Справа №621/2257/19
УХВАЛА
Іменем України

18 вересня 2019 року м.Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 від 05.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2019 до Зміївського районного суду Харківської області надійшов вказаний обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування та розписками.

Представник потерпілої Лиманської сільської ради до суду не прибув, надав листа, в якому просить справу розглянути без його участі, що, враховуючи приписи ст.325 КПК України, не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_4 заявили про наявність підстав для повернення обвинувального акту, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, а саме в ньому відсутній час та конкретне місце вчинення кримінального правопорушення обвинуваченими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України. Захисник зауважив, що по вул.Зміївській в с.Лиман Зміївського району Харківської області розташовано багато будівель, де саме знаходяться очисні споруду, крадіжка яких інкримінується його підзахисному, не зрозуміло.

Також захисником ОСОБА_4 подані заперечення на дії слідчого судді ОСОБА_9 при розгляді нею клопотання слідчого про встановлення строків для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0000306 та заявлені клопотання про здійснення судового виклику для допиту в судовому засіданні певних осіб, у разі якщо суд дійде висновку про відсутність підстав для повернення обвинувального акта, та клопотання про скасування арешту з автомобіля КРАЗ 65053, р/н НОМЕР_1 . Одночасно захисником ОСОБА_4 зазначено, що він просить розглянути ці заперечення та клопотання лише після розгляду клопотання про повернення обвинувального акту та в разі відмови в його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_6 зазначені клопотання захисника підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали заявлені адвокатом ОСОБА_4 клопотання, зазначивши, що вбачають аналогічні підстави для повернення обвинувального акта. Також захисник ОСОБА_5 зауважила, що при ознайомлені з матеріалами справи вона бачила довідку із конкретним місцезнаходженням очисних споруд, проте відповідний номер будівлі по вул. Зміївський в с.Лиман Зміївського району Харківської області в обвинувальному акті не зазначений.

Думка прокурора зводиться до того, що клопотання про повернення обвинувального акта є таким, що не підлягає задоволенню оскільки в обвинувальному акті зазначені ті фактичні обставини злочину, які були встановлені прокурором.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи питання, передбачені ч.3 ст.314 КПК України щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, суд зазначає таке.

За змістом вимог ст.314 КПК України суд, зокрема, вирішує питання про відповідність обвинувального акту вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальним актом є процесуальне рішення, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, а також яке має відповідати вимогам, передбаченим ст.291 КПК України.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт поряд з іншими відомостями має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації кримінального правопорушення.

Приписами ч.1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що як виклад фактичних обстави так і формулювання обвинувачення в обвинувальному акті мають містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини, способу і мотивів вчинення злочину, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України, можна встановити в діях обвинуваченого склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, тобто в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

За змістом викладених в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено, що 04 квітня 2019 року вранці, більш точного часу встановити не вдалося за можливе, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 знаходилися в с. Лиман Зміївського району Харківської області, де в них виник злочинний умисел направлений та таємне викрадення чужого майна, а саме сталевих конструкцій очисних споруд, які перебувають на балансі Лиманської сільської ради.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб, за пропозицією ОСОБА_8 , згідно спільної усної домовленості, укладеної напередодні, в той же день 04.04.2019 близько 15.00 години на автомобілі «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , прибули на відкриту ділянку місцевості, розташованої по вул. Зміївській в с. Лиман Зміївського району Харківської області до місця розташування вищевказаних металевих конструкцій, де переконавшись в тому, що їх злочинні дії ніким помічені не будуть, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_6 та в ході телефонної розмови попрохав останнього приїхати на автомобілі із краном для швидкого демонтажу металевих конструкцій очисних споруд.

Після чого, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до домовленості з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , на автомобілі марки «Краз» моделі «65053» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », що належить ОСОБА_10 , прибув до вищевказаної ділянки місцевості, де продовжуючи діяти умисно, протиправно, з метою наживи, за попередньою змовою групою осіб, розпочав демонтаж вищевказаних металевих конструкцій, шляхом їх відриву від землі за допомогою крану, встановленому на автомобіль «Краз», переклавши 3 елементи даних очисних споруд на землю поруч із вищевказаним краном загальною вагою 660 кг., вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №1976/19 від 19 червня 2019 року - 4340 гривень 00 копійок, однак ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , не довели свій злочинний умисел до кінця з причини, що не залежали від їх волі, так як були зупинені працівниками поліції, чим спричинили Лиманській сільській раді матеріальний збиток на вищевказану суму.».
Аналізуючи наведений зміст обвинувального акту, можна дійти висновку, що в ньому відсутні конкретні дані про злочин, а саме в ньому відсутні відомості щодо конкретного місця та конкретного часу вчинення ОСОБА_11 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 інкримінованого їм злочину. Зазначивши дані щодо дати, часу та приблизного місця виникнення у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 злочинного умислу на вчинення крадіжки та здійснення ОСОБА_8 телефонного дзвінка ОСОБА_6 , стороною обвинувачення не наведено конкретної дати, часу та місця - коли саме та куди саме приїхав ОСОБА_11 на автомобілі марки «Краз» до ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , та, відповідно, коли саме дата/час та де, ОСОБА_6 розпочав демонтаж певних металевих конструкцій.

Між тим, відомості щодо конкретного місця та конкретного часу вчинення ОСОБА_11 разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_7 інкримінованого їм злочину є важливим аспектом, а їх відсутність позбавляє останніх здійснювати належний захист від пред`явленого обвинувачення.

Суд наголошує, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 25.07.2000 по справі «Маттоціа проти Італії» зазначено, що «обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п.«b» ч.3 ст.6 Конвенції…»

У Рішенні Європейського суду з прав людини від 09.10.2008 по справі «Абрамян проти Росії» зазначено, що «деталі скоєння злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він офіційно вважається письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення». В цьому ж Рішенні ЄСПЛ нагадав, що положення п.п. «а» п.3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, правової кваліфікації, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого розгляду».

Отже, неналежний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення без зазначення всіх складових, передбачених ч.2 ст.191 КПК України, які підлягають доказуванню, нелогічного та неконкретного обвинувачення без врахування об`єктивно встановлених обставин, порушує право обвинуваченого на захист та є перешкодою для повного та всебічного судового розгляду кримінального провадження.

Наведені недоліки обвинувального акту позбавляють суд можливості призначити кримінальне провадження до розгляду, відтак, він має бути повернутий прокурору, що узгоджується з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, який надає таке право суду у підготовчому судовому засіданні.

При цьому суд зауважує, що доводи захисника, викладені у клопотання про повернення обвинувального акта стосовно фальсифікації матеріалів кримінального провадження, не є такими, що обумовлюють доцільність його повернення самі по собі, так як стосуються питань порушень норм кримінального процесуального законодавства, оцінку яким суд не має можливості надати на стадії підготовчого судового засідання.

Таким чином клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000306 від 05.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, затверджений начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_12 , повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1