печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі представника заявників ОСОБА_3 ,

процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Енерго-Консалт», ТОВ «Бизнесстандарт», ТОВ «Ейтіем», ТОВ «МДМторг», ТОВ «Несторг», ТОВ «Консолідована будівельна компанія», ТОВ «Амстор Трейд» про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:
16.05.2019 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Енерго-Консалт», ТОВ «Бизнесстандарт», ТОВ «Ейтіем», ТОВ «МДМторг», ТОВ «Несторг», ТОВ «Консолідована будівельна компанія», ТОВ «Амстор Трейд», яке передано слідчому судді ОСОБА_1 17.05.2019, про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2017 № 200/5654/17-к на майно, яке було виявлено та вилучене 10.01.2017 під час обшуку в гаражі № НОМЕР_1 обслуговуючого гаражного кооперативу «Металург-2», розташованого за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 9, який належить на праві власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони використання арештованого майна.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що основною підставою скасування арешту майна є те, що у його подальшому застосуванні відпала потреба, тривале перебування майна під арештом свідчить про недотримання органом досудового розслідування розумних строків, невиконання слідчим ухвал суду про повернення документів і грубе порушення строків накладення арешту.

Представник заявників - адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на доводи, зазначені в матеріалах клопотання, та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на письмові заперечення, які наявні в матеріалах клопотання та зазначивши, що всі документи, на які накладено арешт постановою слідчого визнано речовими доказами у справі.

Обгрунтовуючи свої заперечення, прокурор зазначив, що під час проведення обшуку, виявлено та вилучено значну кількість речей і документів, в тому числі викрадену первинну фінансово-господарську документацію, печатки та штампи підприємств Групи компаній «Амстор», у т.ч.: ТОВ «Чумацький шлях»; Об`єднання «Донецькпродторг»; ТОВ «Амстор»; ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор»; ТОВ «Транс-Буд»; ТОВ «Донінвестпрод», ТОВ «Фудторг», ТОВ «Амстор-Інвест», ТОВ «Капітель-Інжиніринг», ТОВ «Будіндустріясервіс», ТОВ «Вестмакс», ТОВ «Юр-Тектконсалтинг», ТОВ «Амстор-М», ПП «Ехмея», ТОВ «Моноплай». Також виявлені первинні фінансово-господарські документи складені по операціям субєктів господарювання комерційної групи «Амстор» з ТОВ «Консолідована будівельна компанія»; ТОВ «Компанія Укрліспостач»; ТОВ «Енерго-Консалт»; ТОВ «Бізнесстандарт»; ТОВ «МДМ Торг»; ТОВ «Фудмаркет Компані»; ТОВ «ЕйТіЕм»; ТОВ «Несторг», які є прямими контрагентами (сторонами) вищевказаних підприємств напряму або в ланцюгу постачання. Тобто, вилучені документи є саме тими документами, дозвіл на вилучення яких, був передбачений ухвалою на проведення обшуку, а отже не мають ознак тимчасово вилученого майна в розумінні ст.ст.167, 236 КПК України.

Також, в своїх запереченнях прокурор зазначив, що зберігання різних за видом документів, але пов`язаних спільною метою відчуження активів підприємств групи «Амстор» в одному місці, проведення ряду експертиз, якими підтверджено факт підробки документів (ТОВ «Бізнесстандарт», ТОВ «Ейтіем»), за допомогою яких здійснювалось відчуження майна довіреностей, наказів від імені ТОВ «ТБ «Амстор», подвоєння аналогічних за змістом документів (ТОВ «ТБ Амстор», ТОВ «Енерго консалт», ТОВ «Укрліспостач»), вилучення під час обшуку чорнових записів з описом схем з покроковим рухом розкрадання та оформлення відповідних документів про переведення боргу із зазначенням назв підприємств, орієнтованої дати оформлення документів, економічний результат у вигляді суми активів, що буде незаконно відчужена, тощо, вказують на те, що виявлені і вилучені документи мають ознаки речових доказів, використовувались з метою вчинення злочинів, мають істотне значення для встановлення всіх обставин подій злочину, необхідні для проведення експертних досліджень, економічних аудитів ряду підприємств, в тому числі потерпілих від вчинених кримінальних правопорушень.

Крім того, в запереченнях прокурор зазначає, що вирішується питання про проведення судових почеркознавчих досліджень підписів осіб у документах, складених від імені ТОВ «Енерго-консалт» та ТОВ «Консолідована Будівельна компанія», про що також надійшло від потерпілих підприємств ТОВ «ТБ «Амстор», ТОВ «Амстор», ТОВ «Транс-Буд», Об`єднання «Донецькпродторг», ТОВ «Амстор Трейд» обґрунтоване клопотання про призначення та проведення судово-почеркознавчих експертиз стосовно документів, укладених від імені ТОВ «Енерго-консалт», ТОВ «Консалтінгова Будівельна Компанія» з приводу відчуження рухомого майна (спецтехніки) ТОВ «Транс-Буд».

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників розгляду, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом за наданими матеріали встановлено, що Управлінням з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0011851 від 31.12.2014 за фактами протиправного заволодіння майном та частками у статутному фонді ТОВ «ТрансБуд», ТОВ «Фудторг», ТОВ «Торгівельний будинок «Амстор», ТОВ «Амстор», ТОВ «Амстор Трейд» та іншими підприємствами комерційної групи «Амстор», зловживання повноваженнями та самоуправства службовими особами вказаних суб`єктів господарювання з метою заволодіння незаконно виведеними майновими активами цих підприємств, в тому числі шляхом використання завідомо підроблених документів та викрадення печаток і установчих документів, ухилення від сплати податків службовими особами групи компаній «Амстор» та доведення до банкрутства ТОВ «Амстор», за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1та ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. ч.1, 3, 4 ст. 190, ч. ч. 1, 2, 5 ст. 191, ч. 2 та ч. 3 ст. 206, ч. 2 та ч. 3 ст. 206-2, ст. 219, ст. 356, ч. 2 та ч. 3 ст. 357, ч. ч.1, 3, 4 ст. 358, ч. 1 та ч. 2 ст. 364, ч. 1 та ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366, ч. 1 та ч. 2 ст. 367, ч. 1 ст. 383 та ч. 1 ст. 388 КК України. Пізніше до вказаного кримінального провадження було приєднано кримінальне провадження №0000109 від 03.02.2015.

У рамках кримінального провадження №0000109 від 03.02.2015, 10.01.2017 на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2016 проведено обшук в гаражі № НОМЕР_1 обслуговуючого гаражного кооперативу «Металург-2», розташованого за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 9, в ході якого виявлено та вилучено документи та печатки, які належать підприємствам, що входять до групи компаній «Амстор» та документи підприємств, які були використані для заволодіння майном групи компаній «Амстор».

Ухвалою слідчого судді від 12.06.2017 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вилучене 10.01.2017 під час обшуку в гаражі № НОМЕР_1 обслуговуючого гаражного кооперативу «Металург-2», розташованого за адресою: Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 9, шляхом заборони використання арештованого майна.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність в заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, як вбачається з мотивувальної частини ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.06.2017 при накладенні арешту слідчий суддя керувався вимогами ст. 173 КПК України, врахував, що арешт необхідний з метою забезпечення зберігання речових доказів, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України. Наряду з вказаним, слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, яке було тимчасово вилучено під час обшуку, встановив, що таке обмеження права власності є розумним та співмірним завданням кримінального провадження. Також зазначив, що незастосування засобу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на вказане майно, може призвести до його зникнення або втрати, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів , слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПКУ України

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначена правова підстава для накладення арешту на майно є самостійною правовою підставою та Закон не ставить в залежність можливість накладення арешту на таке майно з процесуальним статусом особи, у володінні якої воно перебуває. А отже, майно, яке має ознаки, визначені у ч. 2 ст. 167 КПК України, може підлягати арешту у кримінальному провадженні, в якому не повідомлено про підозру жодній особі, а відтак посилання представника заявника, що ОСОБА_6 не має відношення до кримінального правопорушення, як на одну з підстав для скасування арешту, слідчий суддя не приймає уваги.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на те, що у застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави, на які посилається представник заявника, що на його думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування в рамках кримінального провадження № 0011851.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріалами, встановлено, що на даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що заявником на даній стадії кримінального провадження, у силу принципу змагальності сторін не доведено необхідності скасування арешту, враховуючи те, що майно, яке на думку заявника, підлягає скасуванню арешту визнане речовим доказом, а відтак слідчий суддя приходить до висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності та вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 379, 392, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Енерго-Консалт», ТОВ «Бизнесстандарт», ТОВ «Ейтіем», ТОВ «МДМторг», ТОВ «Несторг», ТОВ «Консолідована будівельна компанія», ТОВ «Амстор Трейд» про скасування арешту майна залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1