УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2

підозрюваного ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні за № 120 181 100 000 004 82 від 17.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :
23.08.2019 року до Шевченківського районного суду міста Києва надійшло зазначене клопотання, яке мотивовано тим, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №120 181 100 000 004 82 від 17.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

За обставин, викладених у клопотанні ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України.

У органу досудового розслідування є всі підстави вважати, що підозрювана вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 9 років.
У зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави на рівні 80 розмірів прожиткового мінімуму.
В обґрунтування ризиків для застосування запобіжного заходу слідчий зазначає, що підозрювана ОСОБА_3 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; впливати на свідків, експертів, спеціалістів, інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюються.

ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3. ст. 332 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дев`яти років позбавлення волі, орган досудового розслідування проходить до висновку, що підозрювана ОСОБА_3 , не будучи ізольованою від суспільства, може вчинити дії, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Разом з цим враховано характеристику та міцність соціальних зв`язків підозрюваної за місцем проживання, в органах державної влади, тощо.

Враховуючи, що підозрювана ОСОБА_3 , не будучи ізольованою від суспільства, може вчинити дії, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, так як на даний час досудове слідство триває і встановлюються усі можливі адреси зберігання речових доказів підозрюваною ОСОБА_3 .

Крім цього, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки вона тривалий час проживає в місті Києві та їй відомі анкетні дані інших підозрюваних, свідків.

Крім цього, ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що зумовлено, насамперед, тим, що на даний час не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетні до вчинення розслідуваних злочинів, а отже підозрювана знаючи про їх місце перебування, може вплинути на їх процесуальну поведінку та розголосити таємницю досудового розслідування, що суттєво вплине на його подальший хід (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім цього, ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, враховано характеристику та міцність соціальних зв`язків підозрюваної, а також враховуючи, що протиправна діяльність була одним з ключових джерел доходу (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, звертаючись з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_3 , органом досудового розслідування на підставі зібраних матеріалів кримінального провадження враховано вагомість наявних доказів про вчинення нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тяжкість покарання, що загрожує у разі доведення вини останнього, а саме позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років, з конфіскацією майна.

У зв`язку з чим слідчий просить застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених в ньому.
Захисник заперечував проти клопотання прокурора, оскільки прокурором не обґрунтовано наявність ризиків для застосування виняткового запобіжного заходу, пред`явлена підозра не обґрунтована, причетність його підзахисної до інкримінованого злочину не доведена, вона має міцні соціальні зв`язки, раніше не судима, розмір застави, яку просить застосувати слідчий як альтернативний запобіжний захід, непосильний для неї та просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, у разі визначення до підозрюваної запобіжного заходу.
А також захисником оскаржено дії працівників поліції щодо незаконного затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України, в обґрунтування зазначено, що дана норма дозволяє затримувати особу безпосередньо під час вчинення злочину, однак злочин нею на час затримання не вчинявся, при цьому, відповідно до матеріалів справи її було затримано в приміщенні Національної поліції, однак, фактично затримання було в неї вдома під час обшуку.

Підозрювана також заперечувала проти клопотання та підтримала думку свого захисника.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається прокурор, обґрунтовуючи доводи клопотання, дослідивши документи надані учасниками під час розгляду клопотання та скаргу в порядку ст. 206 КПК України, слідчий суддя дійшов такого висновку.
З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Враховуючи характер правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , її особу, вбачається за необхідне застосування до неї запобіжного заходу, оскільки наявні ризики визначені п. 1,4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і визначений вичерпний перелік випадків можливості застосування такого заходу.
Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 Рішення ЄСПЛ «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.
Як зазначено в Рішенні ЄСПЛ "Александер Макаров проти Росії" національні органи влади зобов`язані проаналізувати особисті обставини особи докладніше та навести на користь тримання її під вартою конкретні підстави, підкріплені встановленими в судовому засіданні доказами.
Суд, в свою чергу повинен ретельно дослідити наявні докази вказаних ризиків, проаналізувати, дати належну оцінку в кожній конкретній справі. Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються
Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.
Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.
Кримінальний процесуальний закон покладає даний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Обираючи вид заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя враховує дані про особу підозрювану, зокрема, те, що вона раніше не судима, має громадянство України, на утриманні має родину, наявність у неї постійного місця проживання, роботи, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, враховуючи, що органом досудового розслідування доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого кримінального правопорушення, приймаючи до уваги наявність встановлених стороною обвинувачення передбачених статтею 177 КПК України ризиків, недоведеність прокурором недостатності застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів з метою запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого статтею 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та кримінальним процесуальним законом України в контексті зазначеного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, з покладенням передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України обов`язків, який в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та передбачить запобігання передбачених статтею 177 КПК України ризиків.
Крім того, слідчий суддя відмічає, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.
У зв`язку з чим в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою слід відмовити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, в межах строку досудового розслідування, 22 жовтня 2019 року включно, за адресою підтвердженого в судовому засіданні її місця проживання.
Крім того, в судовому засідання захисником - адвокатом ОСОБА_4 усно заявлено скаргу щодо незаконного затримання підозрюваної ОСОБА_3 23.08.2019 року в порядку ст. 208 КПК України, оскільки її фактичне затримання було 22.08.2019 року не з підстав, визначених статтею 208 КПК України, а під час проведення обшуку, що може бути підтверджено протоколом обшуку. Таким чином, затримання підозрюваної ОСОБА_3 було незаконним. Зазначене підтвердила підозрювана ОСОБА_3 .

Прокурор не погодився із твердженням сторони захисту щодо незаконного затримання, оскільки вважає дії працівників поліції законними з огляду на приписи частини 3 статті 236 КПК України, які визначають, що слідчий, прокурор має право заборонити будь-якій особі залишати місце обшуку до його закінчення та вчиняти будь-які дії, що заважають проведенню обшуку. У зв`язку з чим, слідчий діяв в межах закону.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_4 щодо незаконної затримання ОСОБА_8 підлягає задоволенню, виходячи з того, що, відповідно до протоколу затримання, її було затримано 23.08.2019 року о 00 годин 30 хвилин в порядку ст.208 КПК України, однак, відповідно до приписів якої уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у видках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

При цьому, жоден із наведених виключних підстав не було встановлено, оскільки затримання було 23.08.2019 року о 00:30 годин, тобто після проведення обшуку, який був закінчений 22.08.2019 року о 20:38 год., що спростовує посилання прокурора на законність зазначеної процесуальної дії.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає необхідним визнати незаконним затримання підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 184, 192-194, 196, 197, 202, 206, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_2 , у кримінальному провадженні за № 120 181 100 000 004 82 від 17.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.
Визнати незаконним затримання підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та звільнити її з-під варти в залі суду.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Веприн Радомишльського району Житомирської області, громадянки України, працюючої на посаді директора ТОВ «Вері Велл Тревел», одруженої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрювану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-не залишати місце проживання, а саме квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний час доби у період часу з 22.00 год. вечора до 06.00 год. ранку, без дозволу слідчого, слідчого судді, прокурора, або суду;

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

-утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 по даному кримінальному провадженню.
Контроль за виконанням покласти на старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 .

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_3 визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 22 жовтня 2019 року включно.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного судупрокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1