Провадження № 1-кп/761/701/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

провівши в приміщенні суду в м. Києві відкрите судове засідання з розгляду кримінального провадження № 0002369 від 24 липня 2017 року щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинева, Республіка Молдова, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

У С Т А Н О В И В:
Шевченківським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002369 від 24 липня 2017 року.

В порядку ст. 331 КПК України судом на обговорення сторін поставлено питання доцільності подальшого застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_6 вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, обґрунтовуючи свою позицію тим, що підстав для зміни або скасування запобіжного заходу ОСОБА_5 не вбачається, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти існуючим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Представник потерпілого ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_8 вважає, що подальше перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою не відповідає вимогам національного законодавства та міжнародним стандартам кримінального судочинства. На думку захисника прокурором не доведені ризики, встановлені ст. 177 КПК України. Захисник просить змінити обвинуваченому запобіжний захід або суттєво зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію захисту, заявивши, що обвинувачення щодо нього є надуманим та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, стороною обвинувачення не доведені.

Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд, керуючись принципом правової визначеності, приходить до наступного висновку.

Так, на стадії досудового розслідування відповідно до ст. 194 КПК під час вирішення питання застосування запобіжного заходу або продовження строку його дії має бути встановлена наявність трьох складових - чи є обґрунтованою підозра; чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор; чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Під час судового розгляду і вирішення питання продовження строку дії запобіжного заходу або його зміни оцінка обґрунтованості підозри не може бути надана через те, що особі висунуте обвинувачення і суд за наслідками дослідження наданих доказів має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом.

Отже, до завершення судового розгляду оцінка доведеності винуватості особи є передчасною. Таким чином, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Частиною 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається безперервне тримання особи під вартою.
До цих підстав віднесені: наявність ризику, що обвинувачений не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. Russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).
Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. Russia, § 106).
Вказаний ризик підлягає врахуванню у світлі таких чинників, як характер людини, його моральні принципи, місце мешкання, робота, сімейні зв`язки та будь-які інші зв`язки з країною, у якій ведеться її переслідування. (Becciev v. Moldova, § 58).
Небезпека того, що обвинувачений буде чинити перешкоди належному проведенню судового процесу, має підкріплюватися фактичними доказами. (Becciev v. Moldova, § 59).
Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Clooth v. Belgium» серйозність звинувачень може примусити судові органи помістити обвинуваченого під варту з метою попередження спроб подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб цей ризик був очевидним, а захід таким, що відповідає обставинам справи, зокрема, минулому та особі обвинуваченого.

Вказані підстави враховані у національному законодавстві.

Зокрема, згідно зі ст. 178 КПК України, суд при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки обвинуваченого.

Надаючи оцінку можливості ОСОБА_5 переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачений з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

На користь реального існування вказаних ризиків слід віднести ті обставини, що ОСОБА_5 обвинувачується, у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за яке, у разі визнання його вини, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Враховуються зокрема й ті обставини, що останній володіючи відповідними зв`язками, може здійснювати вплив на свідків в даному провадженні, з метою зміни останніми показань. ОСОБА_5 крім того має реальну можливість виїхати за межі України, або на територію тимчасово їй не підконтрольну (зареєстрований в АДРЕСА_2 ).

При цьому на думку колегії суддів наявність у обвинуваченого міцних сімейних зв`язків, постійного місця проживання у місті Києві, не можливо на даний час віднести до тих стримуючих чинників, які б були у повному обсязі здатні мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.

Співставлення негативних для обвинуваченого наслідків переховування у вигляді його покарання у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Таким чином, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин, з урахуванням доводів сторін кримінального провадження, суд дійшов переконання про доведеність чинників, які передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, у зв`язку з чим ОСОБА_5 на даний час на законних підставах утримується під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" оскільки, на переконання суду, продовжують існувати реальні ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_5 може здійснити спробу переховуватися від суду або незаконно вплинути на інших учасників провадження.

Зазначене доводить, що, виходячи з високих стандартів охорони загальносуспільних прав та інтересів, з урахуванням високого ступеня суспільної небезпеки інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наявність якої, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до його особистої свободи, встановлені вище обставини є достатніми для прийняття судом рішення про неможливість зміни обвинуваченому обраного запобіжного заходу та необхідність подальшого застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів.

Водночас, у відповідності до положень ч. 3 ст. 183 КПК України, суд зобов`язаний обирати ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
При визначенні розміру застави, суд поруч з положеннями ст. 182, 183 КПК України враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні. Оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , дані про його особу, а також стан його здоров`я, матеріальний стан, наявність утриманців, слідчий суд вважає доцільним на підставі абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу у виді 2 980 (двох тисяч дев`ятсот вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 4 768 000 грн. 00 коп., яка є наближеною до розміру шкоди, визначеної відповідно до обвинувачення та цивільного позову, заявленого потерпілим, та буде співмірною з існуючими в кримінальному провадженні ризиками і в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 331, 371, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" терміном на 60 днів, тобто до 21 грудня 2019 року включно.

Визначити ОСОБА_5 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у вигляді 2 480 (дві тисячі чотириста вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в розмірі 4 764 080 грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичними або юридичними особами (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в м. Києві для внесення застави (отримувач ТУ ДСА України в місті Києві, , МФО 820172, банк Державна казначейська служба України м. Київ, р/р № UA5112089, призначення платежу: застава за… (П.І.Б., дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно ухвали… (назва суду) від… (дата ухвали) по справі № …, кримінальне провадження № …, внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу), згідно квитанції від … (дата та № квитанції).

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду за його першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування з потерпілим та свідками у справі.

Визначити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 , тривалістю 2 (два) місяці з моменту внесення застави в розмірі, визначеному судом.

Копію ухвали направити до ДУ "Київський слідчий ізолятор" для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів.

Cудді: