Справа № 379/1188/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.09.2019 року м.Тараща
Слідчий суддя Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , поданого за матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні за № 0000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2019 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 подала до Таращанського районного суду Київської області клопотання, погоджене начальником Таращанського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_4 , про арешт майна.
В обґрунтування клопотання зазначено, що під час проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000091 від 16.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України на території земель лісового фонду поряд з земельними ділянками, які вибули у приватну власність, виявлено земельну ділянку орієнтованою площею 2 га, яка засіяна сільськогосподарською культурою соя.
Відомості за вказаним фактом 29.08.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000139 від 29.08.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України.
02.09.2019 проведено огляд, під час якого оглянуто земельну ділянку, яка являється пасовищем, яка належить до земель Лісового фонду України та розташоване в межах ДБ «Богуславський лісгосп» Улашівського лісництва в кварталі 83 відділ 11, площею 4,5 га. Під час огляду встановлено, що раніше використовувалася, як пасовище, але на даний час на земельній ділянці виявлено рослини сої приблизно засіяно 30 соток.
Допитаний в якості свідка помічник лісничого ОСОБА_5 в своїх показах повідомив, що земельна ділянка раніше використовувалася, як пасовище, але на даний час встановлено, що вона оброблена та на ній ростуть рослини «сої». По лісовпорядкуванню дана площа рахується, як пасовище, та підпадає під землі Лісового фонду України та знаходиться на території ДП «Богуславський лісгосп» Улашівського лісництва в кварталі 83 відділ 11.
Враховуючи те, що земельна ділянка, яка розташована на території ДП «Богуславський лісгосп» Улашівського лісництва в кварталі 83 відділ 11, на даний час має ознаки самовільного зайняття саме за сіяння невстановленими особами сільськогосподарською культурою соя, виникла необхідність у накладенні арешту на посів сої та на вищевказану земельну ділянку, з метою збереження посіву сої, недопущення його пошкодження та знищення, з`ясування всіх обстави, які доводяться в межах досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Таким чином, в ході досудового розслідування зібрано відомості, які дають достатні підстави вважати, що земельна ділянка на території ДП «Богуславський лісгосп» Улашівського лісництва в кварталі 83 відділ 11, на якій висіяно сільськогосподарську культуру сою, є предметом вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, майно, на яке буде накладено арешт, має суттєве значення для встановлення важливих обставин вчинення кримінального правопорушення після проведення відповідних експертиз та може бути використано, як доказ в даному кримінальному провадженні.

Слідчий СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 на розгляд даного клопотання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належно, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність в зв`язку з проведенням запланованих слідчих дій на території Таращанського району Київської області, клопотання підтримує в повному обсязі.
Представник ДП «Богуславське лісове господарство» на розгляд даного клопотання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив.
Їх неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КПК України: «Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Відповідно до ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В даному випадку, підставою для арешту вищевказаного майна є достатність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а також що в разі повернення його власнику, можлива втрата речового доказу, зміна стану, передання іншій особі, знищення, що призведе до неможливості проведення експертиз, інших слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Частиною 3 ст. 173 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження, забезпечення виконання всіх експертиз та слідчих дій, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, дане клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 40, 98, 131, 132, 170, 171, 172, 174, 175, 234, 237, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , поданого за матеріалами досудового розслідування в кримінальному провадженні за № 0000139, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.08.2019 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на земельну ділянку, розташовану за адресою: територія ДП «Богуславського лісового господарства» Улашівського лісництва в кварталі 83 відділ 11, орієнтовною площею 2 га, на якій виявлено рослини сої.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя:ОСОБА_1