ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/699/18 Головуючий І-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/1511/19 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
з секретарем - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

засудженого - ОСОБА_7 ,

представників центру пробації - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2019 року про скасування випробування та направлення у місця позбавлення волі ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24.05.2018 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Начальник Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_8 звернулася до суду із поданням про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24.05.2018 року, оскільки останній допустив порушення порядку та умов іспитового строку, а саме не з`явився на реєстрацію.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2019 року задоволено подання начальника Зміївського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Харківській області ОСОБА_8 про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24.05.2018 року та ОСОБА_7 направлено для відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24.05.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки.

В обґрунтування прийнятого рішення, районний суд зазначив, що засуджений ОСОБА_7 не виконує покладені на нього обов`язки вироком суду, зокрема не з`являється без поважних причин на реєстрацію у встановлені органом пробації дні.

Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду засуджений ОСОБА_7 подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2019 року скасувати. Відмовити в задоволенні подання про скасування випробування та направлення його у місця позбавлення волі. В обґрунтування вимог вказує на те, що суд при ухваленні рішення в повній мірі не врахував причину його неявки на реєстрацію в призначений день.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора та представників органу пробації, які заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження та особової справи засудженого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.

З вироку Зміївського районного суду Харківської області від 24.05.2018 року вбачається, що на ОСОБА_7 протягом іспитового строку було покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, проживання або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.1 ст.166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.4 ст.166 КВК України, невиконанням обов`язків вважається невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до постанови про встановлення днів явки на реєстрацію від 05.07.2018 року, із якою засуджений ОСОБА_7 ознайомлений того ж дня, його зобов`язано з`являтися на реєстрацію до Зміївського районного відділу Державної установи "Центр пробації" в Харківській області у першу середу кожного місяця.

З порядком та умовами відбування іспитового строку та попередження про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання засуджений ОСОБА_7 був ознайомлений особисто.

03.10.2018 року засуджений не з`явився на реєстрацію до Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у встановлений день, заздалегідь про поважність причин неявки не повідомив.

Напередодні дня реєстрації засуджений ОСОБА_7 з`явився та повідомив, що отримав травму ока, у зв`язку з чим Зміївською ЦРЛ йому видане направлення до Харківської обласної клінічної лікарні, тому він не матиме змоги з`явитися для реєстрації 03.10.2018.
З метою перевірки повідомленої інформації, до Харківської обласної клінічної лікарні був направлений запит щодо встановлення факту звернення ОСОБА_7 за медичною допомогою, однак листом від 19.10.2018 було повідомлено, що ОСОБА_7 в період з 03.10.2018 по 16.10.2018 до приймально-діагностичного відділення КНП ХОР "ОКЛ" за амбулаторною допомогою не звертався, на стаціонарному лікуванні не перебував.
В подальшому, засудженому було направлено виклики від 19.10.2018 та від 25.10.2018 з метою з`ясування причин неявки, однак, за жодним викликом ОСОБА_7 не з`явився.
31.10.2018 року було здійснено перевірку за місцем проживання засудженого під час якої встановлено, що ОСОБА_7 вже близько двох місяців за адресою : АДРЕСА_1 не проживає, місцезнаходження його не відоме. Того ж дня були розпочаті першочергові розшукові заходи.
07.11.2018 року засуджений самостійно з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та було встановлено, що документів, які підтверджували б поважність причин неявки для реєстрації у ОСОБА_7 не має. Крім того, він змінив місце проживання, при цьому не повідомив про даний факт.
ОСОБА_7 було винесене застереження у вигляді письмового попередження за неявку на реєстрацію та зміну місця проживання без повідомлення уповноваженого органу з питань пробації, проведена профілактична бесіда та винесено постанову про збільшення кількості днів явок для реєстрації.
Апеляційні доводи засудженого про те, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано причину його неявки на реєстрацію в призначений день, а саме на передодні отримав травму ока, однак до лікарні не поїхав, оскільки не було грошей, у зв`язку з чим він був не в змозі з`явитись на реєстрацію до уповноваженого органу, не є поважними, що свідчить про неналежне виконання ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

За таких обставини, органом Зміївського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області та судом першої інстанції вірно встановлено факт порушення ОСОБА_7 обов`язків, які покладено на нього вироком Зміївського районного суду Харківської області від 24.05.2018 року, а саме систематичне неприбуття для реєстрації без повідомлення про причини неявки та без поважних причин, а також неповідомлення про зміну місця проживання.

Таким чином ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги засудженого задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 31 січня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий

Судді: