Справа № 487/4563/19
Провадження № 1-кп/487/624/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000439 від 10.12.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, громадянин України, офіційно не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, має повну загальну середню освіту, раніше не судимий, проживає за адресою АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаєві, громадянин України, офіційно не працює, має повну загальну середню освіту, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимий, проживає за адресою АДРЕСА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України
за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_6 ,

сторони захисту: захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, з посиланням на тяжкість злочину у скоєнні якого вони обвинувачуються та відсутність підстав, передбачених кримінально-процесуальним кодексом для обрання більш м`якого запобіжного заходу, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам: переховуватися від суду, оскільки обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину; незаконно впливати на свідків, потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки можуть узгодити показання зі свідками, які ще не допитані; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не мають джерела доходів, злочин вчинено умисно з метою незаконного збагачення. Прокурор зазначила, що на даний час зазначені ризики не зменшилися, що виправдовує подальше тримання обвинувачених під вартою.
Захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та заявив клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу на більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на неодноразові нез`явлення потерпілого в судові засідання, добровільне з`явлення обвинуваченого до органу досудового розслідування та в подальшому до суду для обрання запобіжного заходу та направлення до суду обвинувального акту відносно третьої особи, яка не була встановлена раніше. Крім того, посилається на позитивні характеристики обвинуваченого від сусідів та на заяву директора Товарної біржі «Причорноморська» ОСОБА_9 про бажання взяти ОСОБА_3 на поруки.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання та підтримав клопотання захисника, просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на більш м`який, в тому числі на нічний домашній арешт, посилаючись на тривале перебування обвинуваченого під вартою, суттєве зменшення заявлених ризиків зі спливом часу, наявність у обвинуваченого остійного місця проживання, соціальних зв`язків (цивільна дружина та малолітня дитина).

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання захисника, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Органом досудового розслідування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.
Під час досудового розслідування обвинуваченим було обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою строк дії яких неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 18.09.2019 року строком до 18.10.2019 року.
Відповідно до ст.. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст.. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України, неодноразово перевірялась під час вирішення питання слідчими суддями при обранні та продовженні строку запобіжного заходу.

Оцінюючи обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання обвинувачених під вартою, суд виходить з наступного.

Обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_10 надійшов до Заводського районного суду м. Миколаєва 14.06.2019 року, а 18.06.2019 року проведено підготовче засідання та кримінальне провадження призначено до судового розгляду. З цього часу кримінальне провадження неодноразово призначалось до судового розгляду, проте потерпілий жодного разу в судові засідання не з`явився, що призводить до затягування розгляду справи. Обвинувачені тримаються під вартою понад 10 місяців.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово відзначав, що хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу подальшого позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину, оскільки сама по собі тяжкість обвинувачення не може бути виправданням тривалих строків попереднього ув`язнення. Продовження строку тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

Крім того, Європейський суд постійно вказує, що посилання на характер правопорушення, суворість покарання, складність справи, ризик втечі та перешкоджання належному здійсненню правосуддя може виправдати продовження терміну перебування під вартою на початку кримінального провадження. Однак з плином часу вони втрачають свою релевантність, і лише справді виняткові доводи здатні переконати в тому, що тривале позбавлення свободи може бути виправдане з огляду на пункт 3 статті 5 Конвенції.

Судом встановлено, що обвинувачені мають постійне місце проживання, ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю та вітчимом за адресою АДРЕСА_1 , характеризується сусідами виключно позитивно, ОСОБА_4 за попереднім місцем проживання АДРЕСА_3 також характеризується позитивно, має намір проживати в орендованій квартирі за адресою АДРЕСА_5 разом з цивільною дружиною ОСОБА_11 та їх спільною донькою ОСОБА_5 .

Таким чино, суд приходить до переконання, що заявлені стороною обвинувачення ризики часом зменшилися, але не перестали існувати.

Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні виняткових доводів, які б виправдовували подальше тримання обвинувачених під вартою, стороною обвинувачення не наведено, суд приходить до переконання, що запобігти вказаним ризикам можливо шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання прокурора та задоволення клопотань сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 177, 331 КПК України, суд

Ухвалив:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про зміну запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід домашній арешт, що полягає у забороні залишати фактичне місце проживання - будинок АДРЕСА_6 , в нічний час доби з 21.00 години до 06.00 години, строком до 16.12.2019 року (включно).

Покласти на ОСОБА_3 , строком до 16.12.2019 року наступні обов`язки:

- не відлучатись за межі м. Миколаєва без дозволу суду;

- завчасно повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками поза межами судових засідань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід домашній арешт, що полягає у забороні залишати фактичне місце проживання квартиру АДРЕСА_7 , в нічний час доби з 21.00 години до 06.00 години, строком до 16.12.2019 року (включно).

Покласти на ОСОБА_4 , строком до 16.12.2019 року, наступні обов`язки:

- не відлучатись за межі м. Миколаєва без дозволу суду;

- завчасно повідомляти суд про зміну місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками поза межами судових засідань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до них може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звільнити з під варти в залі суду.

Контроль за поведінкою обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покласти на працівників Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва, протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя : ОСОБА_1