ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/599/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"19" серпня 2019 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі колегії:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006267 від 12.06.2017 р. за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Прокурор вважала за необхідне продовжити обвинуваченому строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, та в обгрунтування необхідності продовження запобіжного заходу посилалась на ст. 177 КПК України, якою встановлені ризики, що ОСОБА_7 зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, а також продовжити злочинну діяльність.

Захисник в судовому засіданні просив змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який у зв`язку із недоведеністю ризиків, які зумовили застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений підтримав свого захисника.

Вислухавши думки учасників судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.
Відповідно до положень ч.1 ст. 183 КПК України запобіжний захід тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден из більш м яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.
Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово акцентував увагу на тому, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування, та зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованості підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи і продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості, у зв`язку з чим судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, та такі підстави мають бути чітко вказані національними судами. (п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України», п. 79 рішення у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, яке набуло статусу остаточного 10 травня 2011 року).

Вислухавши позиціїї учасників судового провадження, колегія суддів оцінила в сукупності всі обставини, зокрема факт вчинення обвинуваченим особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, розмір матеріальної шкоди, спричиненої злочином, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна. Крім того, колегія суддів враховує особу обвинуваченого, у якого відсутні тісні соціальні зв`язки. Також суд враховує, що на цей час не допитані свідки у справі.
Зазначені обставини в їх сукупності свідчать про наявність ризиків, які зумовлюють можливість продовження обвинуваченим злочинної діяльності або перешкоджанню правосуддю, у зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку про те, що відносно ОСОБА_7 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою .
Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, який в своїх рішеннях вказував на необхідність обговорення можливості обрання альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, враховуючи тяжкість інкримінованого обвинуваченому злочину, характеристику особи обвинуваченого, колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Разом з тим, враховуючи вимоги п.1 ч.4 ст.183 КПК України, а також обставини справи та вагомість вищенаведених ризиків, суд вважає неможливим визначити розмір застави при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину із погрозою застосування насильства щодо потерпілого.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177- 178, 182, 183, 184, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком на 60 днів з дня винесення ухвали, а саме до 17 жовтня 2019 р. включно.
Копію ухвали направити для виконання начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 7 днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3