Ухвала

іменем України
04 червня 2019 року

м. Київ
справа № 760/19605/18

провадження № 51-2744ск19
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:
головуючої ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
Солом`янський районний суд м. Києва ухвалою від 07 лютого 2019 року звільнив ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі КК) на підставі ст. 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям, а кримінальне провадження щодо нього закрив.
Київський апеляційний суд ухвалою від 10 квітня 2019 року залишив без змін згадане рішення районного суду.
Як установив Cуд, 14 листопада 2017 року близько 14:00 на станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен» у м. Києві, ОСОБА_5 , проходячи повз контрольно-пропускний пункт із метою безоплатного проїзду в громадському транспорті пред`явив завідомо підроблене пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 18 травня 2015 року Житомирським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, на ім`я ОСОБА_6 , після чого був запрошений до службового приміщення станції метро працівником поліції, де згодом добровільно надав указаний підроблений документ.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції. На думку прокурора, суд першої інстанції неправильно застосував положення ст. 45 КК, адже безпідставно врахував як пом`якшуючі обставини щире каяття ОСОБА_5 та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, всупереч вимогам кримінального процесуального законодавства рішення про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 було постановлено під час підготовчого провадження, без установлення винуватості особи, оголошення ухвали суду першої інстанції технічними засобами незафіксовано, а суд апеляційної інстанції не звернув уваги на допущені порушення, свого рішення належним чином не мотивував.
Суд, перевіривши касаційну скаргу та надані до неї копії судових рішень, дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Доводи прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону при звільненні ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, на думку Суду, є безпідставними.
Згідно з положеннями ст. 45 КК особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Вчинений ОСОБА_5 злочин є невеликої тяжкості та не є корупційним.
Як убачається із долучених до касаційної скарги копій судових рішень, ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК у зв`язку з дійовим каяттям.
Суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні, вирішуючи питання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК, з`ясував думки учасників провадження, в тому числі й прокурора, який не заперечував проти задоволення заявленого ОСОБА_5 клопотання та підтвердив, що останній під час досудового розслідування визнав вину, щиро розкаявся й активно сприяв розкриттю злочину. При цьому, місцевий суд переконався, що збитків нікому завдано не було, а ОСОБА_5 , визнавши свою провину та виявивши щире каяття, добровільно відшкодував витрати на залучення експерта.
Таким чином, суд установив усі обставини, з якими закон пов`язує звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК.
Доводи прокурора про безпідставність посилання місцевого суду на такі обставини, як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину були предметом перевірки суду апеляційної інстанції. Цей суд, зазначив, що ОСОБА_5 , розуміючи неправомірність своїх дій, щиро розкаявся у вчиненому, дане діяння вчинив не з корисливою метою наживи або бажанням завдати шкоду авторитету органів влади, а виключно у зв`язку зі збігом тяжких матеріальних та життєвих обставин.
При цьому апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги прокурора, навів в ухвалі підстави прийнятого рішення і докладні відповіді на аргументи сторони обвинувачення, що за своїм змістом у цій частині аналогічні доводам, зазначеним у касаційній скарзі. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Той факт, що рішення про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 постановлено під час підготовчого провадження в суді, не суперечить вимогам кримінального процесуального закону. Зокрема, п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 48, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК.
Викладене узгоджується з положеннями ч. 4 ст. 286 КПК, відповідно до яких, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Доводи прокурора про те, що судове засідання під час оголошення ухвали місцевого суду мало би фіксуватися технічними засобами є неприйнятним. За змістом поданої скарги під час цієї процесуальної дії учасників судового розгляду не було. Тому, в силу ч. 4 ст. 107 КПК згадана дія не фіксувалась за допомогою технічних засобів.
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора і вважає, що у відкритті провадження треба відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 10 квітня 2019 року щодо ОСОБА_5 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3