Код суду 233 Справа № 233/1994/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження (внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000132 від 10 лютого 2019 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Сопачів Володимирецького району Ровенської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 02 вересня 2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу розміром 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; 2) 24 листопада 2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі і штрафу розміром 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який на підставі ч.3 ст. 72 КК України виконувати самостійно; 3) 11 лютого 2019 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України до покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

10 лютого 2019 року в період часу з 12.30 год. до 13.30 год. обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов додому за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходилась його знайома ОСОБА_8 , яка тимчасово проживана разом із останнім за вказаною адресою. У вказаний день та час ОСОБА_7 , побачивши, що ОСОБА_8 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, став звинувачувати останню в крадіжці його майна, через що в кухонній кімнаті зазначеного будинку між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин почалась сварка. Під час сварки ОСОБА_7 став відчувати неприязнь до ОСОБА_8 , в результаті чого у нього виник злочинний умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останній. 10 лютого 2019 року в період часу з 12.30 год. до 13.30 год., ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_8 , з метою протиправного заподіяння смерті останній, знаходячись в кухонній кімнаті будинку за місцем проживання, наблизившись до ОСОБА_8 , яка сиділа на стільці за кухонним столом, наніс їй не менше 3 ударів кулаком правої руки та не менше 3 ударів кулаком лівої руки в область голови. Після чого, продовжуючи виконувати дії, направлені на реалізації свого злочинного умислу, пришукав у приміщенні зазначеної кухонної кімнати дерев`яну кухонну дошку, підвів ОСОБА_8 зі стільця та провів її у приміщення коридору цього ж будинку, де усадивши на лавку під стіною, діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин до ОСОБА_8 , з метою умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, наніс останній не менше 9 ударів дерев`яною кухонною дошкою в життєво - важливий орган тіла - голову та обличчя, а також не менше 10 ударів лівою та правою ногою, які були обуті в чоботи (кросівки) чорного кольору, по руках, ногах та тулубу ОСОБА_8 .
Своїми умисними вищевказаними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_8 тупу травму голови: забійні рани: лобної області справа (1), центру лобної області (3), зовнішнього краю лівої надбрівної дуги (1), лівої виличної області (1), області перенісся (1), червоної облямівки нижньої губи в центрі (2), а також множинні масивні синці обличчя, вушних раковин, тільної поверхні обох кистей з переходом на нижню третину передпліччя, лівої грудної залози, передньої поверхні обох стегон, зовнішньої поверхні обох гомілок на рівні верхньої та середньої третини, крововилив в білкову оболонку лівого ока, множинні садна обличчя, кистей, садна передньої та зовнішньої поверхні лівої гомілки, поверхневі забійні рани нижнього повіка лівого ока, тильної поверхні лівої кісті, перелом кісток носа, крововиливи під м`які мозкові оболонки на конвекситальній поверхні лівої скроневої долі, лобно-тім`яної області лівої півкулі головного мозку, від яких остання померла на місці.
Смерть ОСОБА_9 наступила 10 лютого 2019 року приблизно о 14.00 год. в результаті загального недокрів`я внутрішніх органів, обумовленого тупою травмою голови у вигляді вищевказаних поширених забійних ран.
Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні свою провину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 10 лютого 2019 року в обідній час він, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння (вжив 0,5 л горілки і 0,5 л пива) повернувся додому і побачив, що ОСОБА_10 сиділа у кухні і випивала, при цьому була одягнена у речі його матері. На його запитання щодо речей матері ОСОБА_10 повідомила, що її речі забруднені. Також він виявив відсутність кольорового металу, але ОСОБА_10 казала, що той метал не брала. Він ударив ОСОБА_10 долонею правої руки по обличчю один раз, після чого та сказала, що викличе поліцію. Він сказав, що не проти поліції, тоді вона сказала, що «натравить» на нього «блатних». Він «психанув» і став наносити удари кулаками правої та лівої руки по 3 рази в голову та обличчя Кісельової, після чого вона стала його ображати і він однією рукою взяв кухонну дошку, а другою рукою взяв ОСОБА_10 за одяг і повів у коридор, щоб показати де лежав кольоровий метал, якого не стало, але ОСОБА_10 продовжила його ображати. Також він сказав, щоб вона зняла одяг матері, який кинув у другий коридор і так як ОСОБА_10 , сидячи на лавці у коридорі, продовжила його ображати, то він став бити її ребром кухонної дошки по голові, а ногами, взутими у кросівки, по її ногах. Всього наніс більше п`яти ударів ребром дошки, а потім наніс один удар площиною дошки, від чого остання розкололася на дві частини. У ОСОБА_10 була розбита голова і йшла кров, від чого він злякався, пішов на кухню, де взяв мочалку і став зупиняти кров. Мочалку він промивав близько трьох разів. Будь-яких ліків вдома не було і не було можливості викликати швидку. Він вийшов на вулицю, але нікого не знайшов. Потім він зустрів знайомого і на його питання щодо крові на руках, відповів, що порізався. Через деякий час його затримали співробітники поліції. До його дій у ОСОБА_10 тілесних ушкоджень не було. Не заперечує, що всі тілесні ушкодження ОСОБА_10 спричинив саме він і саме ці тілесні ушкодження призвели до смерті останньої. Кісельову бив руками і ногами, як до того, коли вона роздяглася, так і після. Про скоєне жалкує. Виявлене у нього тілесне ушкодження (садно стопи) не пов`язане з даною ситуацією, він отримав його за інших обставин. Додатково пояснив, що після того, як він у приміщенні кухні наніс удари кулаками ОСОБА_10 , то пішов по кімнатах будинку щоб з`ясувати, чи не пропало будь-яке його майно, та повернувшись побачив, що у руці ОСОБА_10 тримала ніж і виказувала погрозу його застосування у разі продовження її побиття. Він відчув загрозу власному життю і рукою вибив ніж з руки ОСОБА_10 , після чого така загроза для нього припинилася. Потім відвів ОСОБА_10 у коридор, де всадив на лавку і через те, що вона заперечувала викрадення кольорового металу, почав бити кухонною дошкою. Він хотів викликати швидку допомогу, але сусідів вдома не було. При спілкуванні з ОСОБА_11 він зрозумів, що той вже викликав швидку допомогу. Позбавляти життя ОСОБА_10 він не хотів, хотів тільки «провчити» її за те, що не визнавала крадіжки металу. Про скоєне жалкує та щиро розкаюється.
Суд вважає, що провина обвинуваченого ОСОБА_7 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів:

- свідок ОСОБА_12 повідомив у судовому засіданні, що ОСОБА_13 є братом його дружини. Також у нього є дача, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , недалеко від місця проживання ОСОБА_13 . Він приїжджав та перевіряв стан дачного будинку, але з ОСОБА_13 не спілкувався. Кісельову він не знав, остання проживала у ОСОБА_13 1-2 тижні. 10 лютого 2019 року у денний час (після 12 год.) він приїхав на дачу і побачив, що хвіртка на подвір`я будинку за місцем проживання ОСОБА_13 відкрита. Зайшовши у двір побачив, що вхідні двері до будинку також відкриті. Зайшовши у будинок побачив закривавлене тіло людини, що лежало на вході, при цьому людина хрипіла. Вся підлога була залита кров`ю. Він вийшов з будинку і зателефонував дружині, а та вже викликала швидку допомогу. По приїзду швидкої побачив, що потерпілою була дівчина. Після дзвінка дружині він знаходився на дачі і до його хвіртки два рази підходив ОСОБА_13 , у якого руки, взуття і одяг були у крові, та просив цигарку. ОСОБА_13 не казав, що викликали швидку, щоб він не втік. ОСОБА_13 був у стані алкогольного сп`яніння, вів себе спокійно і нічого не розповідав і не просив викликати швидку допомогу. Потім ОСОБА_13 пішов до себе додому, де й був затриманий співробітниками поліції;

- свідок ОСОБА_14 повідомила у судовому засіданні, що ОСОБА_13 є її сином і проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Цей будинок належить їй, але ОСОБА_13 не давав їй життя і вигнав з цього будинку. 10 лютого 2019 року її зять ОСОБА_11 поїхав на дачу, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Потім ОСОБА_11 зателефонував її дочці і повідомив, що у будинку все відкрито та просив викликати швидку, так як ОСОБА_13 вбив жінку, з якою проживав. Також ОСОБА_11 сказав, що у ОСОБА_13 весь одяг у крові.

