233 № 219/4614/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000993 від 22.08.2014 року стосовно:

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Армавір Краснодарського краю, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 304 ч. 2, 209 ч. 1 КК України,

ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у радгоспі Пресновський Пресновського району Північно-Казахської області, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 358 ч. 4 КК України,

ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Красногорівка Ясинуватського району Донецької області, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 309 ч. 1 КК України,

ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Першотравенськ Дніпропетровської області, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України,

ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Бестях Орджонікідзевського району Якутія Саха, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України,

ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Мелекіно Першотравневого району Донецької області, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000993 від 22.08.2014 року за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 304 ч. 2, 209 ч. 1 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 358 ч. 4 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 4, 309 ч. 1 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України.

До обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 05.10.2019 року.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 строком на 60 днів, з підстав, викладених у письмових клопотаннях, обґрунтовуючи це тим, що ризики, які існували при обранні такого виду запобіжного заходу до теперішнього часу не зникли і продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки, на їх думку, існування ризиків прокурором не доведено, обвинувачений тривалий час утримується під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_15 та його захисник ОСОБА_9 при вирішенні клопотанні поклались на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_13 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, захисник обвинуваченого ОСОБА_13 ОСОБА_8 , в свою чергу, заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що існування ризиків прокурором не доведено, обвинувачений тривалий час утримується під вартою, ОСОБА_13 до 2000 року був офіційно працевлаштований, в теперішній час його також готові взяти на роботу на посаду водія, він має мати похилого віку, яка проживає на лінії розмежування та потребує сторонньої допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що він має реальну можливість проживати разом з батьками, які можуть його утримувати, оскільки мають стабільний доход, а також батько обвинуваченого за станом здоров`я потребує сторонньої допомоги.

Обвинувачений ОСОБА_16 та його захисник ОСОБА_9 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки, на їх думку, існування ризиків прокурором не доведено, обвинувачений тривалий час утримується під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_17 та захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки, на їх думку, зазначені у клопотаннях ризики прокурором не доведені, ОСОБА_17 обвинувачується у скоєнні злочину будучі неповнолітнім, тривалий час утримується під вартою.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_17 - ОСОБА_18 підтримав думку обвинуваченого ОСОБА_17 та його захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 07 серпня 2019 року стосовно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по 05 жовтня 2019 року.

Необхідність продовження застосування відносно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовувалась наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 2 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що пов`язувалося з необхідністю забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду; незаконно впливати на потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення, тощо.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 перебуває на стадії судового розгляду, обвинувачені, потерпілі, свідки не допитані, письмові докази не досліджені.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу, тобто до 05 жовтня 2019 року, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не даючи при цьому оцінки зібраним доказам та приймаючи до уваги наявність наступних ризиків:

- передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик того, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду і не виконувати законні вимоги суду, суворість покарання за вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років може бути визнана кожним з них більш небезпечною ніж втеча. Крім того, слід врахувати, що через Донецьку область проходить лінія розмежування з тимчасово непідконтрольною територією України, і обвинувачені мають реальну можливість перетину вказаної лінії, що зробить неможливим їх прибування до суду за кожною вимогою;

- передбачених п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик того, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 можуть знищити, сховати або пошкодити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час не вилучені всі гроші, ювелірні вироби та інші речі, якими обвинувачені заволоділи під час вчинення кримінальних правопорушень;

- передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик того, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, які прямо вказують на обвинувачених, оскільки їм відомо їх місце проживання, у зв`язку з чим обвинувачені можуть спробувати схилити їх до зміни своїх показань шляхом вмовляння, залякування, викликанням жалю до себе або будь-яким іншим способом;

- передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик того, що обвинувачені ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що вони вчинили особливо тяжкі корисливі злочини із застосуванням насильства, ніде не працюють та не мають стабільного джерела доходів.

Судом враховано також особи кожного з обвинувачених.

Так, ОСОБА_12 є працездатний, але офіційно не працює, є пенсіонером, має стійкі соціальні зв`язки одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, на медичних обліках не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

ОСОБА_13 є працездатний, але офіційно не працює, має стійкі соціальні зв`язки одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на медичних обліках не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

ОСОБА_14 є працездатний, але офіційно не працює, має стійкі соціальні зв`язки одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на медичних обліках не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

ОСОБА_15 є працездатний, але офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, на медичних обліках не перебуває, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

ОСОБА_16 є працездатний, але офіційно не працює, має стійкі соціальні зв`язки одружений, має на утриманні одну неповнолітню дитину, на медичних обліках не перебуває, за місцем реєстрації характеризується посередньо, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

ОСОБА_17 є працездатний, але офіційно не працює, не має стійких соціальних зв`язків, на медичних обліках не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно, за місцем мешкання характеризується посередньо, раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину будучі неповнолітнім, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

За таких обставин, суд вважає, що застосований стосовно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особам обвинувачених, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що їм інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.

Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , що на даний час виключає можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності перелічених вище ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 судом на теперішній час не встановлено.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема вчинення обвинуваченими злочинів із застосуванням насильства, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Отже, з урахуванням вищенаведеного та вимог ст. 183 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 підлягає задоволенню, та не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинувачених та захисників про зміну запобіжного заходу на більш м`який.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193-199, 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Армавір Краснодарського краю, громадянину України, строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 30 листопада 2019 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у радгоспі Пресновський Пресновського району Північно-Казахської області, громадянину України, строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 30 листопада 2019 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Красногорівка Ясинуватського району Донецької області, громадянину України, строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 30 листопада 2019 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Першотравенськ Дніпропетровської області, громадянину України, строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 30 листопада 2019 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_16 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Бестях Орджонікідзевського району Якутія Саха, громадянину України, строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 30 листопада 2019 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Мелекіно Першотравневого району Донецької області, громадянину України, строк тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області строком на 60 (шістдесят) днів, тобто по 30 листопада 2019 року.

У задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу учасниками процесу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3