ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1147/19 Справа № 178/887/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

підозрюваного (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро матеріали за апеляційною скаргою прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кринички Криничанського району Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючому, освіта середня, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04 жовтня 2018 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 1 рік;

- 07 грудня 2018 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Криничанського районного суду від 04 жовтня 2018 року та призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75. 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

- на підставі ухвали Дніпровського апеляційного суду від 18 лютого 2019 року засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2018 року та призначено остаточне покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 2 роки, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 задоволено частково та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що підозрюваний ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може скоювати інші кримінальні правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам, крім як обрання до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати, ухвалити нове рішення, яким обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, раніше неодноразово судимий за скоєння майнових кримінальних правопорушень, постійного місця роботи не має та офіційного джерела доходу не має, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в зв`язку з чим, не виключена спроба підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вказує, що прокурором доведено недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, так як ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину з корисливих мотивів, скоєного в період іспитового строку.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 р. у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 р. у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 р. у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Так, сам по собі факт вчинення інкримінованого цьому підозрюваному кримінального правопорушення та ймовірність призначення йому суворого покарання, за відсутності конкретних фактів ухилення його від слідства та суду, переховування, перешкоджання досудовому розслідуванню у будь-який спосіб, не свідчить про недостатність запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі до шести років, у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України. Отже, всі обставини, враховані судом першої інстанції та дослідженні в апеляційному порядку, у сукупності дають достатні підстави для обрання цьому підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції про те, що запобіжний захід у виді домашнього арешту є достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

За викладених обставин, колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді. Застосований судом щодо підозрюваного запобіжний захід відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою, а подана на неї апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: