Провадження № 1-кс/643/7377/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2019 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000706 від 11.11.2019 за ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Прокурор прокуратури Харківської області, процесуальний керівник у кримінальному провадженні № 0000706 від 11.11.2019 за ч. 2 ст. 364 КК України ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна в обґрунтування якого зазначив, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві перебуває зазначене кримінальне провадження, відкрите за фактом використання службовими особами правоохоронного органу Харківської області службових повноважень всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави.

В ході розслідування встановлено, що ОСОБА_4 на автомобілі Renault Traffic, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_5 , через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка», намагався перемістити через державний кордон України господарчі товари без обов`язкового митного оформлення.

В ході огляду, проведеного 13.11.2019 на території митного поста «Гоптівка», де знаходився автомобіль Renault Traffic, д.н.з. НОМЕР_1 , розташованого за адресою: 38 км траси Харків-Бєлгород (МААП «Гоптівка» ВМО «Гоптівка» МП «Магістральний»), виявлено та вилучено наступні речі: головні убори в асортименті 2600шт.

Зазначені речі постановою прокурора визнані речовими доказами та залишені на відповідальне зберігання на зазначеному вище митному складі.

Посилаючись на те, що вилучене майно підтверджує наявність ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України в діях окремих службових осіб, підлягає експертному дослідженню, з метою встановлення його походження та вартості, існують підстави вважати, що воно є доказом злочину, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження прокурор просить накласти на нього арешт.

В судовому засідання прокурор наполягав на задоволенні клопотання.

Власник майна та його представник - адвокат ОСОБА_6 на судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували. Так, адвокат ОСОБА_6 надав письмові заперечення проти клопотання, в якому вказував, що вартість майна, що вилучено у його довірителя не перевищує 10000,00 євро, а відтак майно не підлягало обов`язковому письмовому декларуванню при вивезенні за межі митної території України. Також вказував, що вилучене 13.11.2019 майно не є речовим доказом, доказом розслідуваного злочину, а тому не підлягає арешту.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав: слідчим суддею враховується відповідність вилученого майна критеріям, переліченим в ст. 98 КПК України, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Завданням арешту майна є, крім іншого, запобігання можливості його відчуження, а метою, наряду з іншим, забезпечення кримінального провадження.

Як передбачено ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення тощо.

Твердження прокурора про наявність ризику відчуження вилученого майна з погляду на обставини кримінального правопорушення не є безпідставним, що обумовлює необхідність накладення арешту на спірне майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на речі, вилучені 13.11.2019 в ході огляду транспортного засобу Renault Traffic, д.н.з. НОМЕР_1 на території міжнародного пункту пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка» (відділ митного оформлення «Гоптівка») МП «Магістральний» Харківської митниці ДФС, розташованому за адресою: Харківська область, Дергачівський район, 38-й км траси «Харків Бєлгород»: Renault Traffic, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме на головні убори в асортименті 2600шт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відмовити в задоволенні клопотання в частині визначення місця зберігання арештованого майна та покладення відповідальності за належне його зберігання на конкретну особу.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання покласти на орган досудового розслідування.

Копію ухвали направити прокурору, заінтересованій особі.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Ухвала проголошена 02.12.2019.

Слідчий суддя ОСОБА_1