КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А
Іменем України

12 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретарів судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000457 за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області ОСОБА_5 на вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 14 травня 2019 року, щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ольшаниця, Рокитнянського району Київської області, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7
та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а :

Згідно з вироком Рокитнянського районного суду Київської області від 14 травня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та засуджено до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, суд звільнив ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, та поклавши на нього обов`язки, передбачені законом.

Цим же вироком стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 2856 грн. 92 коп. в рахунок відшкодування матеріальних витрат та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, всього 7856 грн. 92 коп.

Як встановлено вироком суду, 29 вересня 2018 року біля 19 год. обвинувачений ОСОБА_6 прийшов із сином ОСОБА_9 до магазину «ПП ОСОБА_10 » в АДРЕСА_2 , де перебували потерпілий ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , які розпивали спиртні напої і які запросили до столу обвинуваченого.

Біля 20 год. 30 хв. до магазину прийшла співмешканка обвинуваченого ОСОБА_12 , яка придбала продукти харчування та попросила обвинуваченого йти додому. Усі присутні вийшли назовні, де продовжили розпивати спиртні напої біля магазину.

Під час розпиття спиртних напоїв між потерпілим та обвинуваченим на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, яка поступово переросла у штовханину, в яку втрутилися ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

В подальшому обвинувачений, ОСОБА_12 та син пішли до місця проживання АДРЕСА_1 , де по прибутті до місця проживання у обвинуваченого виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 за образи, які той висловлював на адресу співмешканки та їх дитини.

З цією метою обвинувачений взяв на подвір`ї за місцем проживання дерев`яний держак від лопати та пішов до магазину «ПП ОСОБА_10 », де біля 21 год. в цей же день зустрів потерпілого ОСОБА_8 та діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілого з лівої сторони від того та відразу наніс удар дерев`яним держаком, який тримав у правій руці, в ліву частину голови потерпілого ОСОБА_8 , заподіявши тому болю та тілесні ушкодження у вигляді перелому лівої акулової кістки, яке відноситься до середнього ступеня тяжкості, що потягло тривалий розлад здоров`я більше 21 дня.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, заступник прокурора Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 14.05.2019 стосовно ОСОБА_6 .

Вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 14.05.2019 стосовно ОСОБА_6 скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 засудити за ч. 1 ст. 122 КК України, призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, заступник прокурора Київської області посилається на те, що вирок суду першої інстанції є незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, як зазначає апелянт, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання, суд фактично звузив обсяг цього обов`язку в порівнянні з тим, який передбачено діючою редакцією ст. 76 КК України, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Обґрунтовуючи причини пропуску та наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт вказує на те, що оскаржуваний вирок Рокитнянського районного суду ухвалено 14.05.2019, що свідчить про те, що останнім днем його апеляційного оскарження було 13.06.2019 року. Відповідно до реєстру відправлення кореспонденції з прокуратури Київської області та фіскального чеку ПАТ «Укрпошта», апеляційна скарга на цей вирок була відправлена 12.06.2019 через 14 відділення зв`язку, тобто в межах строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, прокуратурою Київської області апеляційну скаргу на вирок Рокитнянського районного суду від 14.05.2019 стосовно ОСОБА_6 було направлено до місцевого суду для подальшого її спрямування до Київського апеляційного суду 11.06.2019 за № 09-48 вих-19. Однак, Рокитнянським районним судом Київської області апеляційну скаргу в 4-х екземплярах на 16-ти аркушах та супровідний лист від 11.06.2019 за № 09-48 вих-19 повернуто до прокуратури Київської області, так як апеляційна скарга адресована неіснуючому апеляційному суду.

Дійсно, як зазначає у своїй скарзі апелянт, в апеляційній скарзі, яку було повернуто неправильно вказано назву суду, а саме «Апеляційний суд Київської області», що очевидно, є технічною помилкою, оскільки в супровідному листі до апеляційної скарги зазначалось про її подальше спрямування до Київського апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; пояснення прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області та просив виправити допущену судом помилку шляхом зміни, а не скасування вироку суду; пояснення обвинуваченого, який не заперечував проти виправлення допущеної судом помилки; провівши судові дебати; вислухавши останнє слово обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

По-перше, зважаючи на обставини, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає необхідним поновити заступнику прокурора Київської області ОСОБА_13 строк на апеляційне оскарження вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 14 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 , оскільки цей строк було пропущено з поважних причин, що підтверджується даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження.
По-друге, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 в умисному спричиненнісередньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя потерпілого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися, так само як і не оспорюються в апеляційній скарзі заступника прокурора Київської області.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не вбачає, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація дій ОСОБА_6 , не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги, поданої заступником прокурора Київської області.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 міри покарання, суд першої інстанції, як прямо зазначено у вироку, взяв до уваги, як обставини, що пом`якшують покарання щире каяття обвинуваченого, його активне сприяння розкриттю злочину та позитивну характеристику.
Обставин, які б обтяжували покарання судом не встановлено.
З огляду на вищенаведене, вважаючи необхідним обрати ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, суд першої інстанції, враховуючи особу обвинуваченого, дійшов висновку про можливість його виправлення без відбування покарання, прийнявши рішення про звільнення останнього від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Колегія суддів погоджується з такими висновками та вважає їх обґрунтованими, оскільки вони відповідають фактичним обставинам, встановленим під час судового розгляду та ґрунтуються на вимогах закону, зокрема, передбачених ст.ст. 50, 65 КК України, які визначають мету покарання та загальні засади його призначення.
Приймаючи до уваги той факт, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував до обвинуваченого ОСОБА_6 ст. 75 КК України, а в апеляційній скарзі заступника прокурора Київської області не наводиться будь-яких доводів щодо необґрунтованого звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів не вбачає законних підстав для скасування вироку суду та ухвалення свого вироку, в тому числі з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 420 КПК України.
Більш того, в поданій апеляційній скарзі взагалі відсутня як така вимога щодо скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового вироку через неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, оскільки, як прямо зазначено у скарзі, прокурор просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 122 КК України теж саме покарання, яке призначив суд першої інстанції та, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
Що ж стосується доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, при визначенні обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, які покладаються на обвинуваченого у зв`язку з його звільненням від відбування покарання з випробуванням, неправильно виклав обов`язок, передбачений діючою редакцією вказаної вище норми, а саме замість передбаченого законом обов`язку «не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації», вказав «не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації», де зайвими є слова «на постійне проживання», то це, на думку прокурора, порушення, не може свідчити про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність та служити підставою для скасування вироку, оскільки його можливо виправити шляхом зміни, а не скасування вироку суду, оскільки виправлення допущеної судом помилки таким шляхом не призведе до погіршення становища обвинуваченого.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга заступника прокурора Київської області підлягає задоволенню лише частково, а тому за наслідками її розгляду, вважає необхідним вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 14 травня 2019 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 змінити, виключивши із резолютивної частини зазначеного вироку, при визначенні обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 76 КК України, посилання на слова: «на постійне проживання», де зазначається про обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 408, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Поновити заступнику прокурора Київської області ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження вироку Рокитнянського районного суду Київської області від 14 травня 2019 року щодо ОСОБА_6 .

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Рокитнянського районного суду Київської області від 14 травня 2019 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 змінити.

Виключити із резолютивної частини зазначеного вироку, при визначенні обов`язків, покладених на ОСОБА_6 відповідно до ст. 76 КК України, а саме не виїжджати за межі України слова: «на постійне проживання».

У решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: _____________ _____________ _____________
( ОСОБА_1 ) ( ОСОБА_2 ) ( ОСОБА_3 )

Справа № 11-кп/824/2320/2019

Категорія: ч. 1 ст.122 КК України

Головуючий у 1-й інстанції - суддя ОСОБА_14

Доповідач - суддя ОСОБА_1