Справа № 527/847/19
провадження № 1-кс/527/1081/19
У Х В А Л А
іменем України

10 вересня 2019 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання заступника начальника СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавські області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000234, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
29 серпня 2019 року заступник начальника СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавські області ОСОБА_3 звернувся з клопотанням погодженим прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000234, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В клопотанні слідчий зазначив, що в провадженні Глобинського ВП ГУ НП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000234 від 30.03.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи КС «Глобинська» шляхом зловживання довірою заволоділи грошовими коштами вкладників, внесеними згідно договору про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, внаслідок якого спричинили матеріальну шкоду (збитки).

В якості потерпілих було допитано ряд осіб, які вказали, що місцем розташування КС «Глобинська» є приміщення (будівля) розташована за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , яка є матір`ю голови правління КС «Глобинська ОСОБА_6 , яка за рахунок коштів отриманих у кредит у КС «Глобинська» збудувала вище вказане приміщення, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Від потерпілих надійшло колективне клопотання з проханням визнати речовим доказом та накласти арешт на приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на даний час вище вказане приміщення на сайті OLX виставлено на продаж за ціною 75000 доларів США та вказують, що дане приміщення будувалося головою правління КС «Глобинська» ОСОБА_6 за кошти вкладників та потім було зареєстроване на її матір ОСОБА_5 .

Посилаючись на викладене, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, а також збереження цілісності нерухомого майна, слідчий просив суд, накласти арешт на приміщення (офісну будівлю), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 , шляхом заборони його відчуження власником (або) іншій уповноваженій особі.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, не повідомивши суду причину своєї неявки, належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання.

Представник власника майна та власник майна в судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про розгляд клопотання без їх участі, зазначивши, що проти клопотання заперечує в повному обсязі у зв`язку з тим, що воно не відповідає вимогам ч. 2 ст. 171 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.
В провадженні Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000234 від 30.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України по факту того, що посадові особи КС «Глобинська» шляхом зловживання довірою заволоділи грошовими коштами вкладників, внесеними згідно договору про надання фінансової послуги залучення строкового внеску (вкладу) члена кредитної спілки на депозитний рахунок, внаслідок якого спричинили матеріальну шкоду (збитки).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
В своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчим суддею з клопотання та доданих до нього матеріалів встановлено, що приміщення (офісну будівлі), яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 не визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, крім того, відсутні відомості, з яких можливо встановити існування підстав чи розумних підозр вважати, що приміщення на яке слідчий просить накласти арешт є доказом злочину.
Приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно з підстав визначених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України

Також в своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно з метою забезпечення відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Відповідно до п. 4 ч. 2. ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як зазначено в абз. 1 ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Аналізуючи зазначені норми, слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) можливе за наявності у особи статусу підозрюваного, обвинуваченого, а також на майно фізичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, з обґрунтуванням розміру неправомірної вигоди.
Разом з тим, матеріали клопотання не містять цивільного позову, обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, не містять відомостей про особу, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а також обставин, які можуть свідчити про те, що ОСОБА_5 , яка є власником приміщення яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 в силу закону може нести цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) посадових осіб КС «Глобинська». Одне лише посилання слідчого на те, що ОСОБА_5 є матір`ю голови правління КС «Глобинська» ОСОБА_6 не можуть свідчити про наявність правових та достатніх підстав для обмеження права власності ОСОБА_5 .
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно з підстав встановлених нормами п. 4 ч. 2. ст. 170 КПК України.
Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 170, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання заступника начальника СВ Глобинського ВП ГУНП в Полтавські області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Глобинського відділу Кобеляцької місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження № 0000234, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.03.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1