Справа № 182/8098/19
Провадження № 1-кс/0182/3796/2019
У Х В А Л А
Іменем України
22.11.2019 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 листопада 2019 року за №0003026, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

14.12.2018 Нікопольським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки;

18.03.2019 Апеляційним судом Дніпропетровської області вирок змінено, в частині призначення покарання, призначено нове покарання за ч.3 ст. 185 КК України, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покрання з іспитовим строком 3 роки. Вирок набрав законної сили 18.03.2019 р.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В :

До Нікопольського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що 20 листопада 2019 року розпочато кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за правовою кваліфікацією ч.1 ст.263 КК України за фактом зберігання вибухових речовин ОСОБА_5 .

В той же день 20.11.2019р. ОСОБА_5 було затримано на місці вчинення кримінального правопорушення відповідно до вимог ст. 208 КПК України.

21 листопада 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Будучи допитаним в якості підозрюваного, ОСОБА_5 відмовився від дачі показів відповідно до вимог ст. 63 Конституції України.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, посилаючись на те, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду вилученого предмета у ОСОБА_5 , висновком вибухо-технічної експертизи, показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які були понятими під час огляду предмету. ОСОБА_5 вчинив злочин, який відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким та у разі доведеності його вини, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, що може спонукати останнього переховуватися від слідства та суду. Також він може вчинити інше кримінальне правопорушення з урахуванням відомостей про його особу і тієї обставини, що злочин вчинений ним в період випробувального терміну. До того ж, підозрюваний офіційно не працює та не має законного стабільного джерела прибутку. Тому, прокурор в судовому засіданні наполягав на обранні запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки очевидні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора і просили обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання в будинку, який належить ніби то його тітці. При цьому підозрюваний і його захисник не оспорювали підстави його затримання. ОСОБА_5 повідомив, що дійсно знайшов гранату, яку поклав у кишеню, бо не знав, що з нею робити і одразу ж з`явилися співробітники поліції, які склали стосовно нього адміністративний протокол з яким згоден і вилучили знайдену ним гранату. Після звільнення з місць позбавлення волі він не відновив свій паспорт, немає реєстрації, але проживає у тітки за умови сплати комунальних послуг.
Заслухавши учасників процесу, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам.

Як встановлено, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України за фактом зберігання вибухових речовин (а.п.4). 21 листопада 2019 року ОСОБА_5 оголошено підозру по вказаному кримінальному провадженню за ч.1 ст.263 КК України (а.п.21,22). Підозра оголошена ОСОБА_5 обґрунтована показами свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які були присутніми коли ОСОБА_5 видав співробітникам поліції гранату, запал до неї та один патрон. Згідно висновку вибухо-технічної експертизи №13/5.2/394 від 22.11.2019 р., предмет, вилучений у ОСОБА_5 є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом осколкової наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, відносится до вибухових речовин та придатний до здійснення вибуху(а.п.9). Обставини, викладені в підозрі ОСОБА_5 визнає і не оспорює. Тому вважаю, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою, виходячи з позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Вважаю, що ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення є дієвим, оскільки ОСОБА_5 не працює і не має законного стабільного джерела доходу. Крім того, ОСОБА_5 є раніше судимою особою за вчинення корисливих злочинів, вчинив тяжкий злочин пов`язаний з незаконним обігом вибухових речовин, в період випробувального терміну. Він не може відновити паспорт, не має місця реєстрації і проживає в будинку, власник якого до тепер не встановлений. Жодна особа, не виявила бажання поручитися за поведінку підозрюваного. З урахуванням викладеного, вважаю, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе гарантувати належної процесуальної поведінки підозрюваного та не зможе запобігти існуванню ризиків, на які послався прокурор і які є доведеними. Тому підстави для задоволення клопотання підозрюваного і його захисника щодо обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту за місцем його тимчасового проживання відсутні.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Оскільки ОСОБА_5 , є особою раніше судимою, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років та раніше стосовно нього не обирався запобіжний захід у вигляді застави, слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави з урахуванням майнового стану підозрюваного, у мінімальному розмірі - двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень, що на думку слідчого судді достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. В разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 відповідно до вимог ч.5 ст. 194 КПК України покладаються наступні обов`язки:
прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 194,196 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк не більше шести десяти днів тобто до 16 години 15 хвилин 17 січня 2020 року.
Визначити розмір застави для підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 40140 (сорок тисяч сто сорок) гривень.
У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою слідчого судді, ОСОБА_5 , з дня внесення застави вважається особою стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді застави і відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України на нього покладаються наступні обов`язки:
прибувати до слідчого, прокурора та суду у визначений ними час,
повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Клопотання підозрюваного і його захисника залишити без задоволення.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1