ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Фастів

Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Фастові кримінальне провадження № 0000142 від 27.01.2017 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Калинівка Васильківського району Київської області, громадянина України, працюючого неофіційно, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

26 січня 2017 року близько 23 год 00 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу магазину «Імперія» по вул. Садовій в смт. Калинівка Васильківського району Київської області, зустрів ОСОБА_9 та свою колишню дружину ОСОБА_10 , з якими вступив в розмову. Під час спілкування між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , на ґрунті ревнощів до колишньої дружини, виникла суперечка.

В ході суперечки ОСОБА_7 , діючи умисно, на грунті ревнощів щодо своєї колишньої дружини, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, вирішив шляхом фізичного впливу заподіяти шкоду здоров`ю ОСОБА_9 у вигляді нанесення йому саме таких первинних тілесних ушкоджень, які в момент заподіяння спричинять останньому загрозливі для життя явища, за винятком смерті. Після чого кулаком лівої руки наніс один удар в область обличчя ОСОБА_9 та, витягнувши з кишені куртки розкладний ніж, який взяв із собою, наніс один удар ножем в область грудей ОСОБА_9 , спричинивши потерпілому ОСОБА_9 одиночне проникаюче колото-різаного поранення грудної клітини з раною в шостому міжреберному проміжку справа по середньо ключичні лінії і рановим каналом направленим знизу вверх спереду назад, проникаючим в праву плевральну порожнину, ускладненим розвитком правостороннього напруженого гемопневмоторакса, який виник внаслідок впливу в указану частину тіла потерпілого гострого предмету, який має колюче ріжучі властивості.

Отримані потерпілим ОСОБА_9 тілесні ушкодження згідно висновку експерта № 013 від 16.02.2017 є тяжкими тілесними ушкодженнями по критерію небезпеки для життя в момент заподіяння.

Після нанесення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, потерпілий ОСОБА_9 та ОСОБА_10 попрямували додому, звідки потерпілого ОСОБА_9 було доставлено до лікарні, де йому була надана своєчасна медична допомога.