Також у судовому засіданні були досліджені наступні докази:

- протокол обшуку від 10 лютого 2019 року, в ході якого було оглянуто приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; була зафіксована обстановка на місці скоєння злочину та оглянутий труп ОСОБА_8 з видимими тілесними ушкодженнями. Також були вилучені предмети і речі, змиви речовини бурого кольору;
- протокол огляду трупа від 11 лютого 2019 року, в ході якого в приміщенні Костянтинівського відділення СМЕ був оглянутий труп ОСОБА_8 та зафіксовані наявні тілесні ушкодження;

- протокол проведення слідчого експерименту від 11 лютого 2019 року, в ході якого підозрюваний ОСОБА_7 на місці розповів про обставини та механізм завдання ним потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, а саме пояснив, як 10 лютого 2019 року в період часу з 12 до 14 год. він повернувся додому у стані алкогольного сп`яніння і влаштував сварку з ОСОБА_8 через відсутність вдома металу і перебування останньої у стані алкогольного сп`яніння. Також пояснив, як він наносив удари ОСОБА_8 кулаками рук та взутими ногами, а також ребром кухонної дошки в область голови, обличчя, тулубу та по руках і ногах, мотивуючи свої дії бажанням «провчити» ОСОБА_8 ;

- висновок судово-медичної експертизи № 31 від 16 лютого 2019 року, відповідно до якого: виявлене у ОСОБА_7 садно лівої стопи утворилося від однократної дії тупого предмету, можливо у вказаний строк, за ступенем тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень;

- висновок судово-медичної експертизи № 35 від 25 березня 2019 року, відповідно до якого: при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_8 , дослідження протоколу слідчого експерименту, даних лабораторного дослідження, встановлено наступне. При дослідженні трупу виявлена тупа травма голови: забиті рани: лобної області справа (1); центру лобної області (3); зовнішнього краю лівої надбровної дуги (1); лівої виличної області (1); області перенісся (1); червоної облямівки нижньої губи в центрі (2). Загальне недокрів`я внутрішніх органів. Смугасті крововиливи під ендокард лівого шлуночка (плями Мінакова). Явища порушення мікроциркуляції в нирках. Набряк головного мозку. Дані тілесні ушкодження утворилися від не менше ніж 9 впливів тупого предмету з обмеженою поверхнею, за ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя (як у сукупності такі, що викликають масивну крововтрату) і перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смертельного наслідку. При дослідженні трупу також виявлено: а) множинні масивні синці обличчя, вушних раковин, тильної поверхні обох кистей з переходом на нижню третини передпліч, лівої грудної залози, передньої поверхні обох стегон, зовнішньої поверхні обох гомілок на рівні верхньої і середньої третини. Крововилив в білкову оболонку лівого ока. Множинні садна обличчя, кистей. Садна передньої і зовнішньої поверхні лівої гомілки. Поверхневі забиті рани нижнього повіка лівого ока, тильної поверхні лівої кисті, які утворилися від многократних (більше 10) впливів тупого предмету, за ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки легких тілесних ушкоджень; б) перелам кісток носу, який утворився від дії тупого предмету і за ступенем тяжкості стосовно живих осіб носить ознаки легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, як такі, що потребують для свого лікування строк понад 6, але не більше 21 дня; в) крововиливи під м`які мозкові оболонки на конвекситальній поверхні лівої скроневої долі, лобно-тім`яної області лівої півкулі головного мозку, які утворилися від травматичного впливу на ліву половину голови, за ступенем тяжкості стосовно живих осіб носять ознаки ушкоджень середнього ступеню тяжкості; г) частковий розрив мочки лівої вушної раковини. Через відсутність судинної реакції утворився в період переживання тканин або в посмертний період. Всі тілесні ушкодження, перелічені у п.п. а, б, в, г не перебувають у причинному зв`язку з настанням смертельного наслідку. Причиною смерті є загальне недокрів`я внутрішніх органів, що обумовлене тупою травмою голови у виді вищеописаних великих забитих ран у кількості 9. Смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 14.00 15.00 год. Виявлені тілесні ушкодження дозволяють здійснювати самостійні дії від моменту спричинення тілесних ушкоджень до моменту втрати свідомості. Приймаючи до уваги великі ушкодження анатомічних ділянок з рясним кровопостачанням, проміжок часу між спричиненням рани голови і настанням смертельного наслідку міг обчислюватися 1 годиною. Не виключено, що при своєчасній зупинці кровотечі постраждала могла залишитися в живих. Не виключено, що частина тілесних ушкоджень в області голови (за виключенням ран) могла утворитися за обставин, зазначених підозрюваним ОСОБА_7 в ході слідчого експерименту. Згідно виявленим тілесним ушкодженням можливо судити лише про видову ознаку травмуючих предметів (тупий предмет). Не виключено, що всі пошкодження (крім ран голови) могли утворитися від впливу кулаків рук, взутих ніг. Множинність, різний характер, різнобічна локалізація тілесних ушкоджень виключає можливість їх утворення при падінні з висоти власного зросту з послідуючим ударом об тверду поверхню і тупі предмети;
- висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 418 від 25 лютого 2019 року, відповідно до якого: кров ОСОБА_7 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В і супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВ0;

- висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 417 від 26 лютого 2019 року, відповідно до якого: кров ОСОБА_8 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0;

- висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 419 від 04 березня 2019 року, відповідно до якого: у змиві з приміщення кухні будинку за адресою: АДРЕСА_1 . (об. № 1), знайдена кров, при встановлені видової приналежності якої виявлений білок крові людини. У результаті серологічного дослідженні в змиві - об. №1 виявлений антиген А ізосерологічної системи АБ0. Отриманий результат не виключає можливу приналежність крові до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АБ0. За результатами серологічного дослідження крові в об. № 1 з урахуванням групової приналежності крові потерпілої, не виключається можливість походження крові в об. № 1 від потерпілої ОСОБА_8 , оскільки за результатами серологічного дослідження виявлена властивість крові, а саме антиген А, відповідає груповій характеристиці крові ОСОБА_8 . У змиві з приміщення коридору будинку за адресою: АДРЕСА_1 . (об. № 2), знайдена кров, при встановлені видової приналежності якої виявлений білок крові людини. У результаті серологічного дослідженні в змиві - об. № 2 виявлений антиген А ізосерологічної системи АБ0. Отриманий результат не виключає можливу приналежність крові до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АБ0. За результатами серологічного дослідження крові в об. № 2 з урахуванням групової приналежності крові потерпілої, не виключається можливість походження крові в об. № 2 від потерпілої ОСОБА_8 , оскільки за результатами серологічного дослідження виявлена властивість крові, а саме антиген А, відповідає груповій характеристиці крові ОСОБА_8 ;
- висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи № 420 від 04 березня 2019 року, відповідно до якого: в слідах на штанах - джинсах (об. №№ 1, 2, 6-14), на куртці (об. №№ 15, 16, 17, 20-32), на кросівках (об. №№ 33-44) знайдена кров, при встановлені видової приналежності якої виявлений білок крові людини. В об. №№ 3, 4, 5 на штанах і об. №№ 18, 19 на куртці наявність крові не встановлена. В результаті серологічного дослідження слідів крові в об. №№ 1, 2, 6-14 на штанах, об. №№ 15, 16, 17, 20-32 на куртці, об. №№ 33-44 на черевиках, виявлений антиген А і ізогемаглютинін анти-В ізосерологічної системи АВ0. Отриманий результат вказує на приналежність крові у вказаних об`єктах до групи А з ізогемаглютиніном анти-В. За результатами серологічного дослідження кропі в об. №№ 1, 2, 6-14 на штанах, об. №№ 15, 16, 17, 20-32 на куртці, об. №№ 33-44 на черевиках, з урахуванням групової приналежності крові потерпілої, не виключається можливість походження крові у вказаних об`єктах від потерпілої ОСОБА_8 , оскільки групова приналежність її крові співпадає з груповою приналежністю крові в слідах на штанах (об. №№ 1, 2, 6-14), на куртці (об. №№ 15, 16, 17, 20-32), на черевиках (об. №№ 33-44);
- висновок судово-медичної (цитологічної) експертизи № 289 від 06 березня 2019 року, відповідно до якого: на двох фрагментах дерев`яної кухонної дошки (об`єкти №№ 1-4), що були доставлені на дослідження, встановлена наявність крові, визначений білок людини. Клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдені. На поверхні рукоятки дерев`яної кухонної дошки (об`єкт № 1), два фрагменти якої були доставлені на дослідження, встановлена наявність крові, визначений білок людини. Клітини з ядрами та мікрочастки тканин людини не знайдено. Статева належність крові (в об`єктах №№ 1-4) не визначена через відсутність придатних для дослідження клітин з ядрами. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0. Результати серологічного і цитологічного досліджень не виключають можливість походження слідів крові на двох фрагментах дерев`яної кухонної дошки (об`єкти №№ 1-4) від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В ізосерологічної системи АВ0, якими в даному випадку є підозрюваний ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_8 ;
- висновок судово-медичної (криміналістичної) експертизи № 279-МК від 21 березня 2019 року, відповідно до якого: пошкодження, умовно позначені №№ 1-4, на шматку шкіри з лобної області голови від трупа ОСОБА_8 є забитими ранами і заподіяні з великою силою (великою швидкістю дії) кожна в результаті одного удару тупого твердого предмета (предметів), контактуючі поверхні якого: при заподіянні ран №№ 1, 2, 4 декілька звивисте, № 3 - декілька дугоподібне, в цілому близькі до прямолінійних, довжиною не більше 29 мм, 56 мм, 12 мм і 42 мм відповідно у межах контакту, ребра (розміри контактуючих поверхонь пошкоджуючого предмета (предметів) приведені без урахування скорочувальних властивостей шкіри). Повне зіставлення між собою представлених на дослідження двох фрагментів дерев`яної кухонної дошки по лінії розділення свідчить про те, що вони складали одне ціле. Пошкодження, умовно позначені №№ 1-4 на шматку шкіри з лобні області голови від трупа ОСОБА_8 , могли бути заподіяні представленими на експертизу фрагментами дерев`яної кухонної дошки;
- висновок судово-медичної експертизи № 7/35 від 18 березня 2019 року, відповідно до якого: з урахуванням характеру і локалізації тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення за обставин, зазначених ОСОБА_7 під час слідчого експерименту від 11 лютого 2019 року. Утворення ран голови характерні для дії тупого предмету з обмеженою ударною поверхнею, що має ребро. Утворення інших тілесних ушкоджень характерно для дії тупих предметів з обмеженою ударною поверхнею.
Згідно висновку судової психолого-психіатричної експертизи № 198 від 20 лютого 2019 року, ОСОБА_7 в період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством, не страждав. Виявляв синдром поєднаної залежності від наркотичних засобів і психоактивних речовин (опіати, алкоголь). На момент скоєння правопорушення знаходився у стані алкогольної інтоксикації. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_7 у стані тимчасового розладу психічної діяльності не знаходився, знаходився у стані алкогольної інтоксикації. За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. На момент огляду ОСОБА_7 будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом душевної діяльності, слабоумством не страждав. Виявляє синдром поєднаної залежності від наркотичних засобів і психоактивних речовин (опіати, алкоголь). За своїм психічним станом міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. За своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_7 не потребує. В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_7 не знаходився у стані фізіологічного афекту (стану сильного душевного хвилювання). В період часу, що відповідає інкримінованому правопорушенню, ОСОБА_7 не знаходився у вираженому емоційному стані (стрес, фрустрація), які б суттєвим чином вплинули на його свідомість і діяльність. У ОСОБА_7 наявні виражені індивідуально-психологічні характеристики, які пов`язані з основним діагнозом і суттєвим чином впливають на його поведінку.

Суд вважає вищеописані досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Аналізуючи досліджені по кримінальному провадженню перелічені вище докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю доведена.

Пункт 22 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» зазначає, що для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст. 121 КК України), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: (при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю). Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Пункт 23 тієї ж Постанови Пленуму Верховного суду України зазначає, що суб`єктивна сторона вбивства або заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, відповідальність за які передбачено статтями 116 і 123 КК, характеризується не лише умислом, а й таким емоційним станом винного, який значною мірою знижував його здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними. Необхідною умовою кваліфікації дій винного за зазначеними статтями є сильне душевне хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання чи тяжкої образи з боку потерпілого. Насильство може бути як фізичним (заподіяння тілесних ушкоджень або побоїв, незаконне позбавлення волі тощо), так і психічним (наприклад, погроза завдати фізичної, моральної чи майнової шкоди). До тяжкої образи слід підносити явно непристойну поведінку потерпілого, що особливо принижує гідність чи ганьбить честь винного або близьких йому осіб. У випадках, коли вбивство вчинено або тяжке тілесне ушкодження заподіяно після того, як стан сильного душевного хвилювання минув, дії винного потрібно кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за вчинення зазначених злочинів без пом`якшуючих обставин. Неправомірна поведінка потерпілого в такому разі може бути визнана обставиною, що зменшує суспільну небезпечність злочину і пом`якшує покарання винного.

Виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, механізм їх спричинення, знаряддя злочину (кухонна дошка, кулаки рук та взути ноги), поведінку обвинуваченого і потерпілої, що передувала події та під час події, а також поведінку обвинуваченого після події, місце вчинення злочину, велику ймовірність залишення живою потерпілої при своєчасному наданні медичної допомоги, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_7 , спричиняючи потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій та умисно спричинив потерпілій множинні тілесні ушкодження в життєво важливу частину тіла голову, бажаючи настання її смерті, при цьому не прийнявши заходів щодо надання потерпілій допомоги (виклик швидкої особисто або звернення за допомогою до інших осіб, у т.ч. ОСОБА_12 , з яким спілкувався після скоєного), хоча реально мав таку можливість. Обставин, які б вказували на отримання потерпілою тілесних ушкоджень у інший, ніж це встановлено висновками експертиз та цим вироком спосіб, під час судового розгляду не встановлено.

В ході судового розгляду досліджено судом достатньо вищенаведених доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до умисного спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_8 саме з метою заподіяння смерті останній.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на те, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 були завдані у т.ч. з метою самозахисту, оскільки остання погрожувала застосуванням ножа, суд розцінює як спосіб захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене, оскільки: сам обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що до того, як нанести потерпілій удари кухонною дошкою в область голови, він рукою вибив ніж з руки Кісельової і остання вже ніякої загрози для нього не представляла.

Також з пояснень ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_8 він перестав наносити удари кухонною дошкою в область голови після того, як дошка зламалася, і він, побачивши кровотечу з поранень на голові ОСОБА_8 , злякався і покинув будинок, що вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_7 усвідомлював суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8 та умисно допустив їх настання.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 10 лютого 2019 року мав реальну можливість уникнути будь-якого конфлікту та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , але навмисно спричинив останній перелічені вище тілесні ушкодження, що призвели до смертельного наслідку, хоча з боку потерпілої на той час не мало місце вчинення будь-яких неправомірних дій щодо нього.

Згідно ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Враховуючи викладене, суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, яке кваліфікує за ч.1 ст. 115 КК України, так як він своїми умисними протиправними діями заподіяв смерть іншій людині (потерпілій ОСОБА_8 ).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_7 раніше судимий; злочин вчинив у стані алкогольного сп`яніння; під наглядом у лікаря психіатра не знаходиться; на обліку у лікаря нарколога не перебуває; на диспансерному обліку в протитуберкульозному диспансері не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо; у скоєному щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 , суд вважає щире каяття в скоєному.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , суд вважає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння; рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді позбавлення волі, приходячи при цьому до переконання, що його виправлення, в силу тяжкості і обставин вчиненого, з урахуванням даних щодо особи, його поведінки в період досудового слідства і судового розгляду, не можливо без ізоляції від суспільства, і вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_7 був засуджений 11 лютого 2019 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 71, ч.1 ст. 72 КК України до покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі, а кримінальне правопорушення за цим вироком вчинив до винесення попереднього вироку, остаточне покарання йому слід визначити за правилами ч.4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили слід залишити існуючий - тримання під вартою в ДУ Бахмутська УВП (№ 6).

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за цим вироком та за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 11 лютого 2019 року остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі.

Захід забезпечення кримінального провадження засудженому ОСОБА_7 залишити у виді тримання під вартою в Державній установі «Бахмутська установа виконання покарань (№ 6)» до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 10 лютого 2019 року.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати по справі (залучення експерта) відсутні.

Речові докази:

- кухонний ніж з дерев`яною рукояткою;; кофту сірого кольору з плямами речовини бурого кольору; куртку камуфльовану з плямами речовини бурого кольору; футболку з плямами речовини бурого кольору; мочалку з речовиною бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 1259 від 19 лютого 2019 року, номер книги обліку 32, порядковий номер 625), - знищити;

- зимову куртку з плямами речовини бурого кольору; джинсові брюки з плямами речовини бурого кольору; чоботи з плямами речовини бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 1287 від 14 березня 2019 року, номер книги обліку 32, порядковий номер 643), - повернути ОСОБА_7 ;

- змив речовини бурого кольору з приміщення коридору; змив речовини бурого кольору з приміщення кухні; зразок крові ОСОБА_7 на марлевому тампоні; зразок крові ОСОБА_8 на марлевому тампоні; змиви та витяжки на нитках марлі з контролем марлі, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 1287 від 14 березня 2019 року, номер книги обліку 32, порядковий номер 643), - знищити;

- два фрагменти дерев`яної кухонної дошки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області (квитанція № 1299 від 25 березня 2019 року, номер книги обліку 32, порядковий номер 650), - знищити;

- флеш-карту micro SD «Kingston» 16 Gb відеофайлом слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , яку долучено до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий

Судді