Провадження № 1-кс/344/7981/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000899 від 12.12.2018 року, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, в обґрунтування якого зазначив, що з березня до грудня 2018 року, члени організованої злочинної групи, до складу якої увійшли працівники дочірнього підприємства «Івано-Франківськ-Пропан» ПАТ «Івано-Франківськгаз», зокрема організатор ОСОБА_3 , виконавці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , організували злочинну схему привласнення та розтрати ввіреного їм майна - скрапленого газу призначеного для потреб населення. За вказаний період членами зазначеної організованої злочинної групи було привласнено та розтрачено скраплений газ в кількості 93,81 т. на загальну суму 832837, 45 грн.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Івано-Франківськ, зареєстрований АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, одружений.

09.08.2019 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Указана підозра обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами: результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, показами свідків та іншими матеріалами кримінального провадження у їхній сукупності.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням вказує, що Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 13.08.2019 приватним нотаріусом на підставі договору дарування було здійсненно перереєстрацію вказаної належної ОСОБА_4 квартири на гр. ОСОБА_9 .

Відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України злочин, в учиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , передбачений частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

На даний час виникла необхідність в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно, яке вказано в клопотанні.

Слідчий подав заяву, за змістом якої просив розгляд клопотання проводити без його участі, просив клопотання задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна в судове засідання володілець майна не викликався, що не суперечить положенню до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Як передбачено ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

П. 3 ч. 2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно із ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У вказаному кримінальному провадженні такий захід забезпечення кримінального провадження на переконання слідчого судді є співмірним та доцільним.

Зважаючи на вищезазначені норми та наведені у клопотанні обставини, слідчий суддя вважає клопотання підставним та обгрунтованим щодо накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, з метою повного, всебічного та неупередженого з`ясування всіх обставин кримінального провадження, а також прийняття законного і обґрунтованого рішення та досягнення завдань даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 131,132, 167, 170-173, 236, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити .

Накласти арешт на двохкімнатну квартиру, що за адресою АДРЕСА_2 ., яка належить на праві власності ОСОБА_9 , з метою унеможливити переоформлення права власності, та заборонити вчиняти дії щодо його відчуження.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1