Справа № 567/543/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2019 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000084 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Нетішин Хмельницької області, громадянина України, з середня освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за місцем проживання в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , відповідно до ст.89 КК України є таким, що не має судимості

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України

встановив:

14.10.2018 ОСОБА_4 всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, перебуваючи на околиці с.Оженин Острозького району Рівненської області неподалік вул.Заводська, придбав шляхом зривання дикоростучі рослини коноплі, та достовірно знаючи, що це є наркотичний засіб, поклав до кишені своєї куртки, після чого переніс до місця тимчасового зберігання, а саме закинутого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_3 та став незаконно зберігати без мети збуту, для власного в подальшому вживання. Після цього за декілька днів повернувся назад до закинутого будинку і переніс подрібнену суху речовину рослинного походження до свого місця проживання, що знаходиться в АДРЕСА_2 .
В подальшому, 12.03.2019 о 14:25 год. ОСОБА_4 перебуваючи в службовому приміщенні Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, що в м.Острог Рівненської області пр. Незалежності, 89 надавав пояснення по матеріалах ЄО.
Під час спілкування із працівниками поліції, на підставі добровільно написаної заяви, було проведено особистий огляд речей ОСОБА_4 , в ході якого у нього було виявлено та вилучено три паперових згортки з подрібненою сухою речовиною рослинного походження.
Згідно висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №2.1-305/19 від 29.03.2019, вилучена в ОСОБА_4 речовина рослинного походження зеленого кольору являється особливо небезпечним наркотичним засобом «канабіс» загальною масою (в перерахунку на суху речовину) 5,914 г, обіг якого заборонено.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України винним себе визнав повністю, підтвердив, що вчинив злочин за обставин, у спосіб та час, вказані в обвинувальному акті.

Показав, що на даний час проживає один в АДРЕСА_2 . 14.10.2018 року, перебуваючи в с.Оженин по вул.Заводська, біля ставків, він знайшов дикоростучі рослини коноплі, верхівки яких зірвав з метою їх подальшого власного вживання шляхом куріння. Після чого відніс зірвані рослини до покинутої будівлі, де залишив з метою їх сушіння. Через три-чотири дні після цього, ОСОБА_4 повернувся до покинутої будівлі та дістав звідти висушену коноплю, подрібнив її та розділив на три частини, після чого замотав у газетний папір, поклав в кишеню куртки та мав намір її, однак забув про неї. 12.03.2019 близько 10 год., перебуваючи в Острозькому відділі поліції для дачі пояснень по інших матеріалах, він повідомив працівників поліції про наявну у нього речовину. В подальшому, в ході добровільного огляду ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції три згортки з рослинами коноплі.
У вчиненому розкаюється та обіцяє виправитись.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

В судовому засіданні встановлено, що обставини справи встановлені даним вироком, а саме місце, час, спосіб вчинення та наслідки злочину, форма вини і мотиви злочину ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Визнавши недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що в такому разі вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.1 ст.309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Суд пересвідчився, що позиція учасників судового розгляду щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого і зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України обвинуваченим скоєно злочин середньої тяжкості у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, санкція якого передбачає альтернативу видів покарання.
Беручи до уваги особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що він по місцю проживання згідно із довідкою Оженинської сільської ради характеризується посередньо, скарг та заяв на дії ОСОБА_4 в сільську раду не надходило.

Згідно довідок КЗ «Острозька ЦРЛ» ОСОБА_4 на диспансерному обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває.
Відповідно до змісту досудової доповіді, складеної Острозьким районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Рівненській області вбачається, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, схильний до зловживання алкогольними напоями, інколи вживає наркотичні речовини. З врахуванням інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високий ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення особи обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе у винятковому порядку за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України, суд враховує, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Ця функція потребує врахування та оцінки конкретних обставин провадження, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, і за змістом якої суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду й розміру, суд, урахувавши тяжкість злочину, особу винного та інші обставини провадження, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.
Так, згідно з вимогами ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З врахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення та запобігання вчиненню інших злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах нагляду за ним та постійного контролю за його поведінкою з боку уповноваженого органу з питань пробації, та вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.75, 76 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням - встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Одночасно, при визначенні тривалості іспитового строку суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, виду і строку призначеного покарання, обставин, що характеризують особу обвинуваченого, середовище, в якому він перебуває та вважає за необхідне встановити його строком на 1 рік.

При вирішенні питання про відшкодування процесуальних витрат пов`язаних з проведенням експертизи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КПК України, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про залучення спеціаліста, перекладача чи експерта. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Згідно ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З довідки про витрати на проведення експертизи вбачається, що витрати на проведення судової експертизи наркотичних засобів по даному кримінальному провадженню становлять 1144 грн., а відтак суд приходить до висновку про наявність фактичних та правових підстав для стягнення з обвинуваченого зазначених витрат.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується вимогами п.3 ч.9 ст.100 КПК України, згідно якої майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов"язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

На підставі статей 2, 84-89, 100, 118, 124, 370-371, 373-374 КПК України суд
засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на один рік шість місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік.

Покласти на ОСОБА_4 , відповідно до п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 1144 грн.

Речові докази у справі три паперові згортки газетного паперу з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку експерта є наркотичним засобом - канабіс загальною вагою 5,914 г (в перерахунку на висушену речовину), перупаковані в пакет експертної служби МВС України №2599824, що переданий на зберігання в камеру схову речових доказів Острозького ВП ГУНП в Рівненській області, після набрання вироком законної сили знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1