Справа № 159/136/19 Провадження №11-кп/802/300/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.185 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду кримінальне провадження №0000544 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2019 року щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , гр. України, працюючий у ТОВ «ОДЕК Україна» лагодильником шпону та фанери, з освітою середньою, неодружений, утриманців не має, раніше притягався до кримінальної відповідальності, а саме: 24.01.18 р. за вироком Ковельського міськрайсуду Волинської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 р. з іспитовим строком 2 р., має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість,

засуджений

-за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 (одного року) позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарання за даним вироком та невідбутого покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24.01.18 р., а саме: 4 (чотири) роки 06 (шість) місяців позбавлення волі, - остаточно визначено ОСОБА_7 до відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 06 (шість) місяців.
Строк відбування покарання постановлено рахувати з моменту приведення вироку до виконання у даному кримінальному провадженні.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу даного вироку у законну силу залишено попередню особисте зобов`язання.
Вироком вирішено питання про речові докази.
Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винний і засуджений за те, що він будучи засудженим 24.01.18 р. Ковельським міськрайсудом Волинської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 р.; на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 р., судимість за що не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та повторно вчинив нове умисне кримінальне правопорушення (злочин) проти власності. Так, обвинувачений ОСОБА_7 о 15 год. 06.03.2018 р., перебуваючи у приміщенні Ковельського МТМО, що по вул. Олени Пчілки, 4 у м. Ковелі Волинської області, попросив у тимчасове користування у свого знайомого потерпілого ОСОБА_8 , 94 р. н., належний останньому мобільний телефон марки «Хуавей», в середині якого знаходилась сім картка оператора «Водафон» № НОМЕР_1 , на який потерпілий був зареєстрований у мобільному додатку «Приват24» для розпорядження належними йому коштами на банківському рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 . Отримавши вказаний вище телефон, обвинувачений ОСОБА_7 , скориставшись тим, що потерпілий не звертає на нього уваги, перереєструвався у вище вказаному мобільному додатку «Приват24», вказавши належний йому номер мобільного телефону - № НОМЕР_3 , та після цього протягом дня 12.03.18 р. за допомогою названого мобільного додатка зняв з банківського рахунка потерпілого, чим повторно таємно викрав, 2 000 грн, тим самим завдав потерпілому майнової шкоди на вказану вище суму.
В апеляційній скарзі та змінах до апеляційної скарги прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, вказує, що апеляційна скарга вноситься у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення, внаслідок м`якості. Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, невідбутої частини покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 24.01.2018 року, а саме: 4 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_7 до відбування 5 років 6 місяців позбавлення волі.

В судове засідання обвинувачений ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу прокурора за відсутності обвинуваченого ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, вказаних у вироку, стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши його дії за ч.2 ст.185 КК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 в суді першої інстанції визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні і фактичних обставин скоєних ним злочинів не оспорював. Також не оспорювались ці обставини іншими учасниками судового розгляду.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про те, що при призначенні остаточного покарання суд першої інстанції, всупереч вимогам закону, не вірно застосував положення ст.71 КК України, то вони є слушними.
Так відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України та абз. 3 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Разом з тим в резолютивній частині при призначенні остаточного покарання за ст.71 КК України суд першої інстанції застосував не передбачений цим законом принцип часткового складання покарань, зокрема, часткове складання покарання за даним вироком та невідбутого покарання за попереднім вироком, оскільки згідно положень ст.71 КК України в даному випадку слід застосувати принцип приєднання повністю або частково до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Враховуючи те, що суд першої інстанції вірно призначив покарання в даному провадженні та встановив, що до даного покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 січня 2018 року, однак помилково вказав про часткове складання покарань в резолютивній частині вироку, колегія суддів приходить до висновку, що вказана помилка не може бути підставою для скасування чи зміни вироку. Відповідно вирок суду слід залишити без змін, вказавши, що ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2019 року частини невідбутого покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 24 січня 2018 року, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

З вищенаведених підстав апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2019 року в даному провадженні щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Вважати, що ОСОБА_7 на підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 01 лютого 2019 року, невідбутої частини покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду від 24 січня 2018 року, а саме: 4 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно визначено ОСОБА_7 до відбування 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення. Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: