Справа № 645/5687/19
Провадження № 1-кс/645/2688/19
УХ В А Л А
Іменем України

07 вересня 2019 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові клопотання старшого слідчого СВ Немишлянського ВП Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0002158 від 05 вересня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, працюючого, не одруженого, не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, -

в с т а н о в и в:

Сторона обвинувачення звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 05.09.2019 року приблизно о 12.00, ОСОБА_7 разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та іншими, невстановленими під час досудового розслідування особами у кількості близько шести чоловіків, знаходився поблизу будинку 232-А по проспекту Московському у м. Харкові. Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_7 побачив біля будинку автомобіль «Мерседес-Віто» д.н. НОМЕР_1 чорного кольору.

Достовірно знаючи, що вказаним автомобілем користується ОСОБА_10 , який є охороняємою особою, діючи спільно та узгоджено у групі з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, ОСОБА_11 наблизився до вказаного автомобіля, біля якого перебували співробітники поліції БПОП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , і які на підставі постанови про застосування заходів безпеки щодо ОСОБА_10 та членів його родини, винесеної прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 юристом 1 класу ОСОБА_14 від 12.08.2019 року про застосування заодів безпеки до ОСОБА_10 , здійснювали заходи безпеки до ОСОБА_10 та його дружини ОСОБА_15

ОСОБА_12 та ОСОБА_13 були одягнуті у цивільний одяг та мали при собі закріплену табельну вогнепальну зброю. Не дивлячись на це, ОСОБА_7 висунув вимогу до ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , щоб останні представились, на що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 повідомили ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , та іншими невстановленими під час досудового розслідування особами, які знаходились поруч, що є співробітниками поліції та пред`явили свої службові посвідчення.

Після того, як співробітники поліції представились, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , усвідомлюючи що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 є працівниками правоохоронних органів та знаходяться на службі, почали висловлюватись на адресу ОСОБА_12 та ОСОБА_13 нецензурною лайкою, висловлюючи при цьому погрози щодо спричинення насильства відносно них та членів їх сімей у разі, якщо вони не припинять охорону ОСОБА_10 та будуть їм перешкоджати у їх діяльності.

В цей час ОСОБА_9 почав фотографувати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на мобільний телефон, погрожуючи їм повідомив, що тепер маючи їх фотографії, легко зможуть знайти їх самих та членів родини з метою розправи.

В цей час до вказаного місця події прибув службовий автомобіль групи швидкого реагування «Ніва Шевролет» д.н.з. НОМЕР_2 . Побачивши його, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та інші, невстановлені під час досудового розслідування особи, відступили від ОСОБА_12 та ОСОБА_13 назад. Після чого з вказаного автомобілю вийшли поліцейські батальйону поліції особливого призначення старший сержант поліції ОСОБА_16 та старший сержант поліції ОСОБА_17 , які були одягнуті у форменний одяг та мали при собі табельну вогнепальну зброю. Розуміючи, що перед ними співробітники правоохоронного органу, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжили свої протиправні дії та одночасно почали погрожувати ОСОБА_16 та ОСОБА_17 застосуванням фізичної сили, пошкодженням службового автомобілю, висловлюючись нецензурно на їх адресу.

Приймаючи до уваги вищезазначене та у зв`язку із виниклою загрозою життю та здоров`ю екіпажу, який здійснював охорону ОСОБА_10 та самим охороняємим особам, поліцейськими ОСОБА_17 та ОСОБА_16 було прийняте рішення супроводжувати автомобіль «Мерседес-Віто» д.н. НОМЕР_1 чорного кольору до будинку 35 по вулиці Амосова в м. Харкові.

Під час руху двох екіпажів батальйону поліції особливого призначення за ними на автомобілі «БМВ» д.н. НОМЕР_3 , почали їхати ОСОБА_7 у групі з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Зупинившись блія будинку 35 по вулиці Амосова в м. Харкові, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 вийшли з автомобілю «Ніва Шевролет», а одночасно із ними, із автомобіля «БМВ» д.н. НОМЕР_3 , який зупинився на відстані біля 20 метрів від автомобілю «Ніва Шевролет», вийшов ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 .

Покинувши транспортний засіб, ОСОБА_7 почав різко наближатись до ОСОБА_17 , скоротивши визначену поліцейським відстань, не реагуючи на законні вимоги працівника поліції, продовжив наближатись, висловлюючи при цьому, погрози насильства. В цей момент, на допомогу ОСОБА_17 підійшов ОСОБА_13 , якого побачили ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та з метою продовження своїх злочинних дій, почали по черзі висловлювати погрози життю та здоров`ю поліцейського ОСОБА_13 , який останній сприймав реально.

Приблизно через 20 хвилин злочинні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_5 були припинені співробітниками батальйону поліції особливого призначення, які були викликані ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

06 вересня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.

На підтвердження обґрунтованості повідомленої підозри сторона обвинувачення надала письмові докази, а також вказує про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вказуючи, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав в повному обсязі, просив суд застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні просив суд у задоволенні клопотання відмовити та застосувати до ОСОБА_5 менш суворий запобіжний захід.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, не визнав повідомлену підозру, підтримав позицію захисника.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, покази свідка, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.
Немишлянським ВП ГУНП в Харківській області проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні № 0002158 від 05.09.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України.
06 вересня 2019 року ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 345 КК України, тобто погроза насильством щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вказаний злочин, відповідно до положень ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

На даній стадії досудового розслідування надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується: протоколами огляду місць події від 05.09.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 , протоколами пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 05.09.2019 року, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_16 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 , копією журналу інструкторів особливого складу БПОП ГУНП в Харківській області, показами свідка ОСОБА_20 , показами свідка ОСОБА_21 , показами свідка ОСОБА_10 .
Допитаний слідчим суддею відповідно до положень ч. 4 ст. 193 КПК України свідок ОСОБА_22 пояснив, що ОСОБА_5 в його присутності погроз насильством щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів не висловлював.

Європейський Суд з прав людини у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.
Матеріали кримінального провадження, на які посилався прокурор, при розгляді клопотання, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1 , 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховування від органів досудового розслідування, незаконний вплив на свідків.

При цьому, слідчий суддя вважає недоведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний до кримінальної відповідальності притягується вперше, раніше не судимий. Об`єктивних даних на підтвердження цього ризику слідчому судді не надано.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Одночасно, слідчий суддя враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.
Підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Слідчим суддею встановлено, що про фактичне місце проживання підозрюваний самостійно заявив органу досудового розслідування під час допиту в якості підозрюваного 06 вересня 2019 року, цю адресу не приховував, під час розгляду клопотання в суді повідомив, що проживає за даною адресою з цивільною дружиною та донькою.
Також, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 працює на посаді менеджера у ТОВ «НТЦ Паскаль».
При вирішенні питання щодо можливості застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 ч. 1 цієї статті (тобто, наявність обґрунтованої підозри, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 ч. 1 цієї статті (тобто, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні), слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті, необхідність покладання яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Враховуючи вище викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав до задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 196, 372 КПК України, суд,-

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_2 а саме, заборонити підозрюваному залишати житло за вказаною адресою без дозволу слідчого, прокурора, суду - в період доби з 21.00 год. до 07.00 год.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за першим викликом до слідчого, який здійснює досудове слідство у даному кримінальному провадженні, прокурора або суду; 2) не відлучатися із населеного пункту в якому він мешкає м. Харків, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади за наявності свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий, негайно звільняється з-під варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

Ухвалу направити для виконання до органів поліції за місцем проживання підозрюваного через прокурора Немишлянськього відділу Харківської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_3 .

Встановити строк дії даної ухвали, в межах строку досудового розслідування, з 07 вересня 2019 року до 06 листопада 2019 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Копію ухвали отримав «___»_________2019 р. ___год.____хв.___________ ОСОБА_5