ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/786/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Хуліганство
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

3 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного суду провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Смирнівка Лозівського району Харківської області, раніше не судимого, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (зареєстроавний за адресою: АДРЕСА_2 )

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі положень ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 обов`язки протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України

Згідно вироку в ніч з 31 серпня 2014 року на 1 вересня 2014 року, приблизно, о 01-20 годині ОСОБА_7 , знаходячись у громадському місці, а саме в приміщенні «Раrty Bar» нічного клубу «Болеро» по пр. Ювілейному (раніше 50 річчя ВЛКСМ), 56 в м. Харкові, із хуліганських спонукань грубо порушуючи громадський порядок і виражаючи явну неповагу до суспільства, діючи нахабно та зневажливо до існуючих у суспільстві загально визначених правил поведінки і моральності, не зважачи на присутність в нічному еклубі інших відвідувачів, підійшов до раніше йому незнайомої ОСОБА_8 та,використовуючи при цьому нецензурну лексику, обвів правою рукою за праве плече та схватив останню за підпоріддя. Після чого, ОСОБА_7 штовхнув ОСОБА_8 вперед на барну стійку, біля якої та стояла та, продовжуючи свої злочині дії, вдарив кулаком правої руки у ліве плече ОСОБА_8 з зовнішньої сторони, чим причинив останній згідно висновку судово-медичної експертизи № 1952-с/14 від 15.09.2014 року синці на лівій руці та правій нозі, що відносяться до легких тілесних ушкоджень

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_9 підійшов до столу, що знаходився неподалік від ОСОБА_8 та за яким він відпочивав, та кинув в бік ОСОБА_8 склянку із залишками алкогольних напоїв, тим самим порушивши нормальний спосіб відпочинку як потрпілою ОСОБА_8 та і інших відвідувачі клубу «Болеро».

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить оскаржуваний вирок скасувати, звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ст.ст.49, 74 КК України.
Вказує, що у справі сплинули строки притягнення до кримінальної відповідальності, які становлять три роки, а отже суд допустив неправильне застосування закону України від кримінальної відповідальності.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить обвинувальний вирок щодо нього скасувати, а кримінальне провадження закрити та звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Вказує, що суд за основу взяв показання потерпілої, проте відкинув його показання , таким чином провів судовий розгляд однобічно з обвинувальним ухилом.
Крім того, проведений у справі слідчий експеримент відбувався у кабінеті слідчого а не на місці події та без участі обвинуваченого.
Також, на думку апелянта суд необґрунтовано відкинув показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Зазначає, що суд неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскільки строки притягнення до кримінальної відповідальності згідно ст. 49 КК України сплинули.
Крім того вважає, що суд неправильно кваліфікував його дії, оскільки не доведено що тілесні ушкодження наносились з метою порушення громадського порядку, а ознаки особливої зухвалості та виняткового цинізму відсутні.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував в задоволенні скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом, яким дана належна оцінка, зокрема свідченнями потерпілої ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

З даних свідчень вбачається, що ОСОБА_7 наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження у приміщенні Party Barнічного клубу Болеро при цьому використовував нецензурну лексику, кинув склянку у потерпілу, чим порушив нормальний спосіб відпочинку як самої потерпілої так і інших відвідувачів клубу.

Таким чином ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 296 КК України, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства з особливою зухвалістю, що супроводжувалося винятковим цинізмом.

Доводи апеляційної скарги про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого відкидаються колегією суддів, оскільки судом першої інстанції ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України встановлені правильно.

Також, колегія суддів погоджується із висновками суду, про критичне ставлення до доводів захисту про те, що проведення слідчого експерименту у приміщенні кабінету слідчого має наслідком визнання такого доказу недопустимим, оскільки не наведено, які саме права ОСОБА_7 були порушені проведенням слідчого експерименту за участі потерпілої, якщо на дату проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 не мав статусу підозрюваного.

Крім того, вказаний слідчий експеримент містить відомості, які мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 в частині невизнання вини.

Між тим, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як вбачається з матеріалів провадження, злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України, за який засуджено ОСОБА_7 вчинено ним в ніч з 31 серпня 2014 року на 1 вересня 2014 року..

Злочин, передбачений ч.1 ст. 296 КК України у відповідності до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

Відповідно до положень ч.5 ст.74 КК України особа може бути звільнена від покарання за вироком суду на підставах, передбачених ст.49 КК України.

Отже, враховуючи, що з дня вчинення ОСОБА_7 злочину минуло більше ніж три роки, він підлягає звільненню від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, ч.5 ст. 74 КК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 08 червня 2018 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати, а провадження по справі закрити.
Звільнити ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий -

Судді -