Справа № 595/511/18
Провадження № 1-кп/603/14/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" вересня 2019 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 01 липня 2017 року про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого на посаді сільського голови Озерянської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, не судимого,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. ст.366 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_3
захисника обвинуваченого: ОСОБА_5
потерпілого: ОСОБА_6
представника потерпілого: ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 року потерпілий ОСОБА_6 , житель села Озеряни Бучацького району, звернувся до Озерянської сільської ради із заявою про надання Озерянському сільському голові права підпису технічної документації щодо передачі йому у власність земельної ділянки.

Звернення ОСОБА_6 23 вересня 2016 року винесено на розгляд пленарного засідання шостої сесії сьомого скликання Озерянської сільської ради, за результатами якого викладені заявником вимоги залишились без задоволення, оскільки з одинадцяти присутніх депутатів один проголосував проти, а десять від прийняття рішення утримались.

Того ж дня головуючий на засіданні сесії обвинувачений ОСОБА_3 , будучи обраний 25 жовтня 2015 року Озерянським сільським головою, повноваження якого визнано з 12 листопада 2015 року рішенням першої сесії сьомого скликання Озерянської сільської ради Бучацького району Тернопільської області № 1 від 12 листопада 2015 року, обіймаючи посаду, яка від відповідно до ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» відноситься до четвертої категорії посад органів місцевого самоврядування, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, в приміщенні адміністративної будівлі сільської ради у селі Озеряни Бучацького району особисто, за допомогою комп`ютерної техніки, виготовив рішення шостої сесії сьомого скликання Озерянської сільської ради № 34 від 23 вересня 2016 року. При цьому, незважаючи на результати голосування та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, що суперечили інтересам служби, умисно вніс до вказаного офіційного документа завідомо неправдиві відомості про те, що сесія сільської ради вирішила відмовити у наданні права підпису Озерянському сільському голові технічної документації щодо передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_6 , а також прийняла рішення зобов`язати громадянина ОСОБА_6 виготовити кадастровий план на присадибну ділянку згідно з матеріалами аерофотозйомки 1965 року села Озеряни, Бучацького району Тернопільської області, а саме залишити провулок для спільного використання, у той час як таке питання на розгляд сесії сільської ради не виносилось та відповідне рішення не приймалось.

Виготовлене рішення шостої сесії сьомого скликання Озерянської сільської ради № 34 від 23 вересня 2016 року із внесеними до нього завідома неправдивими відомостями Озерянський сільський голова обвинувачений ОСОБА_3 особисто підписав, завірив гербовою печаткою Озерянської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, після чого видав секретарю сільської ради для вручення потерпілому ОСОБА_6 .

Вказані дії обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 366 КК України - службове підроблення, а саме внесення службовою особою до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивого документа.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України визнав повністю за обставин, що вказані у обвинувальному акті, зазначивши, що 23 вересня 2016 року до Озерянської сільської ради звернувся ОСОБА_6 із заявою про надання Озерянському сільському голові права підпису технічної документації щодо передачі у власність земельної ділянки. Вказане питання було винесено на розгляд пленарного засідання сесії Озерянської сільської ради, за результатами чого викладені ОСОБА_6 у його заяві вимоги залишились без задоволення. Після цього обвинувачений ОСОБА_3 підписав рішення шостої сесії сьомого скликання Озерянської сільської ради № 34 від 23 вересня 2016 року, у якому було зазначено, що сесія сільської ради вирішила відмовити у наданні права підпису Озерянському сільському голові технічної документації щодо передачі земельної ділянки у власність ОСОБА_6 , а також прийняла рішення зобов`язати громадянина ОСОБА_6 виготовити кадастровий план на присадибну ділянку згідно з матеріалами аерофотозйомки 1965 року, а саме залишити провулок для спільного використання, у той час як вказане рішення сесією сільської ради не приймалось.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що з метою приватизації земельної ділянки у с.Озеряни, Монастириського району Тернопільської області, він звернувся до обвинуваченого ОСОБА_3 із заявою про надання Озерянському сільському голові права підпису технічної документації щодо передачі йому у власність земельної ділянки, за результатами чого було прийнято рішення Озерянської сільської ради від 23 вересня 2016 року, у якому було вказано, зокрема, зобов`язати ОСОБА_6 виготовити кадастровий план на присадибну ділянку згідно з матеріалами аерофотозйомки 1965 року, а саме залишити провулок для спільного використання. На думку потерпілого, вказаним рішенням порушено його право власності на земельну ділянку.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, зясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.1 ст.366 КК України, як службове підроблення, а саме внесення службовою особою до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивого документа.
В ході розгляду кримінального провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 подав до суду клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 клопотання свого захисника підтримав та просить суд закрити кримінальне провадження в зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності та за вказаних обставин звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.
Прокурор ОСОБА_4 не заперечив проти закриття даного кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності.
Потерпілий ОСОБА_8 та його представник ОСОБА_7 в судовому засіданні щодо задоволення даного клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за строками давності, покладаються на думку суду.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до висновку про можливість задоволення клопотання та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності відповідно до ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності виходячи із наступного.
Так, відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила злочин звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Пленум Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" роз`яснив, що закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України.
При вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК України порядку відповідне судове рішення.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули відповідні строки, зокрема три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Судом враховується те, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.1 ст.366 КК України, як службове підроблення, а саме внесення службовою особою до офіційного документа завідомо неправдивих відомостей та видача службовою особою завідомо неправдивого документа.

Згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, санкцією даної статті передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.
Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений. Вищевказане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим 23 вересня 2016 року, тобто з дня його вчинення минуло понад три роки.
Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що клопотання захисника слід задовольнити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у звязку із закінченням строків давності, та закрити кримінальне провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.49,ч.1 ст.358, ч.3 ст.358 КК України, ст.ст.284,286,288 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.366 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України.
Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000262 від 01 липня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.366 КК України закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Ухвала суду може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1