Справа № 755/1631/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1393/19 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року, яким:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) гривень,-

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 26.09.2017 приблизно о 14:30 год., перебуваваючи в стані алкогольного сп`яніння, перебував в квартирі АДРЕСА_3 . У вказаній квартирі також перебувала ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання своєї доньки, в цей час між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт.

Під час вказаного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .
Реалізуючи свої злочинні наміри, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і свідомо допускаючи їх настання, ОСОБА_7 умисно наніс декілька ударів ОСОБА_10 в ліву частину обличчя та передпліччя лівої руки, остання від отриманих ударів втратила рівновагу, та вдарилась потиличною частиною голови об кут міжкімнатних дверей у вказаній квартирі, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження.
Згідно висновку експерта № 1570/Е від 01.12.2017 року, при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мали місце такі тілесні ушкодження: синці на повіках лівого ока з переходом в підопічну, виличну та щічну ділянку в тімяно-потиличній ділянці вправо від серединної лінії, на зовнішній поверхні правого плеча в середній та в нижній, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на передній поверхні лівого передпліччя в середній третині, на тильній поверхні лівої кисті в проекції проксимальних третин 1-2 п`ясних кісток; крововиливи на шкірі та слизовій нижньої губи з переходом на шкіру підборіддя в проекції 1-4 зубів справа.
Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету (-ів), могли утворитись в термін 26.09.2017. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_10 задоволено в повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 28.01.2019 та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений зазначає, що вирок суду першої інстанції заснований на суперечливих і недостовірних доказах тому що потерпіла є людиною конфліктною і обмовляла ОСОБА_7 , і на стадії досудового слідства надавала свої неправдиві покази, а під час судового розгляду підговорила своїх родичів (доньку та зятя) і вони не будучи очевидцями події про яку остання розповідала, надали суду покази, які фактично не підтверджують факт нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 .
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 , також не був очевидцем події і не бачив хто наніс потерпілій тілесні ушкодження. Інших свідків по даному провадженню у сторони обвинувачення не існувало, тому ОСОБА_7 вважає, що суд виніс несправедливий вирок бо підстав для законного обґрунтування щодо підтвердження його винуватості немає.

Окрім того, суд задовольнив цивільний позов потерпілої у великому розмірі 20 000 гривень не маючи законного підґрунтя. ОСОБА_7 зазначає, що він пенсіонер, і не може сплачувати відшкодування потерпілій, які йому призначив суд. Стверджує, що потерпілу він не бив, і не має відношення до неї, тому цивільний позов не повинен підлягати до задоволення.

В свою чергу, представник потерпілої ОСОБА_10 ОСОБА_9 подав заперечення на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , в якій просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_7 та залишити вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року без змін.
В обґрунтування заперечень зазначає, що у вироку суду першої інстанції вірно вказано, що крім показів потерпілої та свідків, в тому числі ОСОБА_11 , в судовому засіданні були дослідженні докази, які суд визнає належними, оскільки вони прямо або непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи не можливість використання інших доказів та допустимими, оскільки вони отримані у порядку, встановленому КПК України, зокрема: протокол від 26.09.2017 року про прийняття заяви потерпілої ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення; заява ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення; висновок експерта про проведення судово-медичної експертизи ОСОБА_10 ; протокол проведення слідчого експерименту від 20.11.2017.
Судом першої інстанції також вірно визначено розмір моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задовольнити,
пояснення захисника ОСОБА_8 , яка також підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити,
пояснення представника потерпілої ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити вирок суду першої інстанції без змін,
пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції, встановивши фактичні обставини кримінального провадження, прийшов до правильного висновку щодо обсягу та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфікувавши його дії за ч.1 ст.125 КК України.
В оскаржуваному вироку місцевий суд навів всі встановлені обставини, які, відповідно до ст.91 КПК України, підлягають доказуванню, а також виклав оцінку та аналіз досліджених у судовому засіданні доказів із зазначенням підстав, із яких приймає одні докази та відкидає інші.

Висновок суду про те, що саме внаслідок злочинних дій обвинуваченого потерпілій спричинені тілесні ушкодження доведений сукупністю наведених у вироку та досліджених у судовому засіданні доказів:
- як у суді першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину не визнав та зазначив, що потерпіла сама накинулась на нього з криками та схопила за руки, він ледве від неї вирвався. Жодних тілесних ушкоджень останній не наносив. Вважає, що потерпіла його оговорює. В суді апеляційної інстанції обвинувачений не заперечував той факт, що між ним та потерпілою відбувся конфлікт та штовханина за місцем проживання потерпілої,
- потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що 26.09.2017 року вона прийшла до квартири де проживають її діти, оскільки у них майстри мали демонтувати та встановлювати вікна на балконі. У другій половині дня, ОСОБА_7 , тримаючись за стіни, ледве йшов додому, був на підпитку. Під час першої зустрічі з сусідом він вимагав у неї номер мобільного телефону Вячеслава, а під час другої зустрічі ОСОБА_7 зайшов до квартири, так як двері були відчинені, оскільки робочі носили будівельні матеріали, в цей час вона сиділа в квартирі та дивилась телевізор, обвинувачений щось показував рукою, так як вона нічого не зрозуміла, тому підійшла до ОСОБА_7 , а той відразу вдарив її в обличчя. Вона закрила обличчя руками, а ОСОБА_7 продовжив наносити удари по руках, внаслідок чого вона вдарилась головою об двері. Потім обвинувачений розвернувся та пішов. Після того, як ОСОБА_7 пішов, вона зателефонувала дітям та викликала поліцію.
- свідок ОСОБА_12 місцевому суду пояснила, що 26.09.2017 року, приблизно о 15 годині, їй зателефонувала мама, ОСОБА_10 та сказала, що її побили. Коли вона приїхала додому, то побачила, що у мами розбите обличчя синці на обличчі, переніссі, розбиті окуляри. Також показала, що з ОСОБА_7 у них ніколи конфліктів не було, але в день події він був настільки п`яний, що не міг відкрити власну квартиру.
- свідок ОСОБА_13 пояснила, що 26.09.2017 року йому зателефонувала дружина, ОСОБА_12 , та повідомила, що побили її маму, ОСОБА_10 коли він приїхав додому, то побачив, що потерпілої на обличчі та шиї синьо-жовті синці. З ОСОБА_7 він ніколи не спілкувався, знав його лише як сусіда, який вживає алкогольні напої.
-свідок ОСОБА_11 під час судового розгляду в суді першої інстанції пояснив, що 26.09.2017 року він, в квартирі ОСОБА_14 , встановлював металопластикові вікна на балконі, в квартирі була потерпіла, яка дивилась серіал по телевізору. Він був зайнятий, тому не звертав ні на що увагу, а, коли зайшов у кімнату, то побачив обвинуваченого та потерпілу у якої було розбите обличчя, та зламані окуляри. Обвинувачений був п`яний, сказав, що потерпіла несамовита, він виштовхав ОСОБА_7 за двері та закрив квартиру.

- протоколом від 26.09.2017 року прийняття заяви потерпілої ОСОБА_10 про вчинене кримінальне правопорушення;
- заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України;
- висновком експерта № 1570/Е від 01.12.2017 року, відповідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мали місце такі тілесні ушкодження: синці на повіках лівого ока з переходом в підопічну, виличну та щічну ділянку в тімяно-потиличній ділянці вправо від серединної лінії, на зовнішній поверхні правого плеча в середній та в нижній, на зовнішній поверхні лівого плеча у верхній третині, на передній поверхні лівого передпліччя в середній третині, на тильній поверхні лівої кисті в проекції проксимальних третин 1-2 п`ясних кісток; крововиливи на шкірі та слизовій нижньої губи з переходом на шкіру підборіддя в проекції 1-4 зубів справа. Локалізація, морфологія вищевказаних ушкоджень, враховуючи обставини справи та часові дані, свідчать про те, що спричинені вони дією тупого предмету (-ів), могли утворитись в термін 26.09.2017. Кожне з виявлених тілесних ушкоджень відноситься до легкого тілесного ушкодження.
- протоколом проведення слідчого експерименту від 20.11.2017 року, з якого вбачається, що слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, в присутності понятих, за адресою: АДРЕСА_4 , провів слідчий експеримент з потерпілою ОСОБА_10 , в ході якого встановлено, що сусід з квартири АДРЕСА_5 , наніс декілька ударів правою рукою в область лівої частини обличчя, на що остання відштовхнула особу, яка наносила удари. Після чого, сусід вдарив потерпілу по рукам, від удару вона втратила рівновагу та вдарилась потилицею об косяк дверей.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив всі обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину, свої висновки обґрунтував належними доказами і прийшов до правильного висновку про доведеність вини та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст.125 КК України, як умисне заподіяння потерпілій ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень.

Невизнання вини ОСОБА_7 апеляційний суд розцінює, як обрану лінію захисту обвинуваченого із метою уникнення ним відповідальності, а тому оцінює його показання критично.
,
Посилання ОСОБА_7 на те, що вирок суду першої інстанції заснований на суперечливих і недостовірних доказах тому що потерпіла є людиною конфліктною і обмовляла ОСОБА_7 , і на стадії досудового слідства надавала свої неправдиві покази, а під час судового розгляду підговорила своїх родичів (доньку та зятя) і вони не будучи очевидцями події про яку остання розповідала, надали суду покази, які фактично не підтверджують факт нанесення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 , колегія суддів вважає необґрунтованими, та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно положень ст.65 КК України, суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Суд першої інстанції, згідно положень п.п.2,3 ч.1 ст.65 КК України та п.п.1-3 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" від 24.10.2003 року №7, при призначенні покарання в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_7 , обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
У відповідності до ст.12 КК України, вчинене ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , відповідно до ст.ст.66, 67 КК України, судом першої інстанції встановлено не було.
При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано визнано обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 місцевий суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини та наслідки протиправних діянь, дані про особу обвинуваченого та прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 необхідно призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.
Із огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання в повній мірі відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів і домірне скоєному.
Висновок суду першої інстанції про задоволення відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_10 , яка була завдана кримінальним правопорушенням, з урахуванням характеру та обсягу страждань, фізичних, душевних, психічних тощо, яких зазнала потерпіла, характеру немайнових втрат, їх тривалості, можливості відновлення, тяжкості вимушених змін у її життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості та є законним та обґрунтованим.
Доводи ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі про те, що він є пенсіонером, і не може сплачувати відшкодування потерпілій, які йому призначив суд, та твердження обвинуваченого про те що потерпілу він не бив, і не має відношення до неї, тому цивільний позов не повинен підлягати до задоволення, є необґрунтованими.
Підстав для скасування судового рішення у зв`язку з істотним порушення норм КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів і вимог апеляційної скарги обвинуваченого і не знаходить підстав для скасування вироку та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 28 січня 2019 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4