Тому колегія суддів вважає ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, а саме у вчиненні незакінченого замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (умисне вбивство) визнав частково, повідомив, що дійсно спровокував бійку, але наміру вбивати у нього не було. Також повідомив, що 26 січня 2017 року близько 23 год йшов в сторону магазина «П`ятачок» з метою придбати цигарки. На перехресті зустрів свою колишню дружину, яка була разом з ОСОБА_9 . ОСОБА_7 зазначив, що за декілька годин до цієї зустрічі, в той час коли ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 знаходилися у будинку останньої, був поруч з тим будинком та намагався з ними поговорити, але це йому не вдалося. Зустрівши ОСОБА_10 та ОСОБА_9 запитав у останнього, чому той не поїхав додому і хто він взагалі такий. ОСОБА_9 відповів, що він друг ОСОБА_11 і слухати він його не буде, а буде так як скаже жінка. Після цього ОСОБА_10 сказала, щоб ОСОБА_7 не втручався та взагалі йшов додому. ОСОБА_7 зазначив, що приревнував свою колишню дружину та вдарив ОСОБА_9 кулаком лівої руки по обличчю. Після цього удару пакети, які були в руках у ОСОБА_9 випали. З тих пакетів також випали дві пляшки (схожі на пляшки з пивом). ОСОБА_7 одразу зрозумів, що зараз буде бійка. Відбіг метра три під ліхтар і крикнув ОСОБА_9 : «Саша заспокойся, давай поговоримо». ОСОБА_9 нахилився та взяв ті дві пляшки. ОСОБА_7 відчув загрозу для свого життя. ОСОБА_7 повідомив, що той момент у нього в кармані був ножик (брелок). ОСОБА_7 дістав того ножика. Наголошував, що у момент коли він розклав ножа, ОСОБА_9 це роздратувало ще більше. ОСОБА_9 сказав: «Ти ще на мене ножик будеш наставляти» і з цими пляшками побіг в сторону Обвинувачений повідомив, що прийняв рішення тікати від ОСОБА_9 . Розвернувся та почав бігти. Відбіг метрів 20-30 та відчував, що ОСОБА_9 його наздоганяє. ОСОБА_7 спробував збити ОСОБА_9 з ніг, але сам від цього впав. Потім ОСОБА_9 намагався нанести ОСОБА_7 ще декілька ударів. В цей момент їх обох наздогнала ОСОБА_10 та розборонила. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 забрали свої пакети і пішли додому. ОСОБА_7 теж пішов до себе додому. ОСОБА_7 повідомив, що прийшовши додому помив руку, яка була ушкоджена та в крові. Через деякий час вийшов з будинку і бачив, що автомобіль «Швидкої допомоги» під`їхав до будинку його бувшої дружини. Через 10-15 хвилин з будинку вивели ОСОБА_9 та посадили у автомобіль «Швидкої допомоги» і поїхали. Коли ОСОБА_7 зателефонував своїй колишній дружині, то вона йому повідомила, що у ОСОБА_9 тече кров в області живота та що він «пирнув» ОСОБА_9 ножем. Тільки тоді ОСОБА_7 зрозумів що наніс ОСОБА_9 удар ножем. Коли саме відбувся той удар ОСОБА_7 повідомити не може, але скоріше за все у той момент коли ОСОБА_9 біг на нього, а він відмахувався. В тому що відбулося ОСОБА_7 щиро розкаюється. ОСОБА_7 повідомив, що компенсував моральну та матеріальну шкоду. Просив суд не позбавляти його волі. На запитання прокурора ОСОБА_7 також повідомив, що ця подія відбувалася у смт. Калинівка по вул Садовій. Раніше з потерпілим знайомий не був, бачив тоді його вперше. На той момент ОСОБА_7 було не відомо чи є у його колишньої дружини інший чоловік. Того дня ОСОБА_7 приходив до ОСОБА_10 в гості. Його колишня дружина збиралася та сказала що їде до начальниці в м. Київ. Після чого ОСОБА_7 пішов додому. Через декілька годин ОСОБА_7 йшов до магазину «П`ятачок» і побачив, що попереду нього йде ОСОБА_10 . Потім побачив, що вона зустрічає молодого чоловіка і вони разом йдуть в сторону її будинку. ОСОБА_7 зазначав, що з метою дізнатися хто це такий він декілька разів приходив до будинку колишньої дружини, стукав у вікно, кидав «сніжки», але ніхто не виходив і нічого йому не казав. ОСОБА_7 наголосив, що хотів просто поговорити з дружиною, з`ясувати чому вона сказала йому неправду, відчув ревнощі. Після цього ОСОБА_7 випадково зустрів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 коли йшов до магазину. Обвинувачений повідомив, що вже під час сутички з ОСОБА_9 взяв ножа у руку, щоб був сильніший удар. Ніж був тоді у складеному стані. ОСОБА_7 розклав ножа після того як ОСОБА_9 взяв в руки дві пляшки. ОСОБА_7 також зазначав, що з показами ОСОБА_10 погоджується повністю. Коли ОСОБА_7 проаналізував ситуацію, то прийшов до висновку, що удар ножем відбувся у той момент, коли потерпілий налетів на нього перший раз з пляшками. ОСОБА_7 ухилявся і міг поранити потерпілого. ОСОБА_7 зазначив, що коли після події складав ніж, то кров на ньому не бачив, але побачив кров на ножі вже як був вдома у ванній кімнаті. На досудовому розслідуванні повідомляв, що викинув ніж, оскільки злякався. ОСОБА_7 наголошував, що ножем потерпілому не погрожував, а дістав його лише з метою заспокоїти потерпілого, щоб той поклав пляшки і не почалася бійка. ОСОБА_7 також зазначив, що наразі помирився з потерпілим, просив у нього вибачення.

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, його вина саме у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, його винуватість за викладених вище обставин повністю підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою та не викликають жодних сумнівів у їх достовірності.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що в один з днів січня 2017 року (точної дати не пам`ятає) приїхав до ОСОБА_10 в гості у смт. Калинівка. Зазначив, що на той час вони тільки зустрічалися, разом не проживали. Коли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ще сиділи у будинку по АДРЕСА_2 , обвинувачений перебував біля вікна, кидав «сніжки» та кликав його на вулицю. ОСОБА_9 виходити не хотів, щоб не провокувати конфлікту. У подальшому коли поверталися разом з ОСОБА_10 з магазину, то зустріли ОСОБА_7 , який запитав: «Що ти тут робиш», на що потерпілий відповів, що приїхав до дівчини. ОСОБА_7 почав говорити, щоб ОСОБА_9 їхав додому, наголошував, що це його дружина. На що ОСОБА_9 відповів, що вони вже розведені, разом не живуть, а взагалі хай обирає ОСОБА_10 . Після чого вона сказала, що обирає ОСОБА_9 . Потім ОСОБА_7 вдарив потерпілого кулаком у підборіддя. Оскільки ОСОБА_9 був тепло одягнений, то зняв куртку щоб легше було битися та почав «давати здачу». Почали бігати, а оскільки було слизько, то ОСОБА_9 не міг дістати ОСОБА_7 , щоб вдарити. Потім ОСОБА_9 отримав удар ножем у ребро. Після чого ОСОБА_7 втік з місця події. ОСОБА_9 наголосив, що одразу не відчув удару ножем. Потім коли вже йшов, то відчув, що у нього щось тече. Тоді ОСОБА_9 зрозумів, що ОСОБА_7 вдарив його ножем. До того ніж в руках у ОСОБА_7 не помітив. ОСОБА_9 повідомив, що удар ножем було нанесено, коли він був одягнутий лише у сорочку. Що саме казав під час конфлікту ОСОБА_7 не пам`ятає, але говорив багато чого, була також нецензурна лайка. ОСОБА_10 намагалася зупинити бійку між ними. ОСОБА_9 не думає, що ОСОБА_7 хотів його вбити. На думку ОСОБА_9 , якщо б ОСОБА_7 хотів завдати йому більших тілесних ушкоджень то напевне наніс би більше ніж один удар. На його думку ОСОБА_7 перебував тоді у стані афекту, якби хотів убити, то поводив би себе більш агресивно. ОСОБА_9 не пам`ятає, щоб ОСОБА_7 йому погрожував. Потерпілий претензій до ОСОБА_7 не має, пробачив його, не наполягає на призначенні реального покарання.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що з обвинуваченим розлучена, а потерпілий її теперішній чоловік, але офіційно шлюб не між ними не зареєстрований. Повідомила, що в один з днів у лютому місяці 2017 року близько 22 год поверталася разом з ОСОБА_9 з магазину додому. По дорозі вони зустріли ОСОБА_7 . Між ними сталася суперечка. ОСОБА_7 приревнував її та говорив ОСОБА_9 , щоб той їхав додому. Потім ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_9 . Свідок повідомила, що не пам`ятає, як саме ОСОБА_7 вдарив ножем ОСОБА_9 . Зазначила, що тоді не одразу зрозуміла, що сталося. Коли разом з ОСОБА_9 прийшли додому, то побачили, що потрібно викликати швидку допомогу. ОСОБА_10 наголосила, що обвинуваченого знає дуже давно і впевнена, що він не хотів вбивати ОСОБА_9 . Також ОСОБА_10 повідомила, що перед бійкою була зі ОСОБА_9 у неї вдома, потім вони ходили в магазин. Обвинувачений того дня теж приходив до неї додому ще до приїзду ОСОБА_9 . Чому приходив ОСОБА_7 не пам`ятає. Наголосила, що бійку розпочав ОСОБА_7 , а саме наніс один удар в обличчя ОСОБА_9 . ОСОБА_10 намагалася зупинити бійку. Під час бійки бачила в руках у ОСОБА_7 ніж. При цьому ОСОБА_7 не нападав на ОСОБА_9 . Під час події сідок просила обвинуваченого, що б той викинув ніж. Звідки ОСОБА_7 дістав ножа теж не помітила. ОСОБА_10 повідомила, що момент удару ножем не бачила. Погроз зі сторони ОСОБА_7 у бік ОСОБА_12 не було, він не нападав з ножем і не кричав, що вб`є. На її думку ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_9 , коли зрозумів, що зробив, то втік з місця події. ОСОБА_10 також повідомила, що з ОСОБА_7 прожила у шлюбі 7 років, сварок між ними не було. Вважає, що на такі вчинки ОСОБА_7 не зданий.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України доводиться дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами.
Так з дослідженого в судовому засіданні витягу з ЄРДР судом встановлено, що 27.01.2017 до ЄРДР за № 0000142 внесено відомості про те, що 26.01.2017 близько 23 год 00 хв в смт. Калинівка Васильківського району Київської області по вулиці Садовій біля будинку № 1 поблизу магазину «Імперія» між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 виникла сварка, яка переросла в бійку. В ході вказаної бійки ОСОБА_7 наніс один удар кишеньковим складним ножем, який мав при собі по тулубу ОСОБА_9 . Згідно довідки Васильківської ЦРЛ ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді ножового поранення грудної і черевної порожнини, напружений пневмоторекс, кровотеча (ЖЕО 1220). Правова кваліфікація: ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України (т. 1 а.с. 47).

Як вбачається із дослідженого в судовому засіданні протоколу огляду місця події від 27.01.2017, а саме: території, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Калинівка, вул. Садова, поблизу будинку № 1 та з перегляду відеозапису даної слідчої дії, що міститься на технічному носію інформації CD-R диску, територія, яка оглядається, асфальтована, а узбіччя покрите снігом. Поруч з цією територією знаходиться магазин «Імперія». Близько 15 метрів від магазину знаходиться опора вуличного освітлення. Під час огляду також був присутній ОСОБА_7 , який вказує, що 26.01.2017 року він йшов за цигарками. На місці огляду Францев побачив, як з магазину виходить його колишня дружина з чоловіком, якого бачив раніше у будинку по АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 сказав чоловіку, щоб той їхав додому, але він відмовлявся. Потім між ОСОБА_13 та наглядно знайомим йому чоловіком відбулася бійка, в ході якої ОСОБА_13 наніс один удар кулаком в обличчя останньому тримаючи в лівій руці ніж. Після чого, ОСОБА_13 розклав ножа та розмахував ним в напрямку наглядно знайомого чоловіка, відбиваючи таким чином удари останнього. Далі ОСОБА_7 відбіг близько 20 метрів в напрямку повороту до вул. Польова де сутичка між ними продовжилась, а ОСОБА_7 знову відмахувався з ножем в руках. В цей час наглядно знайомий чоловік намагався нанести йому удари. Після цього, ОСОБА_7 побіг на вулицю Польову де через паркан, що знаходиться по ліву сторону, викинув ніж на подвір`я домоволодіння (т. 1 а.с. 48-49, 50).

Колегією суддів досліджено протокол огляду місця події від 27.01.2017 та додатки до нього, який було проведено в присутності понятих та спеціаліста, під час цієї слідчої дії було оглянуто приміщення прийомного покою Васильківської ЦРЛ, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, 87. На момент огляду в прийомному покої на підлозі розташований одяг, а саме: футболка зеленого кольору, яка на момент огляду розрізана. На футболці мається пляма бурого кольору. В межах даної плями бурого кольору мається поріз розміром 25х0,6 мм.. Біля даної футболки знаходиться нижня білизна труси, на яких мається пляма бурого кольору. Біля цього одягу також знаходяться штани світло коричневого кольору на яких мається ремень. Дані штани забруднені плямами бурого кольору. Під час даного огляду зазначені вище предмети футболка, труси, штани було вилучено (т.1 а.с. 51-55).
Як вбачається із протоколу огляду речових доказів від 21.02.2017 та постанови про визнання предмету речовим доказом від 23.02.2017, вилучені 27.01.2017 у потерпілого ОСОБА_9 в приміщенні Васильківської ЦРЛ речі, а також вилучені в ході обшуку під час затримання ОСОБА_7 в приміщенні Васильківського ВП предмети, а саме: зрізи з правої та лівої рук, куртку чорного кольору, джинси синього кольору були оглянуті слідчим СВ Васильківського ВП ГУ НП в Київській області майором міліції ОСОБА_14 у приміщенні службового кабінету № 42 Васильківського ВП та визнані речовими доказами (т. 1 а.с. 71, 72-73).

