ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/818/2289/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 6635/2609/19
Категорія: умовно-дострокове звільнення
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові судове провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 11 травня 2019 року стосовно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, застосовано до ОСОБА_8 , який відбуває покарання в ДУ «Хролівський виправний центр №140», початок строку покарання - 13 серпня 2012 року; кінець строку покарання 25 січня 2022 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 19 червня 2013 року умовнодостроково на невідбутий строк 2 роки 8 місяців 14 днів.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу районного суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. В своїх апеляційних доводах прокурор вказує про те, що під час відбування покарання у Хролівському виправному центрі №140 не мав заохочень, що свідчить про те, що засуджений в зазначеному центрі не працював. Крім того, судові витрати в розмірі 3576,47 грн. засудженим не відшкодовані.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, а також заперечення захисника ОСОБА_7 , щодо законності і обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження, особову справу засудженого та перевіривши ухвалу, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно роз`яснень, що містяться п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким № 2 від 26 квітня 2002 року визначено, що умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати відомості про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради.
У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати : ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.
Зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався та звільнив засудженого ОСОБА_8 умовно-достроково від подальшого відбування покарання, не зазначивши належних мотивів та достатніх підстав для такого звільнення. Зокрема суд першої інстанції не з`ясував в повному обсязі дані що характеризують особу засудженого на протязі всього періоду відбування засудженим покарання, його ставлення до праці на всіх етапах відбування покарання та можливість виправлення після вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тобто умисного вбивства.
Так відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_8 в період відбування покарання в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» з 25.08.2012 року по 01.04.2014 року заохочень не мав, характеризувався задовільно. В період відбування покарання в Хролівському виправному центрі №140 заохочень не мав, характеризується посередньо.
Наявність у ОСОБА_8 п`яти заохочень за весь період відбування покарання протягом майже семи років, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки заохочення отримувалися лише в державній установі «Темнівська виправна колонія №100», два з яких були отриманні за додержання правил поведінки (а.с.59 т.2 особової справи).
Крім того, прокурор в своїй апеляційній скарзі слушно вказує на те, що ОСОБА_8 за весь час відбування покарання байдуже ставиться до відшкодування судових витрат в сумі 3576,47 грн., які по сьогоднішній день не відшкодовані, що додатково свідчить про те, що засуджений не став на шлях виправлення.
Також матеріали особової справи містять висновок засідання комісії державної установи «Хролівський виправний центр №140» з розгляду питань про умовно-дострокове звільнення від 10.04.2019 року(а.с. 60 т.2 особової справи) , відповідно до якого комісія вирішила не направляти матеріали до суду для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого, оскільки він не довів своє виправлення.
Мотивувальна частина оскаржу вальної ухвали не містить висновків суду щодо з`ясування ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, що має істотне значення, оскільки згідно вироку ОСОБА_8 в стані алкогольного сп`яніння вчинив протиправні дії пов`язанні із заподіянням смерті своїй матері, не визнаючи свою провину в суді першої інстанції.
На думку колегії суддів фактичний строк відбутого ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі не є достатнім, з урахуванням особи обвинуваченого, для формування висновку щодо його повного виправлення.
Колегія суддів погоджується з обґрунтованістю апеляційних доводів прокурора про те, що вищевказані відомості у сукупності, у разі їх достеменного дослідження в судовому засіданні, могли істотно вплинути на висновки суду щодо відсутності підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.
Вказана неповнота судового розгляду свідчить на користь апеляційних доводів прокурора, який при апеляційному розгляді, не погоджуючись з оскаржуваним судовим рішенням, стверджував про його невмотивованість та необґрунтованість, а також не дотримання судом вимог ст.370 КПК України при його ухваленні.
Порушення судом першої інстанції вимог ст. 370 КПК України, щодо загальних засад судочинства не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п.1, 2 , 17 ч.1 ст.7 КПК України верховенство права, законність, а також забезпечення змагальності сторін та одночасно обґрунтованості і вмотивованості судового рішення, що передбачено як обов`язкові вимоги у ст. 370 КПК України.
З огляду на викладене, з метою дотримання вказаних засад кримінального провадження, що гарантуються чинним КПК України, оскаржуваний вирок належить скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції належить детально з`ясувати дані що характеризують особу засудженого на протязі всього періоду відбування засудженим покарання, його ставлення до праці на всіх етапах відбування покарання та можливість виправлення після вчинення ним злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9 ч. 6; 404, 405, ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.п. 1; 410 п. 2; ст. 412 ч. 1; ст. 418, ст. 419 та главою 2 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 11 травня 2019 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4