пр. № 1-кс/759/3379/19
ун. № 759/9930/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання Старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві майор поліції ОСОБА_3 про накладення арешту у досудовому розслідуванні, внесені 25.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0003726 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

30.05.2019 р. Старший слідчий СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на транспортний засіб: автомобіль марки «Skoda Octavia» синього кольору, ідентифікаційний номером кузова автомобіля « НОМЕР_1 » свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , від 19.12.2018, на ім`я ОСОБА_4 , та визначити їх зберігання по пр. Перемоги, 109 в м. Києві.

Судом встановлено, що У провадженні слідчого відділу Святошинського УП ГУНП України в м. Києві, фактичне місце знаходження якого м. Київ, проспект Перемоги 109, перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003726 від 25.05.2019, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що працівниками поліції по вул. Зодчих, 66, в м. Києві, виявлено автомобіль марки «Skoda Octavia» р.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_5 , 1993 р.н., під час звірки номерів агрегатів з записами в реєстраційних документах а саме з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , від 19.12.2018, на ім`я ОСОБА_4 , останнє викликає сумнів в дійсності, а ідентифікаційний номером кузова автомобіля « НОМЕР_1 » не відповідає записам в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу.

24.05.2019, по вул. Зодчих, 66 в м. Києві, було проведено огляд вказаного транспортного засобу, протоколом огляду було його вилучено та поміщено на територію Святошинського УП ГУНП в м. Києві, за адресою пр. Перемоги, 109, в м. Києві на зберігання.

В судовому засіданні Старший слідчий СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві майор поліції ОСОБА_3 клопотання підтримав, посилаючись на обставини викладені в матеріалах клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст.170 КПК України, арештом є тимчасове позбавлення права підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ :

Клопотання Старшого слідчого СВ Святошинського управління поліції Національної поліції Головного управління у м. Києві майор поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на на транспортний засіб: автомобіль марки «Skoda Octavia» синього кольору, ідентифікаційний номером кузова автомобіля « НОМЕР_1 » свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , від 19.12.2018, на ім`я ОСОБА_4 з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні №0003726 від 24.05.2019.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1