солом`янський районний суд міста києва
УхВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0004984 від 14.12.2017 за ознаками кримінального праовопршуення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, - від 15 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:
адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді зі скаргою на постанову детектива ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0004984 від 30.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, мотивуючи свої вимоги з урахуванням пояснень в судовому засіданні наступним.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови детективом в межах досудового розслідування в кримінальному провадженні №0004984 було виключно здійснено допит ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , тобто, наголосила адвокат, фактично фігурантів даного кримінального провадження, та поверхнево досліджено службові записки від 29.06.2016, 22.09.2016, 07.10.2016. 24.11.2016, 09.12.2016, 13.01.2017, 14.03.2017, 29.03.2017, 05.07.2017, 14.09.2017, 11.10.2017. Зазначене, продовжила адвокат, вказує на однобічність і неповноту досудового розслідування.
Адвокат зауважила, що з невідомих їй причин, допитали лише фігурантів, тобто сторону обвинувачення в тому кримінальному провадженні, де вона здійснює захист підозрюваного ОСОБА_5 , тобто в тому провадженні, в рамках досудового розслідування якого, за її переконанням, було вчинено злочин детективом. При цьому, самого ОСОБА_5 чи його захисників як заявників допитано не було.
Зазначала, що будь - яких слідчих (розшукових) дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження не проведено.
Також, як вказує адвокат, відповідно до четвертого пункту прохальної частини заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.07.2017 заявником ставилося питання про визнання ОСОБА_5 потерпілим, однак будь - якого рішення детективом прийнято не було. Взагалі обставини спричинення/чи неспричинення шкоди ОСОБА_5 не були не тільки перевірені, але й навіть не обгрунтована відсутність необхідності проведення такої перевірки.
Крім того, адвокат пояснила, що відповідно до змісту заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.10.2017 заявником ставилося питання про прийняття та реєстрацію заяви про вчинення кримінального правопорушення за ст.365 та ст.366 КК України та відповідно питання про проведення досудового розслідування за вчинення дій, передбачених ст.365 та ст.366 КК України. Однак, як слідує з оскаржуваної постанови, детективом проведено допити двох осіб та досліджено службові записки виключно з питань наявності в діях детектива складу злочину, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
Разом з цим, будь - яких процесуальних дій детективом щодо наявності/відсутності складу злочину, передбаченого ст.366 КК України не здійснено.
Також стверджувала, що відповідно до заяви про вчинення кримінального правопорушення від 05.10.2017 остання адресована до Генеральної прокуратури України. Однак, досудове розслідування здійснювали детектива НАБУ. Адвокат наполягала на тому, що кримінальне правопорушення за вищезазначеною статтею КК України, за якою внеесені відомості до ЄРДР, не віднсено до підсліності НАБУ, тому і будь-яке рішення детектива, в тому числі і про закриття такого кримінального провадження неможна вважати законним.
Підсумовуючи викладене, адвокат зазначила, що вважає оскаржувану постанову детектива незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки рішення детектива про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, висновки детектива, на його думку, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.
Детектив ОСОБА_4 в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення скарги. Надав матеріали кримінального провадження №0004984 в обгрунтування своїх доводів, які полягали в тому, що оскаржуване рішення він вважає законним та обгрунтованим.
Зокрема, детектив зазначив, що НАБУ відомості за заявою ОСОБА_5 не вносило. Матеріали надійшли до НАБУ вже після того, як це зробила прокуратура. При цьому, разом із заявою не були направлені ті додатки, які перелічені в самій заяві про вчинення кримінального правопорушення. Він не вважав це тією обставиною, згідно із якою можна буде стверджувати про неповноту досудового розслідування. Навпаки підкреслив, що він як детектив вправі сам визначати як те, які дії вчиняти під час досудового розслідування, зокрема, які докази і чим саме перевіряти, як і конкретно, здійснювати допит тих чи інших осіб.
Підтвердив, що не вважав та не вважає за доцільне здійснювати допит заявник.
В свою чергу, адвокат ОСОБА_3 наголосила, що зазначені наведені обставини і є тими обставинами, які підтверджують неповноту і однобічність досудового розслідування. Крім того, висловила своє обурення тим, чому навіть не було перевірено, чому в розпорядження детектива опинилась одна лише заява про злочин без жодного додатку до неї, хоча такі додатки заявником подавалися. Переконувала, що детективом навіть не було здійснено спроб з`ясувати, які відомості в цих додатках, і головне - не допитано заявника.
Дослідивши матеріали скарги та матеріали наданого кримінального провадження, заслухавши учасників, слідчий суддя приходить до наступного.
В ході розгляду скарги встановлено, що на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2017 зобов`язано службову особу Генеральної прокуратури України, уповноважену на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зареєструвати заяву адвоката ОСОБА_8 , подану в інтересах ОСОБА_5 , внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення у відповідності до вимог ст.214 КПК України.
14.12.2017 на виконання вищевказаної ухвали відомості викладені в заяві адвоката ОСОБА_8 бул внесені в ЄРДР за №0004984.
Постановою старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 від 15.02.2018 кримінальне провадження закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях старшого детектива - заступника керівника Другого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного бюро ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України.
Слідчий суддя, аналізуючи подану скаргу на постанову детектива про закриття кримінального провадження враховує наступне.
Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення, слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Згідно з ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно зі ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ). Окрім цього, згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.
Слід звернути увагу, що ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись зясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно з ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.
Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Нормами ст.26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У свою чергу, слідчий, під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
З положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).
Проаналізувавши матеріали кримінального провадження №0004984 від 14.12.2017, досудове розслідування якого завершено винесенням постанови про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що постанова була прийнята передчасно, з неповним з`ясуванням всіх обставин кримінального правопорушення.
Зокрема, слідчим перш за все не було допитано заявника ОСОБА_5 чи його адвокатам по обставинам, викладеним в заяві про вчинення кримінального правопорушення (адвоката ОСОБА_8 ).
Також слідчий суддя вважає такими, що заслуговують на увагу доводи адвоката про те,що жоден із додатків, долучених до заяви про злочин, не був витребуваний детективом від прокурора, який надіслав йому ці матеріали після внесення відомостей до ЄРДР. І відомості по цим додаткам відповідно не були детективом перевірені навіть допитом самого заявника, про що слідчим суддею наведено вище.
Позиція детектива в судовому засіданні про те, що достатньо обмежитися допитом лише тих осіб, щодо вчинення злочину якими подана заява про злочин, не може вважатися правильною з точки зору повноти та об`єктивності проведеного досудового розслідування будь-якого кримінального провадження.
Відповіді на інші запитання, озвучені адвокатом в скарзі та відповідно наведені слідчим суддею в даній ухвалі як підстави обгрунтування скарги,
Заявник має право на повний і всебічний розгляд поданої заяви про вчиненя кримінального правопорушення. Ці положення кримінального процесуального закону фактично були не повно дотримані детективом при прийнятті процесуального рішення про закриття крмінального провадження. Висновки детектива є передчасними, а рішення про закриття кримінального провадження необгрунтованим.
З цих підстав оскаржувана постанова детектива про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження для продовження досудового розслідування.
Керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Скаргу, задовольнити.
Постанову старшого детектива Національного бюро відділу внутрішніх розслідувань Управління внутрішнього контролю ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0004984 від 14.12.2017 за ознаками кримінального праовопршуення, передбаченого ч.1 ст.365 КК України, - від 15 лютого 2018 року, - скасувати та зобов`язати слідчого відновити досудове розслідування в даному кримінальному провадженні.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст виготовлено 02.12.2019