Справа № 308/5917/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 , про призначення експертизи в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001522 від 18.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

З поданого клопотання та матеріалів, доданих до нього матерів встановлено, що слідчим відділом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0001522 від 18.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.05.2019 року до чергової частини Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення з служби «102» про те, що до них надійшло повідомлення командира взводу №1 роти УШІ в ході проведення патрулювання о 05.23 год. по вулиці Гагаріна в місті Ужгород ними було помічено двох осіб ромської національності, які мали при собі деталі водозливних труб, які імовірно були демонтовані з залізничного вокзалу міста Ужгород. 18.05.2019 року слідчим Ужгородського відділу поліції майором поліції ОСОБА_5 за дорученням керівника, відомості були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за попередньою правовою кваліфікацією ч.2 ст. 185 КК України за №0001522. 24.05.2019 року подальше досудове слідство було передано слідчому капітану поліції ОСОБА_3 ..

Клопотання мотивоване тим, що в ході досудового слідства виникла необхідність провести судово-товарознавчу експертизу на предмет встановлення суми завданого матеріального збитку заподіяного потерпілому сторонньою особою в результаті скоєння злочину, для чого потрібні спеціальні знання.

Ураховуючи вищенаведене слідчий просить суд призначити по даному кримінальному провадженні товарознавчу експертизу.

У судове засідання особа, яка подала клопотання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 244 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання без участі особи, яка подала клопотання, оскільки її неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, зважаючи на обґрунтування клопотання, слідчий суддя доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 243 КПК України експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.

Відповідно до ст. 244 КПК України у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.

Відповідно до ч. 7 ст. 244 КПК України, до ухвали слідчого судді про доручення проведення експертизи включаються запитання, поставлені перед експертом особою, яка звернулася з відповідним клопотанням.

Надані суду докази свідчать про те, що 18.05.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001522 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст. 185 КК України про те, що 24.04.2019 року о 11.13 год. в ЧЧ Ужгородського ВП зі служби 102 надійшло повідомлення про те, що 18.05.2019 року до чергової частини Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення з служби «102» про те, що до них надійшло повідомлення командира взводу №1 роти УШІ в ході проведення патрулювання о 05.23 год. по вулиці Гагаріна в місті Ужгород ними було помічено двох осіб ромської національності, які мали при собі деталі водозливних труб, які імовірно були демонтовані з залізничного вокзалу міста Ужгород, у зв`язку із чим у слідчого виникла необхідність призначити товарознавчу експертизу для встановлення суми завданого матеріального збитку заподіяного потерпілому сторонньою особою в результаті скоєння злочину. В той же час з доданого до клопотання витягу ЄРДР від 18.05.2019 року не вбачається, що в даному кримінальному провадженні взагалі є потерпілий та не зрозуміло в чому саме вбачаються підстави для кваліфікації даної події за ч.2 ст. 185 КК України. Окрім витягу з ЄРДР слідчий на обґрунтування своїх доводів не додає інших матеріалів, з чого можна зробити висновок, що позиція останнього ґрунтується саме на цих доказах, які він вважає достатніми для призначення, а в подальшому проведення товарознавчої експертизи. Проте, слідчий суддя з даною позицією слідчого не погоджується та вважає, що в даному випадку немає підстав для призначення експертизи, про яку клопоче слідчий. Зокрема, слідчий в поданому клопотанні зазначає, що підставою внесення відомостей в ЄРДР стало повідомлення командира взводу №1 роти УПП, яке ґрунтується на тому, що в ході патрулювання помічено дві особи ромської національності, у яких при собі були деталі водозливних труб, які імовірно були демонтовані з залізничного вокзалу міста Ужгород. В даному конкретному випадку слідчим зроблено висновок, що вказані особи можуть бути причетними до злочину, передбаченому ч.2 ст. 185 КК України, та необхідно звернутися з клопотанням про призначення товарознавчої експертизи до слідчого судді. При цьому матеріали справи не містять відомостей, що проводилися якісь інші слідчі дії з метою підтвердження або спростування відомостей, викладених у повідомленні командира взводу №1 Управління патрульної поліції, яке ґрунтується лише на припущеннях того, що оскільки особи ромської національності мають при собі водозливні труби, то на його думку, а вочевидь, і на думку слідчого, дані особи можуть бути причетними до крадіжки, жодних дій не проведено для встанволення походження даного майна. Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу слідчого та прокурора на зміст ст. 24 Конституції України, яка говорить, що не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР ратифікована Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція).

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, що передбачені законом і загальними принципами міжнародного права.

Наведена засада закріплена у ст. 41 Конституції України, яка зазначає, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

У рішенні «Смірнов проти Росії» від 07.06.2007 ЄСПЛ зазначив, що найбільш важлива вимога ст. 2 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-який акт втручання державного органу у здійснення права на безперешкодне користування своїм майном повинен бути законним.

У практиці ЄСПЛ неодноразово зазначалось, що таке втручання держави у права особи повинно здійснюватися на підставі закону.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Крім того, статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

У силу ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України до завдань кримінального провадження з-поміж іншого віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

Згідно ч. 1, ч.2 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Слідчий або прокурор зобов`язані звернутися з клопотанням до слідчого судді для проведення експертизи.

Ініціатором клопотання, яке до того ж погоджено прокурорм, зазначені неконкретні, загальні та суперечливі відомості в клопотанні. Клопотання та додані до нього документи, якими слідчим обґрунтовує доводи клопотання, в їх сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчим суддею оцінено відповідно до ст. 94 КПК України, та визнані недостатніми для його задоволення.

Окрім того, згідно ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, отриманих незаконним шляхом (недопустимих доказах), а також на припущеннях.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що відповідно до вимог ст. 244 КПК України слідчим не вмотивовано чим зумовлена необхідність проведення даної експертизи, доводи слідчого базуються на припущеннях, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 242-244 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погодженого прокурором ОСОБА_4 , про призначення експертизи в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001522 від 18.05.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1