Номер провадження: 11-кп/813/1210/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0000996 від 24.12.2012 р. відносно:
ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чорноморськ Одеської області, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, маючої двох малолітніх дітей 2009 та 2010 р.н. та двох повнолітніх дітей 1997 та 2001 р.н., зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції, кримінальне провадження №0000996 від 24.12.2012 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_10 від приватного обвинувачення та звільнено ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особа, яка її подала.
В апеляційній скарзі прокурор Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 , не оспорюючи законності закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, зазначила, що суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність з огляду на те, що нормами чинного кримінального процесуального кодексу не передбачено можливості звільнення від кримінальної відповідальності у разі відмови потерпілого від приватного обвинувачення, судом при закритті кримінального провадження не встановлюється ні факт вчинення злочину, ні винуватість чи невинуватість особи.
Окрім того, прокурор зазначила, що в описовій частині оскаржуваної ухвали судом була допущена описка, пов`язана із зазначенням невірної літери в прізвищі обвинуваченої, де замість «Устинова» помилково вказано «Установа».
Посилаючись на наведені доводи, прокурор просить ухвалу суду змінити, виключивши із резолютивної частини посилання щодо звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та в описовій частині ухвали в другому та третьому абзаці внести виправлення до прізвища обвинуваченої та вважати вірним прізвище « ОСОБА_11 ».
Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, думку обвинуваченої та захисника, які не заперечували проти її задоволення, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Дійсно, відповідно до припису п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Частиною 7 зазначеної норми закону передбачено, що якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Як вбачається із резолютивної частини оскаржуваної ухвали Малиновського райсуду м. Одеси від 25.06.2019 р. (а.с. 16), закриваючи кримінальне провадження відносно обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення, суд звільнив останню від кримінальної відповідальності.

Проте, судом не було враховано, що вищевикладені положення чинного кримінального процесуального законодавства не передбачають можливості звільнення обвинуваченої особи від кримінальної відповідальності при закритті кримінального провадження у зв`язку з відмовою потерпілої особи від підтримання приватного обвинувачення.

Більш того, ч. 1 ст. 44 КК України встановлює, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
З аналізу змісту Розділу IХ КК України «Звільнення від кримінальної відповідальності» можна дійти висновку, що звільнення особи від кримінальної відповідальності можливе у випадках: дійового каяття, примирення винного з потерпілим, передачі особи на поруки, зміни обстановки, а також закінчення строків давності.

При цьому, в п. 1 Постанови Пленуму ВСУ №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» судам роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності - це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України.

Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України, а саме: у випадках, передбачених цим Кодексом, а також на підставі закону України про амністію чи акта помилування.

В свою чергу, ч. 1 ст. 285 КПК України передбачає, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Частиною 2 ст. 286 КПК України передбачено, що встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.
Таким чином, звільнити особу від кримінальної відповідальності можливо лише в конкретно визначених кримінальним законом випадках та за наявності для цього певних умов та підстав, одним із яких, зокрема, є клопотання прокурора.
Відтак, в даному випадку суд безпідставно звільнив обвинувачену ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності при закритті кримінального провадження у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення у формі приватного обвинувачення, чим допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Що стосується вимог прокурора щодо внесення змін до описової частини оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає за можливе, задля забезпечення дотримання принципу розумності строків розгляду кримінального провадження, зазначені вимоги задовольнити та виправити допущену судом першої інстанції очевидну описку щодо зазначення літери в прізвищі обвинуваченої ОСОБА_7 ..

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.
Пункт 4 ч. 1 ст. 409 КПК України встановлює, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
При цьому, п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України передбачено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню.
За таких обставин, враховуючи безпідставне зазначення судом в резолютивній частині ухвали про звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності при закритті провадження у зв`язку із відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення, а також допущення судом помилки в описовій частині щодо написання прізвища обвинуваченої, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду зміні із виключенням із резолютивної частини такого посилання та виправленням описки в описовій частині ухвали.
Керуючись ст.ст. 284, 370, 404, 405, 407, 409, 413, 419, 532 КПК України, апеляційний суд -

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 задовольнити.
Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 25.06.2019 року про закриття кримінального провадження №0000996 від 24.12.2012 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_10 від приватного обвинувачення змінити.

Виключити із резолютивної частини ухвали абзац 2 із посиланням щодо звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

В другому та третьому абзаці мотивувальної частини ухвали виправити описку в прізвищі обвинуваченої ОСОБА_7 та вважати вірним прізвище ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4