Справа № 724/785/19
Провадження № 1-кп/724/73/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2019 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хотин, Чернівецької області кримінальне провадження № 0000096 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хотин, Чернівецької області, громадянина України, маючого повну загальну середню освіту, не одруженого, не працюючого, перебуваючого на військовому обліку, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення:
1. 12 березня о 01:20 годині, ОСОБА_4 перебуваючи в приміщенні супермаркету «Норма», який розташований за адресою: вул. Олімпійська, 68 в м. Хотин, Чернівецької області, підійшов до менеджера торгового залу ОСОБА_5 , який виконуючи свої функціональні обов`язки розкладав товар на полицях магазину, де безпричинно, з хуліганських спонукань, виражаючи демонстративну, явну неповагу до суспільства та ігноруючи існуючими у суспільстві елементарними правилами поведінки та моральності, грубо порушуючи громадський порядок, з особливою зухвалістю, наніс удар ногою в область плеча ОСОБА_5 , внаслідок чого останньому було спричинено фізичну біль. В подальшому ОСОБА_4 не припиняючи свої хуліганські дії здійснив спробу нанести ще один удар по ОСОБА_5 , однак не втримавшись на ногах впав, при цьому пляшки із водою, які були на прилавках, посипалися на підлогу.

2. Побачивши агресивні та безпідставні дії по відношенню до себе зі сторони ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_5 побоюючись за своє життя та здоров`я, залишив своє робоче місце та щоб уникнути подальшого побиття, заховався у підсобному приміщенні магазину. Однак ОСОБА_4 не припиняючи своїх хуліганських дій та бажаючи настання їх подальшого продовження, підбіг до дверей підсобного приміщення, почав в них стукати, при цьому порушуючи громадський порядок, виражаючись нецензурною лайкою висловлював погрози фізичної розправи в сторону потерпілого ОСОБА_5 .

3. В цей час, касир супермаркету ОСОБА_7 та охоронець ОСОБА_8 , побачивши агресивні та хуліганські дії ОСОБА_4 , залишивши свої робочі місця та підійшли до останнього, де в словесній формі просили припинити протиправні діяння, нащо ОСОБА_4 не реагував та продовжував стукати в двері, при цьому виражаючись нецензурною лайкою та порушуючи громадський порядок, вимагав у ОСОБА_5 вийти до нього.

4. Далі, все ж таки підкорившись вимозі працівників супермаркету про припинення своїх протиправних дій, ОСОБА_4 повернувся до торгового залу, після чого при виході із приміщення супермаркету «Норма» зі значною силою, ногою, з особливою зухвалістю, вдарив по дерев`яному столу, який являється робочим місцем охоронця, при цьому пошкодив бічну частину вказаного столу, чим спричинив супермаркету «Норма» матеріальну шкоду на суму в розмірі 277 гривень.

5. Дії ОСОБА_4 , носили чітко виражений характер спрямований на порушення громадського порядку, оскільки були явними, безсумнівно вираженими на показ зневаги до існуючих правил поведінки у суспільстві, відбувалися в громадському місці приміщенні супермаркету «Норма» та супроводжувалися особливою зухвалістю, тобто безпричинним побиттям, пошкодженням майна та тимчасового припинення нормальної діяльності супермаркету, які вперто не припинялися протягом більш ніж 20 хвилин.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів:

6. Так, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину не визнав, хоча не заперечував проти подій, які мали місце в магазині «Норма», однак вважає, що саме ОСОБА_5 спровокував таку його поведінку. Зокрема пояснив суду, що дійсно зайшов до магазину «Норма», однак працівник магазину ОСОБА_5 проявив до нього зневагу та виразився нецензурною лайкою. Дані дії працівника його образили і він у відповідь намагався нанести удар ОСОБА_5 , однак не втримався на ногах і впав. ОСОБА_5 втік у підсобне приміщення, де заховався. В подальшому до нього підійшли касир та охоронець, однак він їх не чіпав, при цьому охоронець почав його скручувати, а йому допомагала касир. Також ОСОБА_4 продемонстрував охоронцю свою силу, щоб він його боявся, однак йому будь-яких фізичних страждань та тілесних ушкоджень не завдав. Потім, виходячи з магазину, він ногою легенько стукнув по столу, щоб продемонструвати свою силу. У будь-яких неприязних стосунках, ані з Янішевським, ані з касиром та охоронцем магазину «Норма» він не перебуває. При цьому підтвердив, що був в стані легкого алкогольного сп`яніння.

7. Крім часткового визнання своєї провини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що її на місці події не було, однак зі слів її працівників, ОСОБА_4 вчинив хуліганські дії по відношенню до ОСОБА_5 , який розкладав воду на полицях. Також ОСОБА_4 увірвався до підсобного приміщення та вимагав, щоб ОСОБА_5 вийшов. Потім його намагалися зупинити касир та охоронець, однак він і до них нецензурно виражався. А при виході з магазину стукнув по столу ногою, чим завдав незначного пошкодження. Якби охоронець не втрутився в конфлікт, то ОСОБА_4 розніс би магазин. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має;

- потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що працював в магазині «Норма» та розкладав воду на полицях, коли зайшов ОСОБА_4 і запитав, як водичка, а після цього почав до нього нецензурно виражатися, а потім завдав одного удару ногою в плече, та намагався його ще раз вдарити, однак не втримався на ногах і впав. В цей час ОСОБА_5 заховався у підсобному приміщенні магазину, однак ОСОБА_4 намагався туди потрапити, у зв`язку з чим стукав у двері та лаявся. Його намагалися заспокоїти касир та охоронець, однак він і до них виражався нецензурними словами. Будь-яких неприязних відносини між ними не існує, і він взагалі не знав ОСОБА_4 . При цьому підтвердив, що на зміні того вечора в магазині перебували: ОСОБА_5 , касир ОСОБА_7 та охоронець ОСОБА_8 . Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просив суворо не карати;

- показами свідка ОСОБА_7 , яка пояснила, що працювала того дня в магазині, коли зайшов ОСОБА_4 за покупками, поведінка в нього була як у звичайного покупця, однак потім він підійшов до ОСОБА_5 , який розкладав воду на полицях і запитав як водичка, на що ОСОБА_5 відповів, що нормально. В подальшому ОСОБА_4 наніс один удар ОСОБА_5 в плече та намагався ще раз вдарити, однак не втримався на ногах і впав, а вода з полиці також впала. В цей час ОСОБА_5 заховався в підсобному приміщенні, а вона з охоронцем намагалася заспокоїти ОСОБА_4 . Будь-яких неприязних конфліктів між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не було, все відбулося раптово на місці, без будь-яких причин;

- показами свідка ОСОБА_8 , який повідомив суд, що працював охоронцем в магазині «Норма» в той вечір, коли прийшов ОСОБА_4 , він був стані легкого алкогольного сп`яніння, при цьому поводив себе адекватно. В подальшому він без будь-яких причини підійшов до ОСОБА_5 , який розкладав воду на полицях, і наніс йому один удар ногою в плече та намагався ще раз вдарити, однак не втримався і впав, вода з полиць також попадала. В цей час ОСОБА_5 заховався в підсобному приміщенні, а ОСОБА_4 намагався до нього добратися, при цьому виражався нецензурною лайкою. Тоді касир ОСОБА_7 та охоронець ОСОБА_8 намагалися заспокоїти ОСОБА_4 і їм це вдалося. Однак при виході з магазину ОСОБА_4 з силою вдарив по столу та пошкодив його. Також свідок підтвердив, що саме касир ОСОБА_7 того дня була на зміні;

- заявою потерпілого ОСОБА_5 від 12.03.2019р. про нанесення ОСОБА_4 удару ногою в область лівого плеча;

- протоколом огляду оптичного диску «Verbatim» DVD-R 4.7GB 16 х від 15.03.2019р. та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом з камер спостереження магазину, де відображено як ОСОБА_5 розкладає воду на прилавок, до нього підходить ОСОБА_4 та наносить один удар ногою та намагається нанести ще один, однак не втримався і впав, в результаті чого вода впала з прилавку на підлогу;

- протоколом огляду місця події від 10.04.2019р., а саме стола, який був пошкоджений, з фото таблицями до нього;

- довідкою від 11.04.2019р. про вартість дерев`яної стінки до робочого столу в розмірі 277,00 грн.;

- речовими доказами по справі.

8. Оцінюючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази по справі, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю знайшла своє підтвердження. Так, потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , а також свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 послідовно та однозначно в ході судового розгляду, вказали, що 12 березня 2019 року ОСОБА_4 , який знаходився в стані алкогольного сп`яніння, було грубо порушено громадський порядок, із особливою зухвалістю, в результаті чого ним було заподіяно матеріальну шкоду у результаті пошкодження столу, а також спричинено фізичну біль ОСОБА_5 . Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував факту хуліганства із його сторони, однак вважав, що його спровокував ОСОБА_5 на вчинення таких дій. Покази потерпілих та свідків співпадають із сукупністю досліджених доказів по даному епізоду, а тому суд рахує покласти їх в основу обвинувального вироку. Твердження ОСОБА_4 про те, що в той вечір в магазині була інший касир, а не ОСОБА_7 не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, оскільки свідки та потерпілий достовірно підтвердили, що саме касир ОСОБА_7 перебувала на зміні того вечора, будь-яких інших касирів не було.

9. Разом із тим, в основу вироку покладено докази, які безпосередньо сприйняті судом під час судового засідання, та які є допустимими, достовірними та належними.

10. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство», за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.

11. Громадський порядок слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.
12. Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством, зокрема із використанням травмуючих властивостей таких предметів, як вогнепальна зброя, і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.
13. Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонукання вчинити такі дії можуть бути різні. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
14. Початок прояву такого діяння може бути різний, проте для кваліфікації хуліганства момент виникнення бажання його вчинити не є визначальним, оскільки не є конструктивною ознакою (складовою) цього посягання. Цей стан не виключає й того, що особа, яка не планувала або завчасно не готувалася і не мала наміру вчинити хуліганство, водночас може скоїти це діяння згодом за будь-яких обставин.
15. Твердження обвинуваченого, що на вчинення таких дій його спровокував потерпілий ОСОБА_5 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Зокрема в судовому засіданні з показів потерпілого та свідків, перегляду відеозапису подій встановлено, що ніхто на обвинувачуваного не нападав, він з самого початку безпричинно підійшов до потерпілого і наніс один удар в область плеча ОСОБА_5 , а потім здійснив спробу нанести ще один удар по ОСОБА_5 , однак не втримався на ногах і впав на підлогу.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений.
16. З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

17. Розглядаючи дане кримінальне провадження суд, прийшов до переконання, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про наявність такої обов`язкової ознаки хуліганства, як особлива зухвалість у його діях, так як ці дії по відношенню до потерпілих були позбавленні будь-якої необхідності, постали із бажання обвинуваченого показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.
18. Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини та її основоположних свобод не встановлено.

Мотиви призначення відповідного покарання.
19. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання.

20. У відповідності до ст. 66 КК України, обставин, які б пом`якшували покарання судом не встановлено.

21. При цьому, згідно ст. 67 КК України, обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

22. Так, скоєне кримінальне правопорушення, у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості.

23. Обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, не працевлаштований, на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
24. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 .

25. Так, із досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме Хотинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» у Чернівецькій області від 02 липня 2019 року, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 проживає в АДРЕСА_1 . Викликався до Хотинського РС для ознайомлення з порядком складання досудової доповіді на 27.06.2019 року та на 02.07.2019 року для ознайомлення з текстом досудової доповіді, але за викликом не з`являвся. Умови життєдіяльності та розвитку, в повній мірі дослідити не вдалося, у зв`язку із вищевказаною причиною. По місцю проживання ОСОБА_4 характеризується із позитивної сторони, ввічливий, доброзичливий, в спілкуванні коректний. Спиртними напоями не зловживає, конфліктів не вчиняє, скарг та заяв на негативну поведінку до міської ради не надходило. Згідно довідки Хотинської ЦРЛ на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення є середнім. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється також як середній. На думку органу пробації, виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб), виконання покарання без ізоляції від суспільства можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

26. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
27. З урахуванням усього вищевикладеного, досудової доповіді з інформацією про соціально психологічну характеристику обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, однак застосувати до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

28. Як наслідок, вказаний вид покарання, на переконання суду відповідатиме його меті, гуманності, справедливості та не потягне за собою порушення засад виваженості, при цьому є законним (несвавільним) та пропорційним (не становить надмірного тягаря для особи).

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд
29. Цивільний позов не заявлявся.

30. Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
31. Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 370, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

1. ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
2. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він у період іспитового строку 1 (одного) року і 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину (кримінального правопорушення), і буде виконувати покладені на нього обов`язки.
3. На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей органи про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4. Речові докази, а саме:

- оптичний диск «Verbatim» DVD-R 4.7GB 16 х, - залишити в матеріалах кримінальної справи;
- робочий стіл розмірами 90х60 см чорного кольору, який згідно розписки передано на зберігання завідувачу магазину «Норма» ОСОБА_9 , - залишити за належністю останньому.
5. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілим.

7. Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд Чернівецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1