Єдиний унікальний номер справи 185/8250/18
Провадження № 1-кп/185/226/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001859 від 08 вересня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, не працюючого, є особою з інвалідністю третьої групи, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-16 грудня 1997 року Павлоградським районним судом Дніпропетровської області

за ст.ст. 140 ч.3, 45 КК України до трьох років позбавлення волі, з іспитовим строком на два роки;

-20 липня 1998 року Павлоградським районним судом Дніпропетровської області за

ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 81 ч.3, 44, 42 до трьох років шести місяців позбавлення волі;

-11 грудня 2000 року Павлоградським районним судом Дніпропетровської області

за ст.ст. 140 ч.3, 141 ч.2, 143 ч.2, 42, 43 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

-17 квітня 2006 року Томаківським районним судом Дніпропетровської області

за ст. 186 ч.3 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

-16 лютого 2011 року Долгинцевським районним судом м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області за ст.ст. 27 ч.5, 187 ч.4, 69, 186 ч.5, 70 КК України до семи років чотирьох місяців позбавлення волі;

-04 квітня 2014 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за

ст.ст. 122 ч.1, 186 ч.2, 70 ч.1 КК України до чотирьох років позбавлення волі;

-23 квітня 2014 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за

ст.ст. 129 ч.1, 185 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до чотирьох років двох місяців позбавлення волі;

-13 травня 2014 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за

ст.ст. 186 ч.2, 70 ч.4 КК України до чотирьох років чотирьох місяців позбавлення волі;

-04 червня 2014 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за

ст.ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до чотирьох років семи місяців позбавлення волі;

-23 червня 2014 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3, 70 ч.4 КК України до п`яти років позбавлення волі;

-04 вересня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року, визначено порядок застосування покарання ОСОБА_3 за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2014 року та Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2014 року та відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, остаточно до відбування призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі;

-24 березня 2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської

області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, покаранням у вигляді позбавлення волі строком 5 років, що було призначено за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 вересня 2014 року, з визначенням порядку застосування та остаточного строку покарання ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року, та остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років,

15 березня 2018 року звільнений з Дніпропетровської ВК (№ 89) за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

07 вересня 2018 року о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_3 прийшов до магазину «ПроСтор» № 158 ТОВ «Стиль Д», розташованого по вул. Соборній, 97 м. Павлограда Дніпропетровської області, з метою повторного викрадення чужого майна та звернення його на свою користь.

Перебуваючи у торгівельному залі магазину «ПроСтор» № 158, розташованому по вул. Соборній, 97 м. Павлограда Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 умисно, з корисливого мотиву, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, викрав з торгівельного прилавку магазину «ПроСтор» № 158 тестер туалетної води жіночої марки «ММ Bi-es Flowers» об`ємом 100 мл. вартістю 208 грн. без врахування ПДВ, після чого покинув приміщення магазину із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 магазину «ПроСтор» № 158 ТОВ «Стиль Д» спричинив матеріальний збиток на суму 208 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, пояснив, що дійсно 07 вересня 2018 року о 12.22 годині у торгівельному залі магазину «ПроСтор» № 158 він викрав тестер туалетної води. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.
При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше судимий, вчинив у відповідності до ст. 12 КК України злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується посередньо, є особою з інвалідністю третьої групи.
Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, не встановлено.
Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Таким чином, покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується у вигляді арешту.

Суд враховує, що вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до чотирьох місяців арешту.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувачений вчинив 07 вересня 2018 року, тобто до постановлення попереднього вироку, а саме вироку Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими частинами першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 2548/18 від 18 вересня 2019 року в сумі 300 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року більш суворим покаранням за цим вироком, остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 21 червня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирається.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 300 (триста) грн. на користь держави.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1