Справа № 302/77/18
Провадження № 1-кп/309/361/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

у складі: колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Хуст обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000535 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 115 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

До Хустського районного суду Закарпатської області 9 квітня 2019 року надійшло з Закарпатського апеляційного суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 115 ч.1 КК України.

Ухвалою колегії суддів Закарпатського апеляційного суду від 27 березня 2019 року вирок Хустського районного суду від 11 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд кримінального провадження у Хустському районному суді зі стадії підготовчого провадження.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строк тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, при цьому відсутні підстави для застосування до цієї обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_6 ОСОБА_7 заявила суду клопотання про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000535 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 115 ч.1 КК України.

За результатами підготовчого судового засідання колегія суддів, врахувавши думки всіх учасників судового провадження стосовно клопотання прокурора та можливості призначення судового розгляду, вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а обвинувальний акт необхідно повернути прокурору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України: обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Ухвалою колегії суддів Закарпатського апеляційного суду від 27 березня 2019 року встановлено наступне:

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься, згідно з ст.7 ч.1 п.10 КПК України, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України: у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Згідно з ч.2 ст.91 КПК України: доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України: обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, в кримінальному провадженні у формі публічного обвинувачення покладається на слідчого, прокурора.

Це означає, що метою доказування і обов`язком слідчого, прокурора, є встановлення всіх обставин, які мають значення для кримінального провадження, і не тільки тих, які зазначені в ч.1 ст.91 КПК України.

Пунктом першим частини третьої статті 42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують. Пунктами другим і десятим частини першої статті 56 цього Кодексу передбачено, що потерпілий має право знати сутність підозри та обвинувачення, право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Виклад всіх обставин, що підлягають доказуванню згідно зі ст.91 КПК України, як їх вважають установленими слідчий, прокурор, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, відповідно до ч.4 ст.110 і ч.2 ст.291 КПК України, мають міститися в обвинувальному акті - процесуальному рішенні, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і завершує досудове розслідування.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України: обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Формулювання обвинувачення повинно складатись з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого в його вчиненні, форму вини, мотив і мету вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь його тяжкості.

Правова кваліфікація дій особи повинна містити в собі не тільки посилання на окрему статтю (частину статті) кримінального закону, але і точне формулювання об`єктивної сторони кримінального правопорушення, його кваліфікуючих ознак.

Правильне відображення в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, виражених у формулюванні обвинувачення, але і для реалізації прав обвинуваченого (на захист), потерпілого (знати сутність обвинувачення) та для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді.

Перевірка відповідності обвинувального акта вимогам КПК України і прийняття, в залежності від встановленого, відповідного рішення, згідно зі ст.314 цього Кодексу, віднесено до компетенції суду першої інстанції на стадії підготовчого провадження. Після отримання обвинувального акта суд призначає і проводить підготовче судове засідання, в якому, в разі, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, має прийняти рішення про повернення його прокурору.

Згідно з ч.1 ст.337 КПК України: судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а отже і в межах викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

У разі ухвалення вироку на суд, згідно зі ст.374 КПК України, покладається формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, або пред`явленого особі і визнаного недоведеним, зазначення мотивів прийнятих рішень, доказів на підтвердження встановлених судом обставин, мотиви неврахування окремих доказів тощо.

Без дослідження судом фактичних обставин кримінального правопорушення виконання цього припису є неможливим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України: судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вищезазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим та прокурором не дотримані.

Надісланий до суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 не відповідає приписам частини другої ст.291 КПК України: формулювання обвинувачень у ньому текстуально співпадає з викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, що дає підстави стверджувати, що слідчий і прокурор не виклали або взагалі не встановили всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, доказування яких, відповідно до ст.91 та ч.1 ст.92 КПК України, є їх обов`язком, не розрізняють цих термінів, їх значення, у такий спосіб дезорієнтують сторону захисту, потерпілого і суд щодо розуміння фактичних обставин кримінального правопорушення, суті і обсягу обвинувачення, істотно обмежують процесуальні права учасників судового розгляду, передбачені ст.ст.42 і 56 цього Кодексу, процесуальні можливості прокурора при підтриманні державного обвинувачення, унеможливлюють правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а в решті - виконання завдань кримінального провадження.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України: у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного колегія судів дійшла висновку, що обвинувальний акт слід повернути прокурору.

Розглядаючи клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строк тримання під вартою строком на 60 днів, колегія суддів відзначає, що ОСОБА_6 обвинувачується у замаху на особливо тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи, покарання за який може перевищити сім років позбавлення волі, ніде не працює, судима, характеризується негативно. Ці обставини переконують у тому, що, перебуваючи на волі, вона може ухилитися від виконання процесуальних обов`язків, чинити тиск на свідків та потерпілого, або вдатись до перешкоджання кримінальному провадженню в інший спосіб, вчинити новий злочин.

Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 194, 197, 199, 291, 314, 369-372, 376, 395 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_6 ОСОБА_7 про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженню №0000535 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 115 ч.1 КК України, - задовольнити.

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000535 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.15 ч.2 115 ч.1 КК України, - повернути прокурору Міжгірського відділу Хустської місцевої прокуратури.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, - з 22листопада 2019 року до 20 січня 2020 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору та надіслати до ДУ «Закарпатська УВП №9» - для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Хустський районний суд.

Головуючий суддя підпис: ОСОБА_1

судді підпис: ОСОБА_2

підпис: ОСОБА_3 .

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1