ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1628/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0004526 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Трусово, Архангельської обл., РФ, росіянина, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України;
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3 В С Т А Н О В И В:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України .

У відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого закінчується 15.08.2019 року.

У підготовчому судовому засіданні 09.08.2019 року прокурор просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, пославшись при цьому на наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення. Також прокурор зазначив, що враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, його попередні судимості, інші запобіжні заходи, а саме особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава застосовані бути не можуть оскільки вони, враховуючи вищенаведені обставини, не будуть дієвими.

Захисник ОСОБА_5 категорично заперечив щодо продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки прокурором не доведено існування ризиків передбачених ст.177 КПК України та просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з позбавленням волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 також заперечував проти продовження строку тримання його під вартою та просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Перевіряючи підстави доцільності продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою суд не вирішуючи наперед питання доведеності вини обвинуваченого, враховує обгрунтованість підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину та те, що ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні умисного, тяжкого злочину, при доведенні провини за який йому загрожує покарання від 3 до 7 років позбавлення волі.

Також суд враховує інформаціє про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, місце проживання, характеристики, сімейний стан, місце роботи, інформацію про попередні судимості.

Так, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць м. Трусово, Архангельської обл., РФ, росіянин, громадянин України, проживаює за адресою: АДРЕСА_1 , без місця реєстрації, не одружений, не працює, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних, корисливих злочинів, в тому числі і за вчинення злочину передбаченого ст.296 КК України.
Розв`язуючи питання яке обговорювалося, судом окрім норм КПК України, враховуються вимоги п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі Лабіта проти Італії від 06.04.2000 року - тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставинами у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_3 є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинувачену та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, та суспільний резонанс, а також спокуса уникнення судової процедури, і саме наведені вище обставини у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, зокрема ризиків переховування від суду, незаконного впливу та потерпілих та свідків, вчинення інших злочинів.

Ризик переховування від суду на даному етапі кримінального провадження продовжує існувати та є реальним, оскільки розуміючи яке покарання йому може загрожувати, обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду для уникнення кримінальної відповідальності, що унеможливить розгляд справи у суді, виключить можливість встановлення об`єктивної істинни та виконання завдань кримінального провадження передбачених ст.2 КПК України.

Також реальним на даному етапі кримінального провадження є ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків, оскільки вказані особи ще не допитані в суді, а відповідно до ст.ст.23,95 КПК України, суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання.

Детальний аналіз особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який рашіше неодноразово судимий за вчинення умисних, тяжких, корисливих злочинів, та маючи незняту і непогашену в установленому порядку судимість знову обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного злочину, дає можливості зробити висновок, що обвинувачений ОСОБА_3 може бути схильний до вчинення злочинів.

Окремо суд враховує те, що відносно ОСОБА_3 26.12.2018 року до Деснянського районного суду м. Києва направлено обвинувальний акт за ч.2 ст.186 КК України, та під час розгляду справи в суді, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені іншого умисного тяжкого злочину.

Разом із цим, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі "Марченко проти України" про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги п.5 ч.2 ст.183 КК України та враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства, раніше неодноразово судимий, однак після після відбуття покарання знову вчиняв нові злочини, та вважає, що жоден із інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Окрім цього, під час розгляду кримінального провадження суду не надано безумовних доказів того, що обвинувачений ОСОБА_3 не може триматися під вартою, також немає у розпорядженні суду доказів про міцні соціальні зв`язки обвинуваченого чи інші обставини, які би могли переважити ризики передбачені ст.177 КПК України, гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та забезпечити виконання ним процесуальних рішень суду.

Разом із тим, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно норм КПК України вказана ухвала оскарженню не підляє, однак згідно із рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 на таку ухвалу може бути подана апеляційна скарга, тому виходячи із системного аналізу вказаних нормативних документів, ухвала підлягає негайному виконанню в частині продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою до 07.10.2019 року, однак на неї може бути подана апеляційна скарга.

Вказана ухвала є підставою для продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою до 07.10.2019 року, за виключенням скасування її Київським апеляційним судом.

Підсумовуючи вищенаведене, керуючись ст.177,178,183, 331 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07.10.2019 року включно. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя: