Справа № 456/2353/19
Провадження № 1-кп/456/370/2019
ВИРОК

іменем України

10 жовтня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гніздичів, Жидачівського району, Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, із середньою спеціальною освітою, працюючого водієм ПАТ «Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат», раніше не судимого, - за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

27 березня 2019 року, близько 19:00 години, ОСОБА_4 , перебував на підприємстві ТзОВ Леоні Ваерінг Системе УА ГмБХ», що по вул. Леоні, 1 у с.Нежухів, Стрийського району, Львівської області, де працював на посаді оператора механізованих та автоматизованих складів та в цей час у нього виник умисел на вчинення крадіжки майна вказаного товариства. В подальшому, цього ж дня, перебуваючи в одному із складських приміщень вказаного підприємства, до якого мав вільний доступ, ОСОБА_6 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, таємно, викрав майно, що належить ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ», а саме 23 метри проводу мідного №76781126 К337 вартістю 253,69 гривень та 740 штук контактів на стрічці № POO 111262 вартістю 1257,26 гривень, яке поскладав у кишені штанів свого робочого одягу та в подальшому заховав у свою гардеробну шафу, щоб в подальшому винести за межі підприємства і розпорядитись ним на власний розсуд. Однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки не мав можливості розпорядитись викраденим, так як був цього ж дня виявлений з вказаним майном працівниками відділу безпеки ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ».
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, тобто у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна.

14 червня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України, згідно з якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а також, що обвинувачений має понести покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_4 засвідчив, що визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.

Представник потерпілого ОСОБА_5 просить затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнив, що розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України. Крім цього, стверджує, що обвинувачений повністю відшкодував шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., передбачена санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 374, 468, 475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 14 червня 2019 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та представником потерпілого ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень).

Речові докази: 23 метри проводу мідного №76781126 К337 та 740 штук контактів на стрічці № POO 111262 повернути ТзОВ «Леоні Ваерінг Системс УА ГмБХ».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1