Провадження № 1-кс/638/3553/19
5 серпня 2019 року м. Харків
Дзержинський районний суду м. Харкова в складі:
головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника третьої особи ОСОБА_4 ,
третьої особи ОСОБА_5 ,
До суду звернувся слідчий Шевченківського ВП ГУНП України в Харківській області з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначає, що в липні 2019р. невстановлені особи, шахрайським шляхом заволоділи квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , чим останньому було спричинено матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.
В ході судового розслідування у якості потерпілого було допитано ОСОБА_7 , який показав, що після смерті його матері ОСОБА_8 йому у спадок залишилось майно, в тому числі квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Також, як показав потерпілий, що у нього є знайомий ОСОБА_5 , з яким він знайомий протягом 25 років. У квітні 2019р. потерпілий підписав довіреність на ім`я ОСОБА_9 дружини ОСОБА_5 , даною довіреністю потерпілий уповноважив ОСОБА_10 здійснювати від його імені будь які угоди, підписувати документі, отримувати грошові кошти. Також під час підписання довіреності потерпілий передав свій паспорт та ідентифікаційний код, свідоцтво про народження, свідоцтво про смерть матері, технічний паспорт та квартиру, технічний паспорт на дачну ділянку, технічний паспорт на авто, акт приватизації земельної ділянки, свідоцтво про смерть батька, свідоцтво про шлюб батьків. Як показав потерпілий, дані документи він передав ОСОБА_11 і ОСОБА_10 з метою, щоб вони займалися оформленням документів щодо вступу в спадщину, а також для подальшого продажу квартири. Також в ході допиту потерпілий повідомив, що між ним та ОСОБА_12 була укладена усна домовленість про те, що він займеться продажем квартири, всі витрати, які він понесе відніме від суми, отриманої від продажу квартиру подвійному розмірі, а решту суми віддасть йому. Крім того, як пояснив потерпілий, на той час між ним та ОСОБА_11 були дружні, довірливі відносини, причин недовіри останньому не було.
Зважаючи на це, слідчий вважає, що не накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню та встановлення всього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, так як в подальшому можуть бути вжиті заходи та вчинені дії направлені на її подальший перепродаж, що може значно ускладнити або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а також призначення та проведення судових експертиз для встановлення істини по даному кримінальному провадженню, оцінки вартості спричиненої шкоди потерпілому.
В судове засідання прокурор, клопотання підтримала та просила його задовольнити.
Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що з ОСОБА_7 у них були домовленості щодо квартири, натомість він заплатив всі заборгованості ОСОБА_7 , документи, передані останнім та довіреність, видана саме для оформлення купівлі - продажу квартири, проти задоволення клопотання слідчого заперечував.
Представник власника майна теж заперечував проти накладення арешту на квартиру та пояснив, що саме в такий спосіб потерпілий намагається накласти безоплатно арешт на квартиру, вважає, що відносини які склалися між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 суто цивільно правові.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши письмові докази, слідчий суддя дійшов наступного.
Згідно частини 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною три статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.
У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Враховуючи мотиви клопотання та його необґрунтованість слідчим, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, не може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим не надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1