Справа № 202/5735/19
Провадження № 1-кс/202/8949/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

22 серпня 2019 року м. Дніпро

слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000356,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000356, відомості про яке до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено06 червня 2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000356 здійснюється прокуратурою Дніпропетровської області.
20 серпня 2019 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000356.
Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 20 серпня 2019 року.
Згідно з матеріалами клопотання, прокуратурою Дніпропетровської області в ході здійснення аналізу законності використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення на території Магдалинівського та Новомосковського району Дніпропетровської області в межах досудового розслідування кримінального провадження№ 0000356 встановлено, що невстановлені особи, на підставі завідомо підроблених документів, незаконно використовують земельні ділянки державної форми власності з кадастровими номерами: :01:001:0717 - площа: 35.659 га, :01:001:1797 - площа: 12.2 га, :01:001:0898 - площа: 3.5135 га, :01:001:0905 - площа: 4.7296 га, :01:001:0906 - площа: 4.7283 га, :01:001:0907 - площа: 4.7286 га, :05:001:1321 - площа: 8.3246 га., :01:002:1120 - площа: 50.6 га., :01:002:0298 - площа: 51 га., :01:001:0891 - площа: 27.0224 га., :01:001:0890 - площа: 23.5942 га., :01:001:0899 - площа: 1.3102 га., :01:001:0900 - площа: 5.0426 га., :01:001:0901 - площа: 5.0423 га., :01:001:0902 - площа: 5.0425 га., :01:001:0903 - площа: 5.042 га., :01:001:0904 - площа: 5.0204 га., :02:041:0022 - площа: 20.7245 га., :02:041:1005 - площа: 49.8867 га., :02:025:0007 - площа: 66.3621 га., :02:025:1003 - площа: 66.3573 га.
Під час досудового розслідування встановлено, що згідно з відомостями Державного земельного кадастру, земельні ділянки в межах зазначених кадастрових номерів перебувають в державній власності та не передавались будь-кому у власність або у користування.
16.08.2019 року земельну ділянку з кадастровим номером: :02:025:0007 - площа: 66.3621 га., (також має кадастровий номер: :02:025:1003 - площа: 66.3573 га), яка розташована біля села Василівка, що в Новомосковському районі Дніпропетровської області, оглянуто. Під час огляду встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення, оброблена невстановленими особами. На всьому масиві земельних ділянок зростає сільськогосподарська культура соняшник.
19.08.2019 року вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а також сільськогосподарську культуру, що на ній зростає, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що з метою забезпечення збереження речових доказів та недопущення пошкодження, псування та подальшого відчуження особами, що вчинили вказаний злочин та на теперішній час не встановлені, необхідним є застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту.
Наведене зумовило прокурора звернутись до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Прокурору судове засідання не з`явився, натомість надав заяву, відповідно до якої просив здійснювати розгляд клопотання без його участі.
В силу вимог ст.172 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про можливість розгляду клопотання у відсутність власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: - збереження речових доказів; - спеціальної конфіскації; - конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; - відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як встановлено в судовому засіданні, постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 19.08.2019 року вказану земельну ділянку сільськогосподарського призначення, а також сільськогосподарську культуру, що на ній зростає, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні№ 0000356.
Відповідно ч. 10 ст. 170 КПК Україниарешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На підставі викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання прокурора є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України та підлягає частковому задоволенню, а саме в частині накладення арешту із забороною розпорядження та відчуження земельною ділянкою з кадастровим номером: :02:025:0007 - площа: 66.3621 га., (також має кадастровий номер: :02:025:1003 - площа: 66.3573 га), що розташована на території Новомосковського району Дніпропетровської області, оскільки це є необхідне з метою забезпечення збереження речового доказу, а саме запобіганню можливості подальшого незаконного відчуження.

Разом з тим, слідчий суддя не вбачає необхідності заборони користування земельними ділянками та проводити на них будь-які сільськогосподарські роботи, оскільки це не відповідає завданням арешту майна, розумності та співрозмірності обтяження завданням кримінального провадження, не є пропорційним, тому в цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, врожай сільськогосподарської культури у розумінні ч. 1 ст. 98 КПК України не є речовим доказом, а тому клопотання в частині накладення арешту на врожай також не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури Дніпровської області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000356 задовольнити частково.
Накласти арешт, шляхом позбавлення права будь-яким особам, будь-яким чином відчужувати та розпоряджатися наступним нерухомим майном, а саме: земельною ділянкою з кадастровим номером: :02:025:0007 - площа: 66.3621 га., (також має кадастровий номер: :02:025:1003 - площа: 66.3573 га), що розташована на території Новомосковського району Дніпропетровської області.
В іншій частині клопотання - відмовити.
Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.
Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1