Справа № 296/6669/19
УХВАЛА
Іменем України

01 серпня 2019 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянув скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим, -

В С Т А Н О В И В :

12.07.2019 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову начальника слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 09.07.2019 року про відмову у залученні його в якості потерпілого у кримінальному провадженні №00000003 від 30.12.2015 року.

В обгрунтування скарги зазначено, що прокуратура Житомирської області та начальник слідчого відділу прокуратури Житомирської області неодноразово не виконували рішення слідчих суддів, зокрема останнього від 06.05.2019 року про скасування постанови від 29.03.2019 року про закриття кримінального провадження №00000003 від 30.12.2015 року та не надають йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, що є порушенням вимог ч.2 ст. 55 КК України, а тому вважає постанову начальника слідчого відділу від 09.07.2019 року протизаконною, яка підлягає скасуванню.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав, зазначив, що йому завдано моральної шкоди кримінальним правопорушенням, яка полягає у необхідності неодноразового звернення до суду з метою захисту своїх прав.

Начальник слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти скарги заперечував повністю.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши додані до скарги матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 1ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що 30.12.2015 прокуратурою Житомирської області до ЄРДР за №0000003 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України. Відповідно до фабули, зазначено, що ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира зобов`язано внести відомості до ЄРДР за фактом службової недбалості працівниками Житомирського відділу поліції ГУ НП в Житомирській області під час досудового розслідування в кримінальному провадженні №0003143.

Також вбачається, що в рамках вказаного кримінального провадження №0000003 внесено наступні відомості до ЄРДР:

- за ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22.05.2017р. зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 11.05.2017р. про можливе вчинення слідчим у кримінальному провадженні №№0003143 злочину передбаченого ч.3 ст.382 КК України, яке виразилося у невиконанні ухвали слідчого суду Богунського районного суду м.Житомира від 17.03.2017р.;

- за ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22.05.2017р. зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 11.05.2017р. про можливе вчинення слідчим у кримінальному провадженні №№0003143 злочину передбаченого ч.3 ст.382 КК України, яке виразилося у невиконанні ухвали слідчого суду Богунського районного суду м.Житомира від 02.08.2016р.;

- за ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 22.06.2017р. №295/6736/17 щодо внесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_3 від 19.06.2017р. щодо невиконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 17.03.2017р. №295/2868/17, якою зобов`язано Житомирський ВП розглянути заяву ОСОБА_3 від 27.02.2017р.

- за ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира №295/5610/16-к, в якій зобов`язано внести відомості до ЄРДР про скоєні кримінальні правопорушення ОСОБА_5 на підставі заяви ОСОБА_3 від 07.04.2016р.;

- посадові особи Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області не виконують ухвали слідчих суддів Богунського районного суду м.Житомира від 21.12.2016р. № 295/15912/16-к та від 06.01.2017р. у справі №295/138/17;

- за ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 23.06.2017р., якою зобов`язано внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 15.06.2017р. про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області, яке виразилось у невиконанні судових рішень.

Приписами ч.1 ст.55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Разом із тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Постановою Начальника слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 09.07.2019 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні за №0000003, яка обгрунтовувалась тим, що наявних очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого приймається виключно у формі постанови. Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 4 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.

Так, в судовому засідання слідчим суддею встановлено, що обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання слідчий зазначив, що у слідства немає очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 в указаному кримінальному провадженні завдано шкоди.

Частиною 2 ст. 9 КПК України встановлено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи викладене приходжу до висновку, що начальник слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 , приймаючи рішення про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про залучення його в якості потерпілого, не дотримався вимог ст.110 КПК України, хоча і оформив його постановою, але не зазначив мотивів прийняття саме такого рішення, не обґрунтував свою постанову та не послався на відповідні нормативно-правові акти та докази, посилання ж на те, що у слідства немає очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 в указаному кримінальному провадженні завдано шкоди, не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, так як склад злочину за ст.382 КК України передбачає завдання шкоди інтересам громадян.

Керуючись ст.ст.303, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову начальника слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_4 від 09.07.2019 року у кримінальному провадженні №000000003 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

Зобов`язати слідчого, у провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження №000000003 від 30.12.2015 року надати ОСОБА_3 пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1