Справа № 610/1668/19
Провадження № 1-в/610/227/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019 року Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Балаклія Харківської області клопотання засудженого ОСОБА_4 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Добропілля Донецької області, до засудження проживав у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

засудженого 21.12.2018 року вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 1 ст.309 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до 6-ти років 6-ти місяців позбавлення волі,

відбуваючого покарання у Державній установі «Покровська виправна колонія (№ 17)»,

про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року. Просив розглянути клопотання без його участі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви засудженого, оскільки йому вже зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Представник Державної установи «Покровська виправна колонія (№ 17)» у судове засідання не з`явився. Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання представника колонії не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, дійшов висновку, що заява засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.185 КК України. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років. На підставі ч.1 ст.71, 72 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком не відбутої частини покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 31.03.2014 року, із застосуванням положень ч.1 ст.72 КК України, остаточно призначено покарання у вигляді 10 років 2 місяців позбавлення волі. Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в у Артемівській установі виконання покарань Донецької області. Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання з 29 травня 2015 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_4 у строк призначеного покарання час перебування його під вартою у період з 29.05.2015 року по до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 24-31 особової справи).

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11.04.2017 року вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2016 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 185 КК України, залишено без змін. На підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано до строку покарання строк попереднього ув`язнення з 29 травня 2015 року по 11 квітня 2017 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с.37-39 особової справи).

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2016 року стосовно ОСОБА_4 набрав законної сили 11.04.2017 року (а.с. 41 особової справи).

Вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 71 КК України, призначено покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2016 року у вигляді п`яти років шести місяців позбавлення волі, та остаточно призначено ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді 6-ти років 6-ти місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 ухвалено рахувати з 21 грудня 2018 року. Зараховано в строк покарання, покарання частково відбуте за вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01.07.2016 року з 29 травня 2015 року по 20 грудня 2018 року. Запобіжний захід ОСОБА_4 у зазначеному кримінальному проваджені не обирався (а.с.53-55 особової справи).

Вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 21 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_4 набрав законної сили 22.01.2019 року (а.с. 56 особової справи).

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Порядок зарахування попереднього ув`язнення в строк покарання передбачений законом України про кримінальну відповідальність, зокрема ч. 5 ст. 72 КК України. Положення зазначеної статті неодноразово змінювались законодавцем.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон України №2046-VIII, відповідно до якого ч. 5 ст. 72 КК України викладена в наступній редакції: «попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування».

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 надано правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), відповідно до п. 106 якого, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. У такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2ст. 5 КК України не допускається.

Згідно ч. 5 ст.72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до вимог абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11.04.2017 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 зараховано строк попереднього ув`язнення з 29 травня 2015 року по 11 квітня 2017 року у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Після 11 квітня 2017 року попереднє ув`язнення до ОСОБА_4 не застосовувалось.

На підставі викладеного заява ОСОБА_4 задоволенню не підлягає, оскільки питання про зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк покарання вже вирішено ухвалою апеляційного суду Донецької області від 11.04.2017 року.

Керуючись ст. 372, ч.6 ст.9, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ст.72 КК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 21.06.2019 року.

Суддя ОСОБА_1