Єдиний унікальний номер 185/3582/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2019 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000834 від 03.04.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернівка, Дніпропетрвоської області, громадянина України, непрацюючого, маючого неповну середню освіту, неодруженого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 20.03.2018 року, достовірно знаючи, що у приміщенні будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , перебувають речі, які становлять матеріальну цінність, а саме холодильник марки «Indesit» NTS 4 АА білого кольору та телевізор марки "Samsung" модель WS-32Z31SSQ, серійний номер № ADC531DYA00848N чорного кольору, що належить ОСОБА_5 , близько о 17.30 год., маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна та звернення його на свою користь, прибув за вказаною адресою, де усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за допомогою заздалегідь приготовленого дубліката ключа від вхідних дверей, відчинив двері та проникнувши всередину будинку, доступу до якого останній не мав, таємно викрав вказане майно, а саме холодильник марки «Indesit» NTS 4 АА білого кольору та телевізор марки "Samsung" модель WS-32Z31SSQ, серійний номер № ADC531DYA00848N чорного кольору, що належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріального збитку на загальну суму 8222,48 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 таємно викрав чуже майно, з викраденим майном з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. Дійсно, дублікатом ключа від будинку АДРЕСА_2 , зайшов до зазначеного будинку, де таємно викрав холодильник та телевізор. У скоєному він щиро кається, та шкоду потерпілій частково відшкодувано. Крім того, повідомив суд, що проживає без реєстрації за адресою: с.Богданівка Павлоградського району, не має можливості влаштуватися на роботу, в звязку з відсутністю паспорту, який не може отримати так, як відсутні гроші.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що він винний у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення.

Його дії кваліфікуються за ч.3 ст. 185 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин які ніким не оспорюються.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Згідно ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, не працюе, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, вину визнав у повному обсязі, шкоду потерпілій відшкодувано частково.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що злочин відноситься до категорії тяжких, але тяжких наслідків не настало, відношення останнього до того, що сталося, а саме його щире каяття, в силу ст. 89 КК України обвинувачений раніше не судимий, шкоду потерпілій відшкодовано частково. З урахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст.75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Дане покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним злочинів.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим принципом верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. А у справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) суд встановив, що для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити «особистий і надмірний тягар для особи».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 300 (триста) грн. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- телевізор марки "Samsung" модель WS-32Z31SSQ, серійний номер № ADC531DYA00848N чорного кольору, переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 залишити останній за належністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 300 (триста) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобовязання не продовжувався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .