Справа № 598/382/19
провадження № 1-кп/598/119/2019
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2019 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі кримінальну справу за №598/382/19 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого по АДРЕСА_2 , не депутата, раніше судимого:

1.16.02.1982 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.81, ст.14 КК України на 2 роки позбавлення волі, 18.12.1983 року звільненого по відбуттю покарання;

2.19.08.1987 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.81, ст.14 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, 01.03.1990 року звільненого по відбуттю покарання;

3.05.05.1992 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.81, ч.1 ст.89, ст.42, ст.14 КК України на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, 27.02.1993 року звільненого по відбуттю покарання;

4.06.12.1993 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.81, ч.1 ст.89, ст.42, ст.14 КК України на 4 роки позбавлення волі з конфіскацією майна, 27.06.1997 року звільненого по відбуттю покарання;

5.05.12.1997 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.4 ст.81, ч.1 ст.89, ст.42, ст.14 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 06.09.2002 року звільненого по відбуттю покарання;

6.10.03.2004 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.309, ст.70 КК України на 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 08.09.2009 року звільненого по відбуттю покарання;

7.02.03.2012 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263, ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, 31.12.2014 року звільненого умовно-достроково на 5 місяців 5 днів;

8.10.11.2017 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.70, ст.75 КК України на 2 роки обмеження волі з іспитовим строком 1 рік;

9.23.11.2018 року Збаразьким районним судом Тернопільської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 3 роки позбавлення волі,

за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України,-

встановив:

28 червня 2018 року приблизно о 20 год. у обвинуваченого ОСОБА_4 , який перебував поблизу господарства ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , виник злочинний намір, направлений на викрадення чужого майна із приміщення житлового будинку вказаного господарства.

Далі, реалізовуючи свій злочинний намір, в той же день 28 червня 2018 року приблизно о 20 год., обвинувачений ОСОБА_4 , з метою викрадення чужого майна, проник на територію господарства ОСОБА_6 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, діючи із корисливих мотивів та корисливої мети, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, де проник у приміщення погреба, який був відчинений, звідки повторно таємно викрав десять скляних банок з домашньою консервацією (тушонкою), ємністю 0,5 літра кожна, вартістю 65 гривень за штуку, чим завдав потерпілій матеріальну шкоду на суму 650 гривень.

Продовжуючи злочинну діяльність, на початку листопада 2018 року в обідню пору доби, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на березі озера, що знаходиться в с. Витківці Збаразького району Тернопільської області, знайшов поліетиленовий пакет, в якому виявив корпус бойової наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 з вибуховою речовиною та бойовим запалом УЗРГМ-2, що в сукупності є бойовою наступальною осколковою ручною гранатою РГД-5, та є боєприпасам.

Далі, того ж дня, на початку листопада 2018 року в обідню пору доби, у нього виник злочинний намір направлений на незаконне поводження із бойовим припасом, а тому знайдену наступальну осколкову ручну гранату РГД-5, не здав до правоохоронних органів, а переніс до свого господарства по місцю проживання, що по АДРЕСА_1 , де без передбаченого законом дозволу зберігав до санкціонованого обшуку його господарства, а саме до 29 січня 2019 року, в ході якого було виявлено та вилучено боєприпас.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 є винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та поєднаного із проникненням у приміщення, та ч.1 ст.263 КК України, а саме незаконне придбання, зберігання та носіння бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.
26 лютого 2019 року, між прокурором ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_4 та його захисником ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості, з якою погодилася потерпіла ОСОБА_6 .

Згідно даної угоди, прокурор, обвинувачений та захисник дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України. При цьому обвинувачений у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень. Також, сторони узгодили покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1ст.263 КК України, покарання

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України до постановлення вироку Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2018 року, яким йому призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі, а тому на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2018 року більш суворим за даним вироком суду, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці.

- за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України після постановлення вироку Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2018 року, а тому на підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, необхідно частково приєднати не відбуте покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2018 року, та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців.

При цьому обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник погоджуються з таким видом і мірою покарання. В даній угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.472 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, які роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_4 .

Заслухавши учасників судового провадження, перевіривши вищевказану угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Закону, суд приходить до висновку, що вищевказана угода про визнання винуватості може бути затверджена з таких мотивів.

Відповідно до положень ч.ч.2, 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, за наданням всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Частиною 5 ст.469 КПК України передбачено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом встановлено, що злочини, передбачені ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч.3 ст.12 КК України, є тяжкі злочини, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень органами досудового розслідування здійснено правильно, угоду про визнання винуватості укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру, узгоджена сторонами міра покарання у виді позбавлення волі, передбачена санкціями ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, та покарання визначено відповідно ч.4 ст.70, ч.1 ст.71 КК України, зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України та її умови не суперечать іншим вимогам закону, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обґрунтованих і достатніх підстав вважати, що укладення угоди між сторонами не було добровільним, тобто є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також, що обвинувачений не має можливості виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, судом встановлено не було, що не заперечував у судовому засіданні і обвинувачений ОСОБА_4 .

Умови даної угоди про визнання винуватості відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

З огляду на вказане суд приходить до висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судової вибухотехнічної експертизи від 19 лютого 2019 року № 3-13/19 в сумі 1144 грн.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 лютого 2019 року між прокурором ОСОБА_7 , обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 , за письмовою згодою потерпілої ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню за №598/382/19.

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, призначивши йому узгоджене сторонами покарання:

за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки два місяці;

за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2018 року, більш суворим за даним вироком суду, визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2018 року, та за сукупністю вироків визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 03 червня 2019 року, з моменту його етапування з Державної установи «Маневицька виправна колонія (№42)» до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)», для участі в розгляді даної справи.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбутого покарання за цим вироком ту частину покарання, що відбута за вироком Збаразького районного суду Тернопільської області від 23 листопада 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судової вибухотехнічної експертизи від 19 лютого 2019 року № 3-13/19 в сумі 1144 грн.

Речові докази по справі:

- осколки бойової наступальної гранати РГД-5, що на зберіганні у Збаразькому відділенні поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області знищити;

- 4 банки ємністю 0.5 літра, що на зберіганні у Збаразькому відділенні поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області - повернути власнику ОСОБА_6 .

Даний вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1