Справа № 127/9283/19
Провадження №11-кп/801/1197/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2019 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10
розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000170 за апеляційними скаргами прокурора, адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , та ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_9 , на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2019, яким засуджено

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

-ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років;
Строк відбування покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з моменту затримання, тобто з 12.02.2019.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_9 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з 04.02.2019 по 05.02.2019 та з моменту затримання 12.02.2019 на виконання ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого: 29.11.1996 вироком Староміського районного суду м. Вінниця за ст. 17 ч. 3 ст. 81 КК України (1960 року) до трьох років позбавлення волі з відстрочкою відбування покарання на строк два роки; 21.04.1998 вироком Ленінського районного суду м. Вінниця за ч. 2 ст. 140, ч. 3, 4 ст. 81, ч. 4 ст. 89, ст. 42, 43 КК України (1960 року) до шести років позбавлення волі; 16.05.2002 вироком Ленінського районного суду м. Вінниця за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 42 КК України до шести років позбавлення волі; 11.06.2003 вироком Ленінського районного суду м. Вінниця за ч. 2 ст. 186 КК України до п`яти років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком три роки; 06.10.2004 вироком Вінницького районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до п`яти років одного місяця позбавлення волі; 14.01.2005 вироком Замостянського районного суду м. Вінниця за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі; 16.10.2006 вироком Тиврівського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 296 КК України до шести років позбавлення волі; 14.06.2010 вироком Жмеринського районного суду Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до п`яти років двох місяців позбавлення волі; 02.02.2016 вироком Вінницького міського суду Вінницької області за ч. 2 ст. 289 КК України до п`яти років позбавлення волі; звільненого 28.11.2018 року умовно-достроково з невідбутим строком покарання 11 місяців 23 дні,

-ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 років;
Відповідно до ст. 71 КК України визначено ОСОБА_10 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного судом покарання невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2016 та остаточно призначено покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_10 постановлено рахувати з моменту затримання, тобто з 04.02.2019.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту затримання 04.02.2019 до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
Згідно вироку суду, 04 лютого 2019 року близько 03:00 гол., ОСОБА_9 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, разом із ОСОБА_10 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися поблизу залізничного вокзалу м. Вінниці по проспекту Коцюбинського, де помітили раніше невідому їм ОСОБА_11 , в якої на спині був рюкзак з особистими речами. В цей час у ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник спільний злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном ОСОБА_11 . З метою реалізації свого умислу ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вступили в попередню змову та пішли за ОСОБА_11 по проспекту Коцюбинського в м. Вінниця.
Близько 03:30 год. поблизу будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_10 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, застосовуючи до потерпілої насильство, яке не є небезпечним для її життя чи здоров`я, штовхнув ОСОБА_11 . Від даного поштовху остання впала, пошкодивши ліву руку та коліно лівої ноги. В цей час ОСОБА_9 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, шляхом ривка зірвав зі спини ОСОБА_11 рюкзак чорно-фіолетового кольору, у якому знаходилися планшет марки «Nomi» моделі «CO70014L Corsa 4 light 7» IMEI1: НОМЕР_1 , ІМЕI2: НОМЕР_2 у корпусі темно-сірого кольору, зарядний пристрій торгової марки «Power Supply» чорного кольору, навушники торгової марки «Utty» моделі «USH-124» чорно-синього кольору.
Після цього, ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 з місця скоєння злочину зникли та в подальшому розпорядились викраденим майном на власний розсуд.
Відповідно до висновку експерта № 356 від 28.03.2019 року, у потерпілої ОСОБА_11 виявлено тілесні ушкодження у вигляді садна та синця на правій кисті, синця та садна в ділянці правою колінного суглобу, синця на лівому стегні з переходом на колінний суглоб, які належать до легких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку експерта № 1538-154/19-21 від 26.02.2019 року, загальна ринкова вартість вищевказаного викраденого майна становить 1500,95 грн.
Своїми умисними діями ОСОБА_9 та ОСОБА_10 завдали потерпілій ОСОБА_11 матеріальної шкоди на загальну суму 1500,95 грн.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
Прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинувачених, подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2019 відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 186 КК України скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість. Ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 12.02.2019, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з 04.02.2019 по 05.02.2019 та з моменту затримання - 12.02.2019 на виконання ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Також, ОСОБА_10 засудити за ч. 2 ст. 186 КК України до у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України визначити ОСОБА_10 покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного судом покарання невідбутої частини покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 02.02.2016 та остаточно призначити покарання у виді 6 років позбавлення волі. Строк відбування покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту затримання, тобто з 04.02.2019. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_10 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту затримання - 31.05.2018 до набуття вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На думку прокурора, при призначенні ОСОБА_10 та ОСОБА_9 суд не дав належної оцінки тому, що обвинувачені вину не визнали у інкримінованому їм злочині, ніде не працюють, знову вчинили умисне правопорушення що свідчить про те, що мотивом вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення складне матеріальне становище або збіг важких життєвих обставин, у які обвинувачені потрапили, а їх стійка антигромадська позиція.

Крім цього, злочин вчинено за обтяжуючих обставин, так ОСОБА_10 будучи раніше судимим вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння а ОСОБА_9 в у стані наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , просить вирок Віницького міського суду Вінницкої області від 06.08.2019, в частині визнання винним ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 України, змінити: визнати його винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 198 КК України та призначити покарання в межах санкції ст. 198 КК України.

На думку адвоката суд ухвалюючи вирок не надав належної оцінки показанням обвинуваченого ОСОБА_9 , який стверджував, що він особисто здійснив грабіж ОСОБА_11 , попередньо не домовляючись про це із ОСОБА_10 . Умисел на вчинене в нього виник раптово вже під час завершення спілкування з потерпілою.

Потерпіла сама підійшла до обвинувачених та розпочала з ними розмову, незважаючи ні на пізню годину доби, ні на те, що з останніми не була знайома.

Обвинувачений ОСОБА_10 в ході судового засідання вказав, що дійсно перебував під час здійснення ОСОБА_9 кримінального правопорушення недалеко від нього, однак будь-яких дій, тим більше, попередньо спланованих, щодо незаконного вилучення в ОСОБА_11 належного їй майна не вчиняв. ОСОБА_10 , при цьому не заперечував, що з ОСОБА_11 в нього виник конфлікт, оскільки остання вела себе досить неоднозначно по відношенню до його неповнолітнього племінника, а тому останній з погрозою вказав їй «відчепитися» від них.

Суд не надав, в зв`язку із поганою якістю запису, належній оцінці, аудіо-запис розмови обвинуваченого ОСОБА_10 із своїм співкамерником, в якому він ідентично зазначав обставини вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_9 та вказував на те, що фактично був лише очевидцем даної події, тому адвокат вважає, що дії ОСОБА_10 потрібно кваліфікувати лише як отримання майна одержаного злочинним шляхом, так як він дійсно, чого і не заперечував в суді, отримав від ОСОБА_9 належне ОСОБА_11 майно, вже після вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, предметом якого і було це майно.

Адвокат ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , в своїй апеляційній скарзі просить вирок Вінницького міського суду від 06.08.2019 змінити, призначити ОСОБА_9 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст. 186 КК України та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

На думку адвоката, даний вирок є занадто суворим, а тому він підлягає зміні, оскільки обставиною, що пом`якшує покарання підсудному ОСОБА_9 є визнання фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, його щире каяття, активне сприяння слідству у розкритті злочину.

Крім того, ОСОБА_9 молода людина та на момент скоєння правопорушення був неповнолітнім.

Позиції учасників судового провадження
Заслухавши доповідача, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційних скарг адвокатів та просив задовольнити його апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу адвоката та просили перекваліфікувати дії ОСОБА_10 , адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 , які просили суд задовольнити апеляційну скаргу адвоката та застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_9 ст. 75 КК України, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та адвокатів слід залишити без задоволення.

Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим .

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог кримінального процесуального законодавства, спрямованих на встановлення в справі об`єктивної істини та вірного визначення юридично-правової кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
Твердження в апеляційній скарзі адвоката ОСОБА_8 про те, що в обвинуваченого ОСОБА_10 не було умислу на грабіж суд вірно оцінив критично та визнав його як спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення та можливістю уникнення відповідальності за фактично скоєний злочин.

На переконання Суду, визначаючись щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 , суд першої інстанції вірно врахував поведінку винного та механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілою, які узгоджуються із її показаннями про те, що злочин вчинений ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Крім того, потерпіла ОСОБА_11 надала суду чіткі показання, що зустріла двох хлопців ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яких раніше не знала, в подальшому до неї підійшов ОСОБА_10 та сказав: "діставай свій планшет з рюкзака, поки я тобі не відбив печінку". Після того, як вона відмовилася це зробити, він її штовхнув, вдаривши у плече, а тому вона впала. Потім ОСОБА_9 та ОСОБА_10 забрали її рюкзак та втекли.
Так, обвинувачений ОСОБА_10 сам не заперечує факт подальшого розпоряджанням викраденого майна із ОСОБА_9 , адже вони разом перевіряли вміст рюкзака, витягали з нього планшет, а далі викинули решту речей, тому завдяки спільним діям обвинуваченим вдалося довести свій злочинний умисел до кінця. Така поведінка ОСОБА_10 вказує на попередню змову із ОСОБА_9 на вчинення грабежу.

Апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд ретельно перевірив обставини, які ставить під сумнів доводи апеляційної скарги адвоката, дав їм вірну юридично-правову оцінку. Крім того, вірно оцінив в сукупності всі докази у справі з відповідними висновками щодо винуватості ОСОБА_10 у вчиненні зазначеного злочину.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора, про невідповідність призначеного покарання обвинуваченому через його м`якість та адвоката ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_9 про суворість призначеного покарання ОСОБА_9 , то на думку апеляційного суду, покарання призначене судом відповідно до вимог ст.ст. 65-67 КК України, суд в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого ними злочину, особи винних, врахувавши при цьому, що ОСОБА_10 раніше судимий, ОСОБА_9 вчинив злочин будучи неповнолітнім, а також обставини, які обтяжують покарання, до яких відніс вчинення злочинів у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння.
На думку колегії суддів, призначене судом покарання є достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як осіб ,що представляють підвищену суспільну небезпеку, лише за умови ізоляції його від суспільства.
За вказаних обставин підстав для скасування вироку суду - немає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
апеляційні скарги прокурора, адвоката ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , та ОСОБА_7 , в інтересах ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06.08.2019, щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без зміни.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, , а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк, з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4