Справа № 715/428/19
Провадження № 1-кп/715/45/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.09.2019 Глибоцький районний суд Чернівецької області
у складі головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
представник потерпілих ОСОБА_5
обвинувачена ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Глибока справу по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, жительки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючої менеджером зі збуту в ТОВ «Гріко», одруженої, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-
23.07.2017 року приблизно о 21 годині 45 хвилин водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , рухалась в межах населеного пункту с. Коровія по вул. Головній зі сторони с. Тарашани, Глибоцького району в напрямку м. Чернівці на швидкості, що перевищує допустиму в межах населеного пункту. Наближаючись до ресторану «Надія», №1«А» вказаної вулиці, біля якого розташований нерегульований пішохідний перехід, водій ОСОБА_6 , не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, допустила наїзд на неповнолітнього пішохода ОСОБА_7 , який переходив проїжджу частину дороги в межах пішохідного переходу, рухаючись зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітньому пішоходу ОСОБА_7 , 2001 року народження, заподіяно тілесні ушкодження у вигляді зламів тім`яної, скроневої та потиличної кісток зліва з поширенням на основу черепа, забою головного мозку важкого ступеня, крововиливу підоболонки головного мозку, забійної рани волосяної частини голови, черезвиросткового внутрішньо-суглобового перелому правої плечової кістки, черезвиросткового перелому правої великогомілкової кістки, перелому голівки правої малогомілкової кістки, які у відповідності до висновку комісійної СМЕ № 119 мд від 09.11.2018 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою «небезпека для життя».
Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїла в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б), 12.4 та 18.1 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, відповідно до яких:
п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
пп. б) п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год.;
п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що він є батьком обвинуваченої ОСОБА_6 . Безпосереднім очевидцем обставин ДТП він не був. Проте, одразу як йому стало відомо про це, він прибув до лікарні швидкої медичної допомоги та надавав грошові кошти на першочергово необхідні медичні препарати для лікування ОСОБА_7 , а також придбав спеціальний матрац для нього. В подальшому родичі ОСОБА_7 відмовились приймати будь яку фінансову допомогу від нього, а також не змогли пробачити вчинене його дочці.
Крім повного визнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 її вина у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується також дослідженими в ході розгляду справи письмовими доказами:
-протоколом огляду місця ДТП від 23.07.2017 року з доданими до нього схемами та фототаблицями, в яких відображені та описані результати огляду місця ДТП (а.с. 12-21);
-висновком лікаря КМУ Чернівецького обласного наркологічного диспансеру щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.07.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_10 24.07.2017 року о 00 годин 10 хвилин в стані алкогольного сп`яніння не перебувала (а.с. 39)
- висновком судової автотехнічної експертизи №621 - А від 22.08.2017 року, відповідно до якого робоча гальмівна система автомобіля марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , на момент огляду перебувала в працездатному стані. Несправностей в гальмівній системі, які б могли спричинити ДТП не виявлено.(а.с. 56-59);
- висновком експерта за результатами проведення судової інженерно-траспортної експертизи №1 від 27.09.2018 року, згідно якого місце наїзду автомобіля марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_10 , на пішохода ОСОБА_7 знаходиться на правій смузі руху в напрямку м. Чернівці перед уламками скла та пластмаси, які позначені на Схемі до протоколу ОМП від 23.07.2017 року мітками 2 і 4 (а.с. 126-130);
- висновком судово-медичної експертизи №20-Г від 03.02.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 22 години 15 хвилин 23.07.2017 року по 11 годину 00 хвилин 01.09.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні ЛШМД м. Чернівці, де був виставлений діагноз: Політравма. Перелом склепіння основи черепа. Забій головного мозку важкого ступеня. При проведенні судово медичної експертизи останнього виявлено наступні тілесні ушкодження: забійна рана голови, злами кісток склепіння та основи черепа, забій головного мозку важкого ступеня, субдуральна гематома скроневої ділянки лівої гемісфери головного мозку, черезвиростковий внутрішньо-суглобовий перелом правої плечової кістки, черезвиростковий перелом правої великогомілкової кістки та голови малогомілкової кістки. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих, твердих предметів, ударів, що виникли цілком ймовірно внаслідок ДТП, які можуть відповідати строку та обставинам, вказаних в матеріалах справи та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя (а.с.143 -144);
- висновком комісійної судово-медичної експертизи №119 від 09.11.2018 року, згідно якого в момент первинного контакту з виступаючими (передніми частинами) транспортного засобу потерпілий, найвірогідніше, перебував у вертикальному положенні навстоячки і був обернений до наїжджаючого транспортного засобу правою бічною поверхнею тіла. Після первинного контакту з транспортним засобом в проекції зовнішньої поверхні правої гомілки у верхній третині відбулося закидання тіла на капот транспортного засобу, ковзання по ньому, співударяння правою поверхнею тіла, зокрема правого плеча з лобовим склом і подальше відкидання тіла на поверхню дорожнього покриття з додатковим травмуванням ділянкою лівої частини голови при співударянні з дорожнім покриттям (а.с. 168 -181);
- оглянутим в судовому засіданні речовим доказом диском для лазерних систем зчитування CD-RW, на якому міститься відеозапис з камер спостереження АЗС «SHELL», з якого вбачається, що за кермом автомобіля «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , перебувала ОСОБА_6 (а.с. 203);
- протоколом проведення слідчого експерименту від 15 лютого 2019 року з додатками до нього, в ході якого ОСОБА_6 показала на місці механізм вчинення нею ДТП із зазначенням безпосереднього місця розташування керованого нею транспортного засобу в момент наїзду на пішохода (а.с. 209-215)
- висновком експерта за результатами проведення інженерно-транспортної експертизи №117/19-29 від 22.02.2019 року, відповідно до якого у даній дорожній обстановці водію автомобіля «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 необхідно було діяти у відповідності до вимог п.п. 12.1, 12.4 та 31.4.5 (г). При заданому комплексі вихідних даних у діях водія ОСОБА_6 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.1, 18.1 ПДР України. При умові руху зазначеного автомобіля із швидкістю 100 км/год. водію ОСОБА_6 необхідно було дотримуватися і вимог п. 12.4 ПДР України. У даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 18.1. ПДР України, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням події ДТП. (а.с.223- 227).
Аналізуючи всі обставини справи, докази зібрані по справі в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що у вчиненому обвинуваченою ОСОБА_6 є склад злочину, передбачений ч.2 ст.286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.
Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд враховує всі обставини справи, характер та ступінь тяжкості вчиненого, в тому числі тяжкість заподіяних наслідків, а також наявні на момент вчинення ДТП дорожні умови, зокрема рівень освітленості даної ділянки дороги, те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, відноситься до категорії тяжких необережних злочинів, характеризуючі особу винної дані, її молодий вік, майновий стан обвинуваченої, повне визнання нею вини, позитивні характеристики по місцю реєстрації, проживання та роботи.
Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає: щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди.
Так, в ході розгляду справи судом встановлено, що потерпіла дійсно шкодує про вчинене, про що неодноразово вказувала в судовому засіданні та готова нести будь-яке покарання, визначене судом. Крім того, з пояснень сторони захисту, що не заперечувались і стороною обвинувачення, вбачається, що ОСОБА_6 безпосередньо після вчинення ДТП давала зізнавальні показали, які, проте, не брались до уваги органом досудового розслідування. В подальшому, під час досудового розслідування захисником ОСОБА_6 було надано стороні обвинувачення відеозапис з камер спостереження АЗС «SHELL», з якого вбачається, що за кермом автомобіля «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , незадовго до наїзду на пішохода ОСОБА_7 перебувала саме вона - ОСОБА_6 . Згодом за добровільної участі ОСОБА_6 15 лютого 2019 року було проведено слідчий експеримент, в ході якого остання показала на місці механізм вчинення нею ДТП. Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку суду, свідчать про наявність у ОСОБА_6 активного бажання сприяти розкриттю злочину та встановленню істини по справі.
Обтяжуючі обставини судом не встановлені.
Відповідно до ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З огляду на викладене вище, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити їй покарання із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження вчинення нею та іншими особами нових злочинів та відповідає принципу законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Вирішуючи цивільні позови ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в сумі 1000000 гривень та ОСОБА_11 до ОСОБА_6 та Страхової компанії «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування моральної, матеріальної шкоди та відшкодування матеріальної шкоди відповідно, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому.
Відтак, статус цивільного позивача в кримінальному провадженні не ототожнюється зі статусом потерпілого.
Щодо цивільного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди в сумі 1000000 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 1168 Цивільного кодексу моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.
Судом безпосередньо встановлено, що внаслідок винних дій відповідачки ОСОБА_6 у вигляді порушення ПДР ОСОБА_7 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи №20-Г від 03.02.2018 року, у зв`язку з якими позивач проходить по даний час тривале лікування та реабілітацію.
Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.95. за №4 із змінами, внесеними постановою № 5 від 25.05.2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Безумовним є те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 зазнав та продовжує зазнавати глибоких моральних та фізичних страждань, порушеними є всі його життєві зв`язки, а весь спосіб його теперішнього життя переформатований у відповідності до мети лікування та реабілітації.
При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, характер вчиненого злочину, глибину фізичних та душевних страждань, погіршення стану здоров`я потерпілого, порушення нормальних життєвих зв`язків, погіршення фізичних можливостей потерпілого, ступінь вини обвинуваченої, майновий стан сторін.
Разом з цим, суд не вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у частині відшкодування моральної шкоди саме в сумі 1000000 грн., так як немає і не може бути абсолютних критеріїв майнового виразу душевного болю, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням позивача і може мати суто умовний вираз. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд виходить з конкретних обставин, які мають суттєве значення, враховує добровільну часткову сплату обвинуваченою заподіяної моральної шкоди ОСОБА_7 в сумі 250000 грн., та, виходячи з вимог розумності й справедливості, вважає, що належному і дійсному її розміру відповідатиме сума в 200000 гривень.
Щодо цивільного позову ОСОБА_11 до обвинуваченої ОСОБА_6 та Страхової компанії «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування моральної, матеріальної шкоди та відшкодування матеріальної шкоди відповідно.
Вирішуючи зазначені вище позовні вимоги, суд також вважає за необхідне зазначити, що в ході розгляду справи достовірно встановлено, що внаслідок винних дій відповідачки ОСОБА_6 у вигляді порушення ПДР ОСОБА_7 заподіяні тяжкі тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи №20-Г від 03.02.2018 року, у зв`язку з якими останній проходить по даний час тривале лікування та реабілітацію. Всі витрати по лікуванню та реабілітації ОСОБА_7 несе його мати - ОСОБА_11 .
При цьому суд відхиляє доводи сторони захисту щодо неналежності, недостовірності та недопустимості журналу-ордеру, відомості по рахунку 361 за договором щодо реабілітації ОСОБА_7 , укладеним між ОСОБА_11 та ТзОВ «НПЦНР «Нодус», а також відповідної довідки за підписом директора зазначеного ТзОВ, оскільки відповідачем не надано будь яких доказів, які б спростовували докази позивача в цій частині.
В основу своїх висновків щодо обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_11 в частині витрат, понесених на реабілатцію сина ОСОБА_7 , суд ставить також і досліджену в ході розгляду справи медичну документацію, зокрема, виписки з медичної карти стаціонарного хворого, в яких в якості рекомендацій лікаря зазначена необхідність проведення реабілітації. Суд також бере до уваги пояснення представника позивачів щодо неможливості проведення відповідних реабілатційних заходів в будь-якомй іншому медичному закладі України, окрім «НПЦНР «Нодус».
Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Як вбачається з полісу страхування №АК4460510, виданого ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» ліміт відповідальності страховика становить 200000 грн., франшиза 1000 грн.
При таких обставинах загальний розмір матеріальної шкоди, заподіяної обвинуваченою ОСОБА_6 цивільній позивачці ОСОБА_11 , складає 3674016,02 грн., з яких з відповідача ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» підлягає стягненню 199000 грн., а безпосередньо з обвинуваченої - ОСОБА_6 3475016,02 грн.
Крім того, згідно п.2 ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Безумовним є те, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та раптово виниклою потребує в його постійному лікуванні та сторонньому догляду, позивачка ОСОБА_11 зазнала та продовжує зазнавати глибоких моральних та душевних страждань, порушеними є всі її соціальні зв`язки, плани на майбутнє, весь спосіб її теперішнього життя на даний час зведений до необхідності здійснення постійного догляду за сином.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За таких обставин суд вважає за необхідне зазначені вище процесуальні витрати стягнути з обвинуваченої на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд,-
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом трьохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки та на підставі ст. 76 КК України зобов`язати її періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 200000 (двісті тисяч) гривень.
Цивільний позов ОСОБА_11 до ОСОБА_6 та Страхової компанії «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути із ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Глибочицька, 44 на користь позивачки ОСОБА_11 матеріальну шкоду в розмірі 199000 (сто дев`яносто дев`ять тисяч) гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Речові докази: спеціальні пакети Експертної служби МВС України №№3666718,3666719, в яких знаходяться об`єкти дослідження знищити.
Автомобіль марки «Dacia Logan», номерний знак НОМЕР_1 , повернути вланику.
Диск СD-RW з відеозаписами з камер відеоспостереження, АЗС «Шелл», фірми виробника «Videx» з написом «Фрагмент відеозапису з АЗС «Шелл» 23.07.2017 року» залишти в матеріалах справи.
На вирок суду може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцького районного суду Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.
СУДДЯ: