони і зробили біля воріт на певний час, а потім кинулися знову тікати. Трохи пробігши, вони розділилися. Двоє побігли разом, а він продовжував переслідувати того, що залишився один. Наздогнав, вдарив палицею по ногах, той впав, однак піднявся і почав кидатися на нього з ножем та знову тікати, відстрілювався. Біля АЗС, наздогнав нападника, яким, як потім з`ясувалося, виявився ОСОБА_13 , і він зараз впізнає його серед обвинувачених. Викликали охорону, поліцію, яка вилучила у затриманого ніж, пістолет, пакетики з порошком, бейджик. Запевняє, що чітко бачив на світлі ліхтарів у себе в дворі та на проспекті, на відстані біля 15-20 метрів і зараз впізнає усіх трьох обвинувачених. Під час досудового розслідування під час впізнання також впізнав і показав на двох осіб, а одного сам затримав та передав поліції.

Як видно з протоколів пред`явлення осіб для впізнання, наданих в розпорядження суду прокурором, під час досудового розслідування свідок ОСОБА_28 серед інших осіб впізнав саме обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , як двох з трьох осіб, які вчинили розбійний напад на його батька (т.1 а.с. 215-220, т.2 а.с.27-30). Процесуальна дія, під час якої свідок серед інших впізнав саме ОСОБА_42 , як одного з нападників, проводилася з застосуванням відеозапису, який був переглянутий судом в ході судового розгляду (т.2 а.с. 31-33).

Як видно з наданого прокурором в розпорядження суду протоколу від 21.02.2017 року проведення слідчого експерименту, при якому застосовувалося відеозапис, який був предметом перегляду в ході судового розгляду, підозрюваний ОСОБА_14 , в присутності захисника та понятих, детально пояснив та показав на місці про обставини вчинення ним спільно з ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , розбійного нападу на потерпілого ОСОБА_24 . Слід в черговий раз відмітити, що в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_14 повністю підтвердив та просив вважати правдивими саме свідчення, які він давав при слідчому експерименті, при якому правдиво, без будь якого примусу розповів про обставини вчинення злочину та показав про це на місці. ( т.1 а.с.233-239). Зазначені свідчення, які суд бере до уваги, вважаючи правдивими, є логічними, послідовними та такими, що повністю узгоджуються з показаннями потерпілого, свідка, та іншими доказами, наданими стороною обвинувачення в розпорядження суду, які були предметом дослідження.

Як доказ винності обвинувачених прокурором в розпорядження суду також надано ряд інших доказів, зокрема:

протокол огляду місця події від 21.12.2016 року, при якому проводилася фотозйомка, в якому відображено, що огляд було проведено в будинку по АДРЕСА_4 , в ході якого було виявлено: розкидані речі в кімнатах; на постільній білизні, дверній ручці, поверхні підлоги сліди крові, які, згідно висновків експерта № 19,20,21 могли походити від потерпілого ОСОБА_24 ; три металеві кулі, схожі на набої до пневматичної зброї; відчинене вікно, під яким на землі знайдено драбину, слід структури матерії, який, згідно висновку експерта № 4455/тр непридатний для встановлення групової належності, в зв`язку з чим, згідно постанови слідчого, був виключений з ряду речових доказів (т.1 а.с. 12-26, 29-37, 39-45,49-52, 56-59);

протокол огляду місця події від 21.12.2016 року, в якому відображено, що на території АЗС за адресою: м. Київ. Проспект Лобановського, 115, у ОСОБА_13 було виявлено: на правій руці рукавицю, з слідами бурого кольору; сліди бурого кольору на лівій руці; сліди бурого кольору на джинсах ОСОБА_13 , з яких зроблено зріз шматка тканини; поряд з ОСОБА_13 виявлено: предмет, схожий на ніж, який, згідно висновку експерта № 1312, не належить до холодної зброї; предмет, схожий на пістолет, два металеві балони, магазин та металеві кульки в кількості 160 шт.; згорток з фольги, у змивах з якого, згідно висновку експерта № 184х, виявлено амфетамін, масою 0,003г; мобільний телефон марки «Нокіа»; ліхтарик; ключі; змиви з рук ОСОБА_13 (т.1 а.с.71-83,90-96,18-120). Зазначена процесуальна дія проведена з застосуванням відеозапису, який був предметом перегляду в ході судового розгляду;

висновок експерта № 1314, в якому відображено, що пістолет, який був виявлений у ОСОБА_13 21.12.2016 року по проспекту Лобановського, 115, в м. Києві, не належить до вогнепальної зброї, є пневматичним пістолетом моделі «Макаров», калібру 4,5 мм., виготовлений промисловим способом; 160 куль, які було виявлено та вилучено у ОСОБА_13 21.12.2016 року по проспекту Лобановського, 115, в м. Києві та три кулі, які були вилучені на АДРЕСА_5 , не належать до боєприпасів - є метальними снарядами (кулями) до пневматичної зброї, калібру 4,5 мм., що виготовлені промисловим способом, до стрільби придатні (т.1 а.с.105-112);

висновок експерта № 22, в якому відображено, що в плямі на шматку джинсової тканини, яка 21.12.2016 року по проспекту Лобановського, 15 в м. Києві під час затримання ОСОБА_13 була виявлена на поверхні шматка від джинсів останнього, знайдено кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_24 (т.1 а.с. 63-66);

висновок експерта № 23, в якому відображено, що в змивах з рук, вилучених у ОСОБА_13 21.12.2016 року по проспекту Лобановського, 15 в м. Києві під час його затримання, знайдено кров людини, яка могла походити від потерпілого ОСОБА_24 (т.1 а.с. 70-73);

протокол огляду речей, вилучених під час затримання ОСОБА_13 по проспекту Лобановського, 115 (т.1 а.с.84-88);

висновок судово-медичного експерта № 36, згідно якого при судово-медичній експертизі ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виявлено: синці - в лівій підочній ділянці, передній поверхні шиї в середній третині в ділянці правого ліктьового згину, в проекції 9-10 ребер зліва по паховим лініям; забійна рана в потиличній ділянці зліва; закрита травма грудей у вигляді переломів 6,7,9,10 ребер зліва з явищами лівобічного пневмотораксу. Вказані ушкодження спричинені тупими предметами, могли утворитися 21.12.2016 року, не були небезпечними для життя та відносяться: - синці до легких тілесних ушкоджень; забійна рана до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; закрита травма грудей до тілесних ушкоджень середньої тяжкості (т.1 а.с.150-153).

Вищезазначені, досліджені безпосередньо судом докази, суд вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для визнання обвинувачених винуватими, у вчиненні злочину поза розумним сумнівом.

Протирічливі та неузгоджені показання обвинуваченого ОСОБА_13 , який зазначив, що він лише разом з ОСОБА_14 , мали намір пограбувати потерпілого, а ОСОБА_15 участі у цьому не брав, та показання обвинуваченого ОСОБА_15 , який відмічає, що участі у заволодінні майном потерпілого не брав взагалі і до вчинення злочину не причетний, колегія суддів до уваги не бере та відкидає, оскільки вони повністю спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_14 , який на протязі досудового розслідування та судового розгляду дав свідчення щодо участі у вчиненні злочину усіх трьох обвинувачених, показаннями потерпілого та свідка, які є логічними, послідовними та переконливими і такими, що узгоджуються з іншими доказами і які суд бере до уваги. У суду немає будь-яких підстав не довіряти показанням обвинуваченого ОСОБА_14 , потерпілого та свідка, а твердження обвинуваченого ОСОБА_15 з приводу того, що обвинувачений ОСОБА_14 його свідомо обмовляє, суд розцінює лише як спробу переконати суд у своїй непричетності до вчиненого особливо тяжкого злочину, хоча надані в розпорядження суду та дослідженні докази, свідчать протилежне.

При спробі переконати суд у непричетності обвинуваченого ОСОБА_15 до вчинення злочину і з метою створення йому алібі на день вчинення розбійного нападу, сторона захисту забезпечила явку ряду свідків, які були допитані судом, і до свідчень яких суд відноситься критично, до уваги не бере та відкидає, а розцінює їх показання, як спробу ввести в оману суд, з метою дати змогу ОСОБА_15 уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Зокрема, свідок ОСОБА_43 , дівчина ОСОБА_15 , як відмітив він та вона, повідомила, що в переддень вчинення розбійного нападу та в період його вчинення, тобто в ніч з 20.12. на 21.12.2016 року, ОСОБА_15 перебував з нею, вночі курили в коридорі, де їх бачив її батько, а ранком вигулював собаку. З приводу зазначених обставин на досудовому слідстві її ніхто не запитував. На даний час уже не є його дівчиною.

Свідок ОСОБА_44 , батько свідка ОСОБА_45 , повідомив, що точно пригадує, як в ніч з 20.12. на 21.12.2016 року, біля 02.00 годин, виходив курити і бачив свою дочку з ОСОБА_15 .

Свідок захисту ОСОБА_46 , повідомив, що пригадує, як ранком 21.12.2016 року ОСОБА_42 вигулював собаку, оскільки він постійно це робив.

Свідок захисту ОСОБА_47 відмітив, що йому відомо, що в ОСОБА_15 був автомобіль «Опель Кадет», який з м. Києва перед 19.12.2016 року був доставлений до них на СТО в м. Бровари, оскільки у ньому не працював двигун, і на скільки пригадує, там перебував до зими.

До показань вищезазначених свідків, частина з яких, між іншим, добре знайомі та перебувають у товариських стосунках з обвинуваченим ОСОБА_15 , щодо обставин майже трьохрічної давності, колегія суддів відноситься критично, до уваги не бере та відкидає, а розцінює їх показання, як спробу ввести в оману суд, з метою намагання уникнення кримінальної відповідальності обвинуваченим за вчинене. Їх свідчення повністю спростовуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_14 , які з самого початку розслідування були послідовними та викривальними по відношенню до інших обвинувачених, показаннями потерпілого та свідка, документами та іншими доказами, наданими стороною обвинувачення, які для суду є переконливими, достатніми і в сукупності доводять винність обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні злочину групою осіб.

Крім того, колегія суддів також відмічає, що зазначені свідки захисту, з`явилися лише на стадії судового розгляду, після неодноразової зміни захисників обвинуваченого ОСОБА_15 .

Колегія суддів також не бере до уваги та відкидає як необґрунтовані посилання захисту на необхідність перекваліфікації дій обвинувачених з розбою на грабіж, оскільки як видно з свідчень потерпілого та з висновку судово-медичної експертизи, яка проаналізована вище, потерпілий ОСОБА_24 , наряду з іншим, отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, що охоплюється диспозицією статті 187 КК України. Більше того, слід зазначити, як відмічено в постанові Верховного Суду від 28.03.2019 року ( справа № 753/2814/15к), однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, мета якого намір одразу подолати опір потерпілого й попередити його протидію нападу. Аналізуючи досліджені докази та встановлені обставини, в даному випадку, враховуючи агресивність, раптовість, небезпечність, жорстокість й спрямованість заздалегідь продуманих та організованих дій обвинувачених на подолання опору потерпілого, який до речі є особою похилого віку, визначальним для кваліфікації дій обвинувачених як розбій, є не тільки наслідки, що настали в результаті застосування насильства до потерпілого, які відмічені у висновку експерта, але й сам спосіб дій винних, що враховує колегія суддів, кваліфікуючі їх дії саме як розбій.

Наданий прокурором в розпорядження суду як доказ протокол огляду місця події, а саме квартири АДРЕСА_6 , суд, погоджуючись з стороною захисту, до уваги не бере та відкидає, оскільки, по-перше, не було винайдено речей та предметів, які мають відношення до кримінального провадження та доведеності винності обвинувачених, більше того, по-друге: в даному випадку по суті мав місце не огляд, а обшук житла та іншого володіння особи, який проведений без дозволу суду, що є обов`язковим, згідно вимог процесуального законодавства.
Підсумовуючи результати судового розгляду, колегія суддів прийшла до висновку про доведеність винності обвинувачених поза розумним сумнівом у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особи винних.

Так, ОСОБА_13 , раніше не судимий, за місцем проживання, зазначеним в обвинувальному акті, не зареєстрований, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 50, на теперішній час ОСОБА_13 ознак будь-якого психічного захворювання не виявляє. На теперішній час виявляє ознаки

епізодичного зловживання спиртними напоями та ознаки епізодичного

вживання психоактивних речовин, групи стимуляторів.

У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого підозрюється ОСОБА_25 , він не виявляв ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності. На той період часу виявляв ознаки епізодичного зловживання спиртними напоями та ознаки епізодичного вживання психоактивних речовин групи стимуляторів (згідно з МКХ-10: F 19.1), і за своїм психічним станом на той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом у теперішній час ОСОБА_25 може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На теперішній час ОСОБА_25 не виявляє психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин, а виявляє ознаки епізодичного зловживання спиртними напоями та ознаки епізодичного вживання психоактивних речовин групи стимуляторів. На теперішній час ОСОБА_13 протиалкогольного та протинаркоманічного лікування не потребує. Характер правопорушення, в якому ОСОБА_13 підозрюється, виключає можливість формування в нього в період, який досліджується, будь-яких значно виражених емоційних станів, в тому числі і стану фізіологічного афекту. Більше того, як видно з описової частини висновку експертів, з приводу події ОСОБА_13 повідомив, що перед подіями вжив амфетамін, спочатку стояв на «шухері», а потім був в будинку потерпілого, почав тікати, коли з`явився син потерпілого, робив постріли в його бік з пневматичного пістолета.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_13 , не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_14 , раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 51, на теперішній час ОСОБА_14 не виявляє

ознак будь-якого психічного захворювання. У період кримінального правопорушення, в скоєнні якого

підозрюється ОСОБА_14 (21.12.2016р.), він не виявляв

ознак будь-якого хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу

психічної діяльності і за своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії

та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_14 за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру не потребує. На теперішній час ОСОБА_14 не виявляє ознак психічних та

поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин, а виявляє

ознаки епізодичного вживання психоактивних речовин групи стимуляторів, протинаркоманічного та протиалкогольного лікування не потребує. Характер правопорушення, в якому підекспертний підозрюється, виключає можливість формування в нього в період, який досліджується, будь-яких значно виражених емоційних станів, у тому числі і стану фізіологічного афекту.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_14 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, саме ці обставини відображені у обвинувальному акті та підтверджені судом, а також додатковими обставинами суд визнає наявність неповнолітньої дитини, визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_15 на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності в тому числі за вчинення розбою, однак на даний час є таким, що немає судимості,

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_15 , не встановлено.

Ураховуючи обставини вчинення та суспільну небезпеку злочину, особи обвинувачених, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 покарання у виді позбавлення волі. В той же час, визначаючи терміни зазначеного виду покарання, колегія суддів враховує персональну роль кожного обвинуваченого та ступінь участі у вчиненні злочину, поведінку обвинувачених та наміри щодо активного сприяння у розкритті злочину, з`ясування обставин злочину як на стадії досудового розслідування так і судового розгляду, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Лише таке покарання, як вважає суд, є необхідним і буде достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.

Підстав для не застосування до обвинуваченого ОСОБА_14 , згідно вимог ст. 69 КК України, додаткового покарання у виді конфіскації майна, на що орієнтує суд сторона захисту, колегія суддів не знаходить.

Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_15 застосований до нього запобіжний захід у виді застави не порушував та виконував у певний період обов`язки покладені на нього судом, і цей запобіжний захід забезпечував його належну процесуальну поведінку під час судового провадження та явку до суду, суд вважає за можливе, до вступу вироку в законну силу, застосований до нього запобіжний захід у виді застави,залишити без змін після чого сума застави підлягає поверненню заставодавцю (заставодавцям), на їх вимогу.

Оскільки в ході судового розгляду було встановлено, що обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 вчинили злочин, у якому суд визнає їх винними, 21.12.2016 року, тобто до 20.06.2017 року, керуючись правовим висновком Верховного Суду який знайшов своє відображення у постанові від 29.08.2018 року, попереднє ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_13 , починаючи з 21.12.2016 року (день затримання) по 05.06.2019 року, включно, ОСОБА_14 , починаючи з 23.12.2016 року (день взяття під варту) по 05.06.2019 року, включно, ОСОБА_15 , починаючи з 09.02.2017 року (день взяття під варту) по 27.12.2018 року (день звільнення з СІЗО у зв`язку з внесенням застави), зарахувати у строк покарання, керуючись вимогами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.
Стягнути з обвинувачених на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
ТАКОТЕ ОСОБА_48 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 187 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у виді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Обвинуваченому ОСОБА_15 , до вступу вироку в законну силу, застосований до нього запобіжний захід у виді застави,залишити без змін після чого сума застави підлягає поверненню заставодавцю (заставодавцям), на їх вимогу.

Строк покарання ОСОБА_14 та ОСОБА_13 рахувати з 06 червня 2019 року. Попереднє ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_13 , починаючи з 21.12.2016 року (день затримання) по 05.06.2019 року, включно, ОСОБА_14 , починаючи з 23.12.2016 року (день взяття під варту) по 05.06.2019 року, включно, зарахувати у строк покарання, керуючись вимогами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_15 рахувати з моменту затримання, після вступу вироку в законну силу. Попереднє ув`язнення обвинуваченому ОСОБА_15 , починаючи з 09.02.2017 року (день взяття під варту) по 27.12.2018 року (день звільнення з СІЗО у зв`язку з внесенням застави), зарахувати у строк покарання, керуючись вимогами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-УІІІ, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнути на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, відповідно в сумах:

з обвинуваченого ОСОБА_13 1143, 48 грн. (висновок експерта № 1312 від 13.01.2017 року);

з обвинуваченого ОСОБА_14 1055, 52 грн. (висновок експерта № 1314 від 07.02.2017 року);

з обвинуваченого ОСОБА_15 1587, 72 грн. (висновок експерта № 184х від 14.02.2017 року).

Речові докази: паперові конверти з слідами крові, що на зберіганні в камері схову Голосіївського УП ГУ НП в м. Києві (т.1 а.с.74-75), - знищити;

диски з відеозаписом огляду місця події та відеозаписом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_14 (т.1 а.с. 81-83, 237-239), - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судді ____________ _______________ ________________
ОСОБА_49 ОСОБА_2 ОСОБА_3