Згідно ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2017 на вилучене майно ОСОБА_7 , а саме: зрізи з правої та лівої руки, куртку чорного кольору, джинси синього кольору та черевики коричневого кольору було накладено арешт (т. 1 а.с. 56).

З дослідженого колегією суддів протоколу про отримання зразків для експертизи від 07.02.2017 встановлено, що у присутності понятих у приміщенні Васильківської ЦРЛ, згідно постанови прокурора Васильківського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про проведення освідування від 30.01.2017 у обвинуваченого ОСОБА_7 було відібрано зразки крові (т. 1 а.с. 57-58, 59).
З дослідженого судом протоколу про отримання зразків для експертизи від 03.02.2017 встановлено, що у присутності понятих у приміщенні Васильківської ЦРЛ, згідно постанови прокурора Васильківського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 про проведення освідування від 30.01.2017, у потерпілого ОСОБА_9 було відібрано зразки крові (т. 1 а.с. 60-61, 62).
В судовому засіданні досліджений висновок експерта № 14/ц від 21.02.2017, з огляду на який при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісті рук ОСОБА_7 кров та епітеліальні клітини, придатні для цитологічного дослідження не знайдені (т.1 а.с. 63-65).
Як видно з дослідженого судом висновку експерта № 25 від 21.02.2017, кров ОСОБА_7 відноситься до групи А з ізогемагглютиніном анти-В. В його крові також виявлено супутній антиген Н. Кров ОСОБА_9 відноситься до групи О з ізогемагглютиніном анти-А та анти-В. На куртці, на штанах ОСОБА_7 надісланих на дослідження виявлено кров людини. При визначенні групової належності крові на куртці виявлено антиген Н, як наслідок, ця кров могла належати потерпілому ОСОБА_9 .. На куртці при визначенні групової належності крові виявлено антиген А та Н, як наслідок ця кров може належати ОСОБА_7 .. На штанах групова належність крові не встановлена так, як антигени А, В, Н системи АВО не були виявлені (т.1 а.с. 66-67).
З огляду на досліджений висновок експерта № 006 від 06.02.2017 у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження, а саме: поверхнева рана на тильній поверхні біля основи 3-го пальця правої кисті. Дане тілесне ушкодження спричинене від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, малоймовірно виникнення даного тілесного ушкодження внаслідок удару скляною пляшкою. Дані тілесні ушкодження могли виникнути у вказаний в постанові про призначення експертизи перод часу, тобто 26.01.2017. Тілесні ушкодження у ОСОБА_7 за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я (т. 1 а.с. 68).

Колегією суддів досліджений висновок експерта № 008 м/д від 16.02.2017, виходячи з даних наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , у останнього мала місце одиночна проникаюча колото різана рана грудної клітини з раною у шостому міжреберному проміжку справа по середньоключичній лінії та раневим каналом спрямованим від низу до верху спереду назад, проникаючим в праву плевральну порожнину, що ускладнилося розвитком правостороннього напруженого гемопневмоторакса, що виникло внаслідок дії у вказану частину тіла потерпілого гострого предмета, колюще, що володіє різальними властивостями. Вказане тілесне ушкодження тяжке за критерієм небезпеки для життя у момент спричинення. Яких небудь ознак, що дозволяють судити про можливу самооборону потерпілого при проведенні експертизи не виявлено. Можливість утворення тілесного ушкодження у потерпілого за обставин вказаних у постанові про призначення експертизи не виключається. Для встановлення взаємного розташування нападаючого та потерпілого у момент спричинення останньому тілесних ушкоджень, необхідно проведення слідчого експерименту (т. 1 а.с. 69-70).
У судовому засіданні досліджений протокол проведення слідчого експерименту від 14.02.2017, який було проведено за участю ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , завідуючого Васильківським РВ СМЕ ОСОБА_15 , та з перегляду відеозапису даної слідчої дії, що міститься на технічному носію інформації CD-R диску, обвинувачений в присутності понятих повідомляв, що 26.01.2017 близько 20 год 30 хв він зайшов до своєї колишньої дружини ОСОБА_10 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 та через вікно побачив невідомого чоловіка. Після цього постукав у вікно та під час розмови повідомив дружину, щоб той чоловік поїхав з будинку. Потім, цього ж дня близько 23 год. 00 хв. він пішов в магазин «Імперія» поблизу якого, по вул. Садовій в смт. Калинівка Васильківського району Київської області зустрів колишню дружину ОСОБА_10 та її знайомого на ім`я ОСОБА_16 . Під час зустрічі, він витягнув з кишені куртки розкладний кишеньковий ніж і взявши його в кулак лівої руки в пориві ревнощів наніс удар в область щелепи ОСОБА_16 . Від удару у останнього з руки випав поліетиленовий пакет і ОСОБА_16 почав іти на нього, а дружина стала між ними і він почав відходити та розклав лезо ножа. Побачивши у нього ножа ОСОБА_16 розлютився та підняв дві скляні пляшки схожі на пляшки з пивом та вирушив в його бік. В цей час між ними стояла дружина ОСОБА_11 . ОСОБА_16 лівою рукою відштовхнув ОСОБА_11 та наніс йому два удари. Він прикрив голову руками і ОСОБА_16 попав йому по руках. В цей час він відмахувався і, на його думку, саме в цей час наніс ОСОБА_16 удар ножем, але куди саме не знає.Потім відбіг близько на 50 метрів в напрямку вул. Польової в смт. Калинівка. Побачив, що ОСОБА_16 його наздоганяє та хотів розвернутись і впав. Коли впав то ОСОБА_16 наніс йому удар пляшкою по руці та ковзаючим ударом по голові. В цей час до них підбігла ОСОБА_11 та забрала ОСОБА_16 . Потім разом вони повернулись на початок вулиці щоб забрати пакет, а він піднявся та пішов до дому. Проходячи по вул. Польовій та вийшовши на світло виявив, що в нього на руці поранення та кров. Ножа він викинув на подвір`я через паркан, що знаходився по ліву сторону від нього. Близько метрів через сто він обернувся та побачив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_16 також йдуть по вул. Польовій в напрямку домоволодіння (т. 1 а.с. 74-75, 76).

Згідно дослідженого судом протоколу проведення слідчого експерименту від 14.02.2017, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 , завідуючого Васильківським РВ СМЕ ОСОБА_15 та з перегляду відеозапису даної слідчої дії, що міститься на технічному носію інформації CD-R диску, потерпілий в присутності понятих повідомляв, що26.01.2017 близько 20 год 00 хв приїхав до дому до своєї знайомої ОСОБА_10 .. Коли вечеряли прийшов колишній чоловік ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , почав кидати сніжки по вікнах та просив, щоб він вийшов, але він не виходив і через якийсь час ОСОБА_7 пішов. Цього ж дня близько 23 год. 00 хв. вони разом із ОСОБА_11 пішли до магазину, щоб купити цигарок. Коли повертались додому та повернули у вулицю біля магазину «Імперія» в смт. Калинівка то зустріли ОСОБА_7 . ОСОБА_11 стала між нами, щоб не було бійки. Під час розмови ОСОБА_7 вимагав, щоб він їхав до дому, але він відповів, що не він його запросив і що він приїхав не до нього. Францев почав говорити, що це його дружина, але відповів, що колишня, на що той погодився. Після чого ОСОБА_11 повідомила, що залишиться зі мною. Потім, ОСОБА_7 кулаком лівої руки наніс йому удар в обличчя з права. Далі він зняв куртку та почав іти в сторону ОСОБА_7 .. В цей час останній дістав з кишені куртки ножа. Нащо він сказав «Навіщо ти дістав ніж, давай поговоримо». При цьому, ОСОБА_13 сказав « ОСОБА_17 тебе зараз грохну». Потім ОСОБА_7 відбіг та впав. Він підійшов до ОСОБА_13 , але той махав ножем і тому близько не зміг підійти. Коли ОСОБА_13 піднявся, він спробував наблизитись до нього і в цей час ОСОБА_7 наніс йому удар ножем, який тримав в лівій руці, в грудну клітину з права, після чого втік. Він відчув що йде кров та різкий біль з правої сторони. Після чого вони з ОСОБА_18 пішли до дому до останньої, де перев`язали рану та викликали швидку медичну допомогу, яка доставила його до Васильківської ЦРЛ (т. 1 а.с. т. 1 а.с. 77-78,79).

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні висновку експерта № 013 м/д від 16.02.2017, виходячи з даних наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_9 , у останнього мала місце одиночна проникаюча колото різана рана грудної клітини з раною у шостому міжреберному проміжку справа по середньоключичній лінії та раневим каналом спрямованим від низу до верху спереду назад, проникаючим в праву плевральну порожнину, що ускладнилося розвитком правостороннього напруженого гемопневмоторакса, що виникло внаслідок дії у вказану частину тіла потерпілого гострого предмета, колюще, що володіє різальними властивостями. Вказане тілесне ушкодження тяжке за критерієм небезпеки для життя у момент спричинення. Яких небудь ознак, що дозволяють судити про можливу самооборону потерпілого при проведенні експертизи не виявлено. Можливість утворення тілесного ушкодження у потерпілого по механізму, показаному як ОСОБА_7 так і по механізму, показаному потерпілим ОСОБА_9 , в ході слідчих експериментів з їх участю, не виключається (т. 1 а.с. 80-81).
Колегією суддів досліджений висновок судово психіатричного експерта № 98 від 15.02.2017, з огляду на який ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_7 не виявлено. ОСОБА_7 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного харктеру ОСОБА_19 не потребує. Клінічних ознак алкоголізму та наркоманії у ОСОБА_7 під час проведеного обстеження не виявлено. ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій в сані фізіологічного афекту та в іншому емоційному стані, який здійснив суттєвий вплив на його свідомість та діяльність, не перебував. Притаманні ОСОБА_7 індивідуально психологічні особливості у вигляді егоцентризму, прямолінійності та підвищеної образливості знайшли своє відображення в його поведінці в досліджуваній ситуації, але вони не здійснили суттєвого впливу на його діяльність та свідомість. ОСОБА_7 зданий за своїм психічним станом правильно сприймати і запам`ятовувати факи, що мають доказове значення і давати показання щодо них (т. 1 а.с. 82-84).
У судовому засідання досліджений висновок судово-психіатричного експерта № 112 від 14.02.2017 процес пояснень, наданих ОСОБА_7 під час слідчих дій із застосуванням відеозапису ознак психологічного впливу (чи тиску) як з боку вербального (мовного), і та невербального (інтонаційного, жестово-знакового) учасниками слідчих дій та під час комунікативного процесу з ОСОБА_7 не визначено (т. 1 а.с. 85-86).

Колегією суддів досліджений результат тесту Drager Alcotest 6810, в якому відображено, що 27.01.2017 о 01 год 28 хв ОСОБА_7 проходив тест за допомогою спеціального технічного засобу, результат якого 0.00 ‰ (т.1 а.с. 95).

Стороною обвинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.3 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України як умисні дії, що виразились у незакінченому замаху на вбивство, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Разом з тим колегія суддів, заслухавши показання свідка ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 , зробивши аналіз досліджених в судовому засіданні доказів з точки зору належності та допустимості, не погоджується із позицією сторони обвинувачення щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України та вважає її невірною з таких підстав.

Колегією суддів встановлено, що дії ОСОБА_7 не супроводжувались прямим умислом на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_9 . Про відсутність прямого умислу свідчить характер взаємовідносин між ними до вчинення злочину, а також після вчинення, а також факт припинення злочинних дій з боку ОСОБА_7 за відсутності перешкод для їх продовження.

Зокрема відповідно до показань обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого, то між обвинуваченим та потерпілим неприязних відносин не було. Також з їх показань встановлено, що після нанесення удару ножем потерпілому, він більше ударів ножем не наносив, тобто припинив свої дії, хоча ніж залишався у нього в руках, а потерпілий ОСОБА_9 після отриманого удару не впав, свідомості не втрачав, а пішов разом із свідком ОСОБА_10 у напрямку її дому, що бачив ОСОБА_7 . Також ОСОБА_7 надавав домомогу потерпілому ОСОБА_9 у лікуванні.

Колегія суддів вважає, що дії ОСОБА_7 вказують на те, що наносячи удар ножем він усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав суспільно небезпечні наслідки, проте байдуже відносився до їх настання, тобто він хоча і не бажав, але свідомо припускав можливість настання наслідків у виді смерті ОСОБА_9 .

Відповідно до положень п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» замах на злочин може бути вчинено лише з прямим умислом (коли особа усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки і бажає їх настання).

Якщо ж винний діяв з непрямим умислом, він не може нести відповідальність за замах на вбивство. Тому у випадках, коли особа завдаючи іншій особі тілесні ушкодження, свідомо допускає настання будь-яких наслідків, у тому числі й смерті, вона не може бути притягнута до відповідальності за замах на вбивство, а вчинене належить кваліфікувати за наслідками, що настали.

За даних обставин, колегія суддів вважає, що в діях ОСОБА_7 замах на вбивство відсутній, а його дії належить кваліфікувати за наслідками, що настали, тобто за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Так ОСОБА_7 вчинив злочин, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином та умисним проти життя та здоров`я особи, раніше не судимий, розлучений, працює не офіційно, має на утриманні одну неповнолітню дитину ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризуються позитивно.

Згідно висновку досудової доповіді Васильківського МРВ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області під час бесіди з обвинуваченим зроблено висновок, що обвинувачений піклується про свого сина, приймає активну участь в його вихованні, у вільний від роботи час проводить з ним дозвілля. У скоєному щиро розкаюється, вину визнає повністю. В ході досудового розслідування надавав правдиві покази, активно співпрацював зі слідством, не ухилявся від проведення слідчих дій, але зазначає, що захищав свою честь та гідність, не вважає, що його дії мають серйозні наслідки, так як не призвели до загибелі потерпілого. Обвинувачений має плани на майбутнє, що включають себе стати на шлях виправлення, поліпшити своє майнове становище, має бажання покращити своє життя та займатися вихованням та розвитком сина. Враховуючи те, що санкція ч. 1 ст. 115 КК України передбачає покарання від 7 до 15 років позбавлення волі, уповноважений орган з питань пробації не вважає за доцільне рекомендувати суду призначити покарання без позбавлення волі.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, думку потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, не наполягає на позбавленні волі, тому колегія суддів вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання передбачене санкцією ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі у мінімальній межі. Зважаючи на те, що ОСОБА_7 дав своїм діям негативну оцінку, щиро розкаявся, шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням в порядку ст.75 КК України, поклавши на нього встановлені ст. 76 КК України обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є обґрунтованим, справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення нового злочину.

Накладений ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2017 арешт майна ОСОБА_7 , а саме: на зрізи з правої та лівої руки, куртку чорного кольору, джинси синього кольору та черевики коричневого кольору скасувати.
Питання щодо речових доказів вирішується судом, відповідно до ст. 100 КПК України.Речові докази після набрання вироком законної сили, а саме: пошкоджену футболку зеленого кольору, штани сірого кольору, нижню білизну, пошкоджену сорочку в клітинку, зрізи з правої руки, зрізи з лівої руки, куртку чорного кольору, джинси синього кольору, що передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Васильківського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Під час судового розгляду прокурор заявила клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Враховуючи призначене судом покарання у виді позбавлення волі та звільнення обвинуваченого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, колегія суддів доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 368, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Накладений ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 27.01.2017 року арешт майна ОСОБА_7 , а саме: на зрізи з правої та лівої руки, куртку чорного кольору, джинси синього кольору та черевики коричневого кольору скасувати
Після набрання вироком законної сили речові докази:

- пошкоджену футболку зеленого кольору, штани сірого кольору, нижню білизну, пошкоджену сорочку в клітинку, зрізи з правої руки, зрізи з лівої руки, куртку чорного кольору, джинси синього кольору, що передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Васильківського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, і його копія після проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3