Справа № 589/4620/18
Провадження № 1-кп/589/344/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2019 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженець м. Шостка Сумської області, громадянин України, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 ,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2018 близько 19 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 і рухався по автомобільній дорозі вул. Кутузова з боку вул. Озерна м. Шостка Сумської області.

Рухаючись в районі будинку № 1 по вказаній вулиці, зневажив безпекою дорожнього руху, проявив неуважність, не в повній мірі оцінив дорожню обстановку, перевищив обмежену швидкість руху (40км/год), рухався з мінімально можливою швидкістю 72,7 км/год, тому завчасно не виявив велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався в попутному напрямку біля правого краю проїзної частини в умовах необмеженої видимості за рахунок вуличного освітлення, виїхав на праве узбіччя та допустив на нього наїзд.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому другого шийного хребця з порушенням цілісності спинного мозку, який ускладнився травматичним шоком тяжкого ступеня, від яких помер у лікарні.

Своїми діями ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» державний номер НОМЕР_1 , допустив порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, і введених в дію з 01.01.2002, а саме:

10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
12.9. Водієві забороняється:
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;
13.1. Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Порушення водієм ОСОБА_4 пункту п. п. 12.1, 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та завданням потерпілому ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала смерть.

Вказані дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що йому зрозуміла суть обвинувачення та свою вину у вчиненні інкримінованого злочину за викладених фактичних обставин він визнає повністю. Пояснив, що 25 вересня 2018 року в обід випив пива, а ввечері йому зателефонував знайомий на запросив в гості. Тому, оскільки він був впевнений, що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння, поїхав до товариша на своєму транспортному засобі. Це було приблизно о 19.00 год. Керуючи транспортним засобом, він перевищив допустиму швидкість та збив велосипедиста, котрий рухався по обочині в попутному напрямку.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що дізналася про ДТП, де отримав ушкодження її чоловік від матері останнього. Свідком обставин вчинення злочину вона не була.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою обвинуваченого, його захисника, потерпілої, прокурора судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Згідно з вимогами ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм участі, і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.
У п. 3 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного суду України зазначено про те, що досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім"ї, його матеріальний стан тощо.
На підставі викладеного, суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, враховує наступне.
Так суд бере до уваги те, що обвинуваченим вчинено тяжкий необережний злочин, в результаті якого настала смерть потерпілого.
Також враховує суд, що обвинувачений раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, позитивно характеризується за місцем проживання. Також обвинувачений позитивно характеризується за місцем роботи.
Підсудний ОСОБА_4 на момент вчинення злочину проживав разом з дружиною, малолітнім сином та повнолітньою донькою (1994 р.н.) дружини від першого шлюбу. На даний час обвинувачений є вдівцем, його дружина загинула в ДТП 14 лютого 2019 року, тому він самостійно виховує малолітнього сина та утримує доньку померлої дружини, а також допомагає матері дружини.
Крім того, на утриманні обвинуваченого перебуває хвора непрацездатна матір, а батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На обліках у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває, має захворювання шлунка і хребта.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд вважає визнання вини у вчиненому злочині, активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття у вчиненому, відшкодування шкоди потерпілій у розмірі 200 тис. грн.
При цьому, виходячи з поняття «щирого каяття», яке є обставиною, що відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин, передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, усвідомлення вини, докорів сумління, то слід зазначити, що під час судового розгляду обвинувачений своєю поведінкою переконав суд у щирості своїх висловлювань про те, що він дійсно шкодує про вчинене і засуджує свою поведінку.
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Береться до уваги судом при призначенні покарання позиція потерпілої ОСОБА_6 , яка з огляду на велику втрату в житті та отримані страждання в зв`язку з цим, не змогла з точністю висловити свою позицію щодо справедливого на її переконання покарання, однак на призначенні покарання у виді позбавлення волі не наполягала, зазначивши, що їй шкода малолітньої дитини обвинуваченого, яка залишилася без матері.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Отже, реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, врахувавши все вищевикладене, в тому числі обставини злочину, його наслідки, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, дані про особу винного, суд дійшов висновку, що за вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений заслуговує покарання у виді позбавлення волі та вбачає підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Саме таке покарання, на переконання суду, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого.
В цей же час суд вбачає наявність достатніх підстав для застосування щодо обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки він вчинив грубе порушення ПДР, наслідком його дій є смерть потерпілого та пошкодження майна, що свідчить про несумлінне ставлення обвинуваченого до безпеки дорожнього руху, недостатню обережність по відношенню до інших учасників дорожнього руху і створює для них реальну небезпеку.
Покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами очевидно не сприятиме запобіганню вчиненню нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху як засудженим, так й іншими особами.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.
У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 27.09.2018 року.
Речові докази: автомобіль марки "VOLKSWAGEN" модель "TRANSPORTER", р.н. НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_4 , велосипед, уламок бамперу, штани, волосся знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1