Справа № 182/3602/17
Провадження № 1-кп/0182/342/2019
У Х В А Л А
Іменем України

25.09.2019 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд у складі

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Нікополі матеріали обвинувальних актів за кримінальними провадженнями № 0001607 та 0004667 за обвинуваченням ОСОБА_3 , за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України,-

за участю сторін провадження

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Нікопольського міськрайонного суду знаходяться матеріали обвинувальних актів за кримінальними провадженнями № 0001607 та 0004667 за обвинуваченням ОСОБА_3 , за ч.2 ст. 289, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого та мотивував його тим, що існує ризик того, що обвинувачений може продовжити вчиняти корисливі злочини, може переховуватись від суду та чинити тиск на недопитанних свідків.

Обвинувачений заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважаючі його немотивованим. Він зазначив, що може проживати у батьків, які зможуть забезпечити його і він може відшкодувати спричинену шкоду. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора, підтримав свого підзахисного.

Вислухавши сторони суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 на теперішній час не минули, тому забезпечення належного виконання покладених на нього обов`язків без застосування запобіжного заходу не можливо.

Однак, статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, справу «Харченко проти України», справу «Комарова проти України» в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме:

-тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі;

-у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення;

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в цьому кримінальному провадженні.

Під час розгляду клопотання обвинуваченого про заміну запобіжного заходу судом вивчається можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою, а також інші обставини, які мають значення для вирішення даного питання.
Обвинувачений ОСОБА_3 з листопада 2017 року тримається під вартою.
Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_6 має постійне місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 та батьків, які зможуть забезпечити його належну поведінку.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків під час судового розгляду кримінального провадження.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

Керуючись ст. 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора - відмовити, клопотання обвинуваченого - задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-заборонити ОСОБА_3 залишати своє фактичне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.
-за першим викликом чи вимогою, з`являтися до суду.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали з 25.09.2019 року до 24.11.2019 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання Нікопольському відділу поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Нікопольському відділу поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, і повідомити про це суд.

Ухвала може бути оскаржена на протязі семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1