Справа № 299/1209/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

10.12.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп /4806/538/19, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :

ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2019 року відмовлено в задоволенні подання провідного інспектора Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного згідно з вироком Виноградівського районного суду від 17.05.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України.

У поданні вказується на те, що ОСОБА_8 не виконував покладені на нього судом обов`язки, а саме без поважних причин не з`являвся до Виноградівського РВ з питань пробації для реєстрації, у тому числі 27.08; 03.09 ; 24.09 ; 29.10 ; 05.11 ; 26.11.2018,

не реагував на попередження Виноградівського РВ з питань пробації про можливе звернення органу до суду з поданням про скасування звільнення його від відбування покарання з випробуванням. Указане свідчить про те, що ОСОБА_7 за період іспитового строку на шлях виправлення не став і підлягає направленню для відбування призначеного йому за вироком від 17.05.2018 покарання.

В ухвалі суду вказується на те, що матеріалами справи не встановлено, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки, про що свідчать й дані ним у судовому засіданні та наявні в матеріалах справи письмові пояснення, у зв`язку з чим, викладені в поданні факти неявок ОСОБА_7 для реєстрації до органу з питань пробації самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення. Тому, суд прийшов до висновку що підстави для скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням недоведені, про їх відсутність і про відсутність підстав для направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного згідно з вироком від 17.05.2018.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам справи. Посилається на те, що суд, встановивши, шо ОСОБА_7 не виконував покладені на нього обов`язки, тобто без поважних причин не з`являвся до органу пробації для реєстрації та не реагував на попередження вказаного органу, а також те, що у призначений ОСОБА_7 органом пробації час останній не звертався до закладів охорони здоров`я, суд безпідставно відмовив у задоволенні подання про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про невідповідність висновків суду досліженим у ході судового розгляду доказам. Просить ухвалу суду скасувати, а подання інспектора Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації» задовольнити.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали за поданням, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до частини третьої цієї статті у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 166 КВК України якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Систематичним вчиненням правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про небажання стати на шлях виправлення, є вчинення засудженим протягом іспитового строку трьох і більше таких правопорушень.

Письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

У разі вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою накладення адміністративних стягнень, із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда.

У разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Частиною першою статті 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді подання, яке подав провідний інспектор Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_9 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 , засудженого вироком Виноградівського районного суду від 17.05.2018 за ч. 3 ст. 185 КК України на три роки позбавлення волі, від відбування якого його звільнено з іспитовим строком на один рік, враховані вказані вище вимоги Кримінального та Кримінального виконавчого кодексів України, дотримані вимоги Кримінального процесуального кодексу України й ретельно перевірені його доводи, яким дана відповідна оцінка й постановлено законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що ухвала суду є незаконною, у зв`язку з невідповідністю викладених у ній висновків фактичним обставинам кримінального провадження, визнаються необґрунтованими.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що матеріалами справи не встановлено, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення і не бажає виконувати покладені на нього судом обов`язки, про що свідчать й дані ним у судовому засідання та наявні в матеріалах справи письмові пояснення, у зв`язку з чим, викладені в поданні факти неявок ОСОБА_7 для реєстрації до органу з питань пробації самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення.

Погоджуючись з указаним висновком суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку наданим ОСОБА_7 поясненням про те, що під час виклику до уповноваженого органу з питань пробації йому стало зрозуміло, що він перебуває на обліку й має приходити та реєструватися, однак, в які саме дні він так і не зрозумів, а також про те, що ОСОБА_7 перебуває у скрутному матеріальному становищі, не має коштів на проїзд до місця реєстрації, має вади пам`яті, у зв`язку з чим, плутає дати, у його сім`ї мають місце деякі негаразди, і в нього проблеми із здоров`ям.

Разом із тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував і відсутність фактів притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності протягом третього кварталу 2018 року (а. 54 особової справи № 44/2018), а також те, що зміст пояснень засудженого ОСОБА_7 , наданих у судовому засіданні та в письмових поясненнях наданих органу пробації від 17.09.2018, 26.09.2018 та 28.11.2018, свідчать про відсутність у нього намірів не виконувати покладені на нього судом обов`язки.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує й те, що вказані вище пояснення надані органу пробації через день (наступний день ) після неявок ОСОБА_7 на реєстрацію.

Також суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги як ознаку небажання засудженого ОСОБА_7 стати на шлях виправлення ухвалений щодо нього Виноградівським районним судом 04.06.2018 вирок за ч. 1 ст. 125 КК України (а. к. п. 64-66), оскільки такий ухвалений після 17.05.2018, тобто після вироку суду, за наслідками невиконання якого органами пробації внесено подання про відміну покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 ..

Крім того, погоджуючись із висновками суду першої інстанції, апеляційний суд враховує і те, що встановлений засудженому ОСОБА_7 відповідно до вироку від 17.05.2018 іспитовий строк (1 рік) на момент розгляду апеляційної скарги прокурора сплив, що свідчить про неможливість його скасування.

Тому, як такі, що не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки суду першої інстанції про відмову в скасуванні засудженому ОСОБА_7 іспитового строку та направлення його для відбування призначеного покарання, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що суд, встановивши, шо ОСОБА_7 не виконував покладені на нього обов`язки, тобто без поважних причин не з`являвся до органу пробації для реєстрації та не реагував на попередження вказаного органу, а також те, що у призначений ОСОБА_7 органом пробації час останній не звертався до закладів охорони здоров`я, безпідставно відмовив у задоволенні подання про скасування звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, що свідчить про невідповідність висновків суду досліженим у ході судового розгляду доказам.

При оцінці доводів апеляційної скарги щодо причин неявок ОСОБА_7 на реєстрації та прийнятті судового рішення колегія суддів враховує й те, що органом пробації не перевірялись пояснення засудженого ОСОБА_7 , відповідно до яких, на реєстрацію він не з`явився з поважних причин (похорони брата та захворювання), у тому числі не збирались докази у підтвердження (спростування) цих пояснень.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує і те, що під час розгляду апеляційної скарги прокурор не посилався на конкретні обставини, які б спростовували висновки суду першої інстанції, не клопотав про дослідження апеляційним судом доказів (документів), що підтверджують обґрунтованість доводів подання та апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено в задоволенні подання органу пробації, у зв`язку з чим, ухвала як законна та обгрунтована підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга, доводи якої є безпідставними, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що прокурором апелянтом не надано будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду й будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні подання провідного інспектора Виноградівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області про скасування засудженому ОСОБА_7 звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного згідно з вироком Виноградівського районного суду від 17.05.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України,- залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді :