Справа № 461/7876/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/904/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5 ,
підозрюваного: ОСОБА_6 ,
захисника підозрюваного адвоката: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 листопада 2019 р.,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_9 та накладено арешт на речі та документи, вилучені в ході проведення обшуків у кримінальному провадженні № 0000446, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 травня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 303 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 06 листопада 2019 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, а саме в тому, що в період з травня до листопада 2019 року у м. Львові останній умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, займався сутенерством, тобто забезпеченням зайняття проституцією іншими особами.

Під час досудового розслідування у справі проведено ряд обшуків, за результатами яких вилучено грошові кошти, банківські картки, мобільні телефони, чеки, печатки, блокноти, ноутбук та інше. Крім цього, вилучено автомобіль марки BMW X5, д.р.н. НОМЕР_1 , який, як і інші речі та документи, постановою слідчого від 06 листопада 2019 року визнано речовим доказом у справі.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді на вилучені речі, в тому числі автомобіль марки BMW X5, д.р.н. НОМЕР_1 , накладено арешт. Вказане рішення обґрунтоване потребою у збереженні речових доказів у справі, а також їх дослідження як таких, що зберегли на собі сліди злочину.

Ухвалу слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки BMW X5, д.р.н. НОМЕР_1 , оскаржено захисником підозрюваного ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 . В поданій апеляційній скарзі захисник звертає увагу на те, що у клопотанні слідчого та оскаржуваній ухвалі потреба у накладенні арешту на автомобіль не обґрунтована, ризики, які б обумовлювали таку необхідність, взагалі відсутні. Крім цього, апелянт наголошує, що арештований транспортний засіб належить не підозрюваному, а ОСОБА_10 , яка відношення до кримінального провадження не має, а відтак, для накладення на нього арешту немає законних підстав. Також захисником звертається увага на те, що ухвала слідчого судді про накладення арешту винесена через 5 діб після подачі клопотання слідчим, що суперечить положенням чинного процесуального закону, адже ухвала про арешт тимчасово вилученого майна може бути постановлена не пізніше 72 годин з часу надходження відповідного клопотання до суду. З огляду на викладене апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль марки BMW X5, д.р.н. НОМЕР_1 , - відмовити.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного та його захисника на підтримання поданої останнім апеляційної скарги, а також прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

За приписами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Як зазначено в ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст. 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Визначення речових доказів наведено в ст. 98 КПК України.

Встановивши, що автомобіль марки BMW X5, д.р.н. НОМЕР_1 поряд з іншими речами та документами визнано постановою слідчого від 06 листопада 2019 року речовим доказом у даному кримінальному провадженні, такий вилучено в ході проведення обшуку в ОСОБА_11 , що відображено в протоколі обшуку від цього самого числа, під час якого остання пропозицій та зауважень не висловила, і який проведено на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 05 листопада 2019 року, слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що відсутні підстави для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, та обґрунтовано задовольнив його, адже слідчим доведено необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України. При цьому слідчим суддею вірно враховано, що ОСОБА_6 06 листопада 2019 року повідомлено про підозру, а на даний час проводяться інші слідчі дії у даному кримінальному провадженні, зокрема, легалізація ходу і результатів негласних слідчих (розшукових) дій.

Колегією суддів не встановлено, що під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя допустив порушення вимог ст.ст. 172, 173 КПК України, а саме строк розгляду такого клопотання, оскільки автомобіль марки BMW X5, д.р.н. НОМЕР_1 не є тимчасово вилученим майном, строки, передбачені ч. 6 ст. 173 КПК України застосуванню не підлягають.

Також, як вбачається з матеріалів справи власником арештованого автомобіля марки BMW X5, д.р.н. НОМЕР_1 є не ОСОБА_6 , а ОСОБА_10 , яка з апеляційною скаргою, як і з клопотанням про скасування арешту належного їй майна, до суду не зверталася.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що оскаржуване рішення слідчого судді відповідає вимогам закону і є належним чином обґрунтованим. Висновки, наведені в ухвалі суду першої інстанції, узгоджуються з положеннями КПК України та відповідають фактичним обставинам справи. Підстави для її скасування відсутні, як і відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги, яку слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 11 листопада 2019 р. про арешт майна без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4