Справа № 162/512/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2019 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 , його представника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000006 від 28 листопада 2012 року про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Залізниця Любешівського району Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, приватного підприємця, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_9 2 березня 2012 року, близько 20 години 30 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «УАЗ», р.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Лісоградська в с. Залізниця Любешівського району, не врахував дорожню обстановку, відповідно не зреагував на її зміну, рухаючись заднім ходом виїхав на проїзну частину дороги, де допустив зіткнення з мотоциклом марки «Вайпер», р.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 .

У результаті дорожньо транспортної пригоди водій мотоцикла ОСОБА_7 , згідно висновок судово медичної експертизи №101 від 6 червня 2013 року, отримав наступні тілесні ушкодження: відкритий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині, забійно рвані рани ділянок правового променево зап`ясного суглобу і V пальця лівої кисті, садна лівого коліна та кисті. За ступенем тяжкості відкритий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині за ознакою небезпеки для життя належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком судової комісійної експертизи №74/15; 9 18 від 1 вересня 2015 року наявні комплексні експертні дані відповідно до викладених у синтезуючому розділі мотивів свідчать про те, що при ДТП 1 березня 2012 року у мотоцикліста ОСОБА_7 утворились значні грубі тілесні ушкодження з правосторонньою локалізацією та суттєво менш значні зовнішні тілесні ушкодження зліва. Зокрема: відкриті осколкові переломи обох кісток правої гомілки в середній третині зі зміщенням уламків, а також забито рвані рани в ділянці правого променево зап`ясного суглобу; - на лівій кисті садна та рана п`ятого пальця, садна на лівому колінному суглобі.

Зазначені відкриті переломи кісток правої гомілки з локальною руйнацією м`яких тканин утворились від переважно ударної масивної дії тупого твердого предмету з елементами ковзання, так же, як і забито рвані рани в ділянці правого променево зап`ясного суглобу, що за відомих обставин ДТП було спричинено при травматичному контакті мотоцикліста ОСОБА_7 із задньою правою боковою частиною автомобіля УАЗ (д.н. НОМЕР_1 ) при зіткненні обох рухомих транспортних засобів. У процесі останньої стадії зіткнення (відкидання) мотоцикл втратив рівновагу з послідуючим падінням на лівий бік, що зумовило утворення зовнішніх тілесних ушкоджень, розташованих зліва від контакту з дорогою та просування по ній, а також чисельних пошкоджень на лівій боковій поверхні мотоциклу.

Особливості перебігу даної ДТП, з експертної точки зору, свідчать про зближення обох рухомих транспортних засобів перед їх зіткненням, що зумовило визначене контактування з автомобілем УАЗ та падіння мотоцикліста на лівий бік, а також їх напрямок переміщення до кінцевого розташування об`єктів, зафіксованих на схемі до протоколу огляду місця ДТП.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_9 п.п.2.3.б), 10.1, 10.9 та 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.3.б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

п. 10.9. перед початком руху, перестроюванням та будь якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб;

п. 12.3. у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для учасників руху об`їзду перешкоди.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_9 свою вину у інкримінованому злочині заперечив повністю, давши суду показання про те, що 2 березня 2012 року десь приблизно о 20 годині 30 хвилин він під`їхав до кафе «Олеся» щоб забрати деякі речі у ОСОБА_13 . На той момент була мряка, падав дощ і на землі розтавав сніг, а тому він під`їхав впритул до паркану кафе, біля якого стояли ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і власник вказаного закладу ОСОБА_16 , якому зробив зауваження про те, що під ногами велика калюжа і неможливо вийти з автомобіля. В момент, коли донька, яка сиділа в салоні авто, відкривала двері щоб вийти, він помітив, що в напрямку ОСОБА_17 рухався на швидкості приблизно 100 км/год. мотоцикл. Після цього відбувся удар в задню частину машини мотоциклом і за метрів 50 від транспортного засобу побачив, що на землі сидів ОСОБА_18 , мав травмовану ногу. ОСОБА_19 перев`язав своїм ременем ногу потерпілому, після чого викликали швидку, ДАІ та зателефонували батьку ОСОБА_18 . Від потерпілого відчувався запах спиртного. На місце ДТП приїжджали батько ОСОБА_18 і сестра, якій він дав 4 000 гривень для на лікування брата, хоча і не вважав себе винним, а просто вирішив добровільно допомогти. Цивільний позов заперечив повністю і просив його виправдати.

Потерпілий ОСОБА_7 суду дав показав, що 2 березня 2012 року він повертався на мотоциклі додому по вул. Лісоградській в с. Залізниця Любешівського району. Бачив, як біля кафе «Олеся» автомобіль заїхав на узбіччя і коли він був до даного транспортного засобу приблизно за 10 метрів, авто різко рушило заднім ходом. Хоч і рухався зі швидкістю 30-40 км/год., не мав можливості уникнути зіткнення. Просив обвинуваченого суворо покарати і задовольнити цивільний позов повністю, так як злочином йому були завдані тяжкі тілесні ушкодження, що потягнули великі витрати на лікування, а також спричинили моральні страждання.

Незважаючи на заперечення своєї вини, винуватість обвинуваченого у вчиненому злочині підтверджується показаннями свідків та наступними доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, досліджених судом, які є належними та допустимими, зокрема:

-протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 02 березня 2012 із додатками, в якому відображено місце знаходження транспортного засобу автомобіля УАЗ, д.р.н. НОМЕР_1 , після моменту зіткнення (схема дорожньо - транспортної пригоди) відносно проїзної частини дороги і збіччя та кінцеве розташування мотоцикла ( падіння на лівий бік мотоцикліста) (т.1 а.п.5-14);

-показаннями допитаного в якості свідка слідчого ОСОБА_20 , який суду показав, що у протоколі огляду місця дорожньо транспортної події лише зазначив ті обставини, які спостерігав на місці події, тобто здійснений ним в протоколі запис "наїзд на стоячий транспортний засіб" означає, що він спостерігав при огляді, що автомобіль перебував в нерухомому стані. Також свідок зазначив, що перед виїздом на огляд місця події зафіксував температуру навколишнього середовища на термометрі, який знаходився на вході у відділення міліції і дані заніс в протокол. Крім того, слідчий ОСОБА_20 показав суду, що автомобіль та мотоцикл з місця події були доставлені на територію Любешівського РВ УМВС у Волинській області, де були прийняті черговим, там і зберігалися до прийняття процесуального рішення. Мотоцикл марки «Вайпер», д.р.н. НОМЕР_2 , та автомобіль марки УАЗ, д.р.н. НОМЕР_1 , були належно оглянуті, сфотографовані, докладно описані в протоколі огляду. Заміри при огляді місця події проводились з понятими в присутності учасників слідчої дії. При цьому, зауважень у сторін не було;

На думку суду, вказаними показаннями свідка ОСОБА_20 спростовано безпідставність посилання сторони захисту на те, що наявність у вказаному протоколі запису «наїзд на нерухомий об`єкт» є безумовною виправдувальною складовою у доказуванні вини ОСОБА_9

-протоколом огляду мотоцикла марки «Вайпер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , від 3 березня 2012 року зафіксовано наявність наступних пошкоджень, а саме: розбитий передній лівий покажчик повороту, пошкоджена від тертя передня ліва пластмасова основа, пошкодження від тертя задня ліва пластмасова основа відбита ліва ручка віджиму щеплення, після падіння рульове управління зігнуте в бік: ширина руля - 0, 615 м, вітрове скло та дзеркала заднього виду відсутні) (т.3 а.п.139 141);

-показаннями свідка ОСОБА_21 , який зазначив, що він на території Любешівського РВ проводив вищевказаний огляд мотоцикла та ним через технічну помилку було зазначено невірний номер транспортного засобу, а саме НОМЕР_3 замість НОМЕР_2 , який є правильним номерним знаком, що підтверджує відсутність підстав для визнання вказаного доказу недопустимим за клопотанням сторони захисту;

-протоколом огляду автомобіля марки УАЗ, д.р.н. НОМЕР_1 , від 03 березня 2012 року зафіксовано наявність наступних пошкоджень, а саме: пошкодження правої задньої часини автомобіля - деформовано заднє праве крило, розбитий задній правий бампер, розбита задня права фара (т.1 а.п.25-28);

-протоколом огляду предметів від 12 грудня 2014, а саме мотоцикла марки «Вайпер», р.н.з. НОМЕР_2 , із додатком, протоколом огляду предметів від 10 лютого 2015, а саме автомобіля марки «УАЗ», р.н.з. НОМЕР_1 , із додатком (а.п.139 141, 145 - 147 т.3, а.п. 25-28 т.1);

Суд звертає увагу, що огляди мотоцикла 12 грудня 2014 року та автомобіля 10 травня 2015 проводились з дозволу власників даного майна, тобто в даному випадку потерпілого та обвинуваченого, і будь-яких скарг від них щодо незаконного огляду транспортних засобів в ході виконання відповідної судової експертизи не надходило, а тому відсутні підстави для визнання відповідних протоколів оглядів від 12 грудня 2014 та 10 лютого 2015 недопустимими доказами.

-висновком експерта № 101 від 06 червня 2013 року щодо ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зафіксовано слідуючі тілесні ушкодження: відкритий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині; забійно рвані рани ділянок правого променеево зап`ясного суглобу і V пальця лівої кисті; садна лівих коліна і кисті. За ступенем тяжкості відкритий перелом обох кісток правої гомілки в середній третині за ознакою небезпеки для життя належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень (п.2.1.3. «Правил судово медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17 січня 1995 року); забійно рвані рани ділянок правого променево зап`ясного суглобу і V пальця кисті відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (від 6 до 21 дня) розлад здоров`я (п.2.3.3. вказаних вище Правил..»); решта тілесних ушкоджень, виявлених у потерпілого, відносяться до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5. вказаних вище «Правил…») (т.1 а.с.130 131);

-висновком експерта № 47 від 31 липня 2012 року згідно якого встановлено, що зіткнення рухомого мотоцикла з автомобілем могло статися як внаслідок удару в стоячий автомобіль так і удару рухомим автомобілем, у той же час слід зазначити, що важкість травм правої гомілки потерпілого та характер пошкодження правого заднього крила і бампера причетного автомобіля зі слідами ковзання може свідчити про те, що більш ймовірно автомобіль рухався (т.1 а.п. 150 159);

-висновком судової транспортно- трасологічної експертизи № 266 від 29 листопада 2012, згідно якого встановлено, що місце наїзду мотоцикла «Вайпер» під керуванням ОСОБА_7 на автомобіль УАЗ під керуванням ОСОБА_9 знаходиться на правій смузі руху проїзної частини вул. Лісоградська с. Залізниця у напрямку с. Лобна, Любешівського району (т.1 а.п.187);

-висновком судової експертизи обставин та механізму ДТП № 221 від 05 грудня 2013 року, згідно якого в дорожній ситуації № 2 - автомобіль марки УАЗ рухався заднім ходом (згідно показів ОСОБА_22 ) Момент виникнення небезпеки для водія мотоцикла «Вайпер» виникає з моменту початку руху автомобіля УАЗ. В заданій дорожній ситуації з технічної точки зору водій мотоцикла «Вайпер» ОСОБА_23 не мав технічної можливості уникнути зіткнення транспортних засобів шляхом застосування негайного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху, оскільки відстань від мотоцикла до місця зіткнення менша ніж величина зупиночного шляху мотоцикла в умовах місця події (т.2 а.п. 129 133);

-висновком експерта № 188/14 від 16 липня 2014 року комісійної судово - медичної експертизи, проведеної в Державній установі «Головне бюро судово медичної експертизи МОЗ України» у ОСОБА_7 мають місце ушкодження, які за ознакою небезпеки для життя відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (т.3 а.п.80 88);

-висновком експерта № 74/1 5;9-18 від 01 вересня 2015 року комплексної судової медико-автотехнічної експертизи, згідно якого наявні комплексні експертні дані, відповідно до викладених у синтезуючому розділі мотивів, свідчать про те, що при ДТП 02 березня 2012 року, у мотоцикліста ОСОБА_7 утворились значні грубі тілесні ушкодження з правосторонньою локалізацією та суттєво менш значні зовнішні тілесні ушкодження зліва. Зокрема: - відкриті осколкові переломи обох кісток правої гомілки в середній третині із зміщенням уламків, а також забито-рвані рани в ділянці правого променево- зап`ясного суглобу; - на лівій кисті садна та рана п`ятого пальця, садна на лівому колінному суглобі. Зазначені відкриті переломи кісток правої гомілки з локальною руйнацією м`яких тканин утворились від переважно ударної масивної дії тупого твердого предмету з елементами ковзання так же як і забито-рвані рани в ділянці правого променево-зап`ясного суглобу, що за відомих обставин ДТП було спричинено при травматичному контакті мотоцикліста ОСОБА_7 із задньою правою боковою частиною автомобіля УАЗ (д.н. НОМЕР_1 ) при зіткненні обох рухомих транспортних засобів. У процесі останньої стадії зіткнення (відкидання) мотоцикл втратив рівновагу з послідуючим падінням на лівий бік, що зумовило утворення зовнішніх тілесних ушкоджень розташованих зліва від контакту з дорогою та просування по ній, а також чисельних пошкоджень на лівій боковій поверхні мотоциклу. Особливості перебігу даної ДТП, з експертної точки зору, свідчать про зближення обох рухомих транспортних засобів перед їх зіткненням, що зумовило визначене контактування з автомобілем УАЗ та падіння мотоцикліста па лівий бік, а також їх напрямок переміщення до кінцевого розташування об`єктів, зафіксованих на схемі до протоколу огляду місця ДТП (т.4 а.п.17 34);

Вищевказані підсумки підтверджуються також висновком комплексної судово-медичної автотехнічної № 106/17; 19/12-1 /44/45-СЕ/17 від 26 травня 2017 року, з якого вбачається, що первинне контактування мало місце в правій задній боковій частині автомобіля, а саме заднє крило, з послідуючим контактуванням з правою з правою кутовою частиною заднього бамперу, правим заднім блок - ліхтарем та металевою трубою, розташованою під заднім бампером. Зазначене свідчить про зближення обох рухомих транспортних засобів з контактом мотоцикліста з рухомим автомобілем УАЗ, яке призвело до падіння ОСОБА_7 з мотоциклом на лівий бік у напрямку руху автомобіля, що має значно більшу масу (т.5 а.п.226 247).

Зважаючи на вищевказані висновки, суд не приймає до уваги показання свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , які є суперечливими, непослідовними в частині зазначення свого місцезнаходження та знаходження інших осіб в момент ДТП та узгоджуються лише в тому, де, на їх думку, перебував автомобіль в момент ДТП, а саме безпосередньо перед огорожею кафе «Олеся» повністю на узбіччі та що автомобіль не рухався.

Крім того, під час допиту свідки ОСОБА_24 та ОСОБА_15 вказали, що перебувають в родинних відносинах з обвинуваченим, а саме є шваграми, а ОСОБА_16 є його кумом, що також дає суду обґрунтовані підстави ставити під сумнів правдивість їх показань.

Суд також не приймає до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_9 з приводу того, що автомобіль ним виставлявся за вказівкою слідчого і сестри потерпілого ОСОБА_25 та сприймає як спосіб уникнути відповідальності, оскільки спростовуються доказами, дослідженими судом.

Також судом досліджувались процесуальні рішення органу досудового розслідування про неодноразову відмову в порушенні кримінальної справи та рішення про закриття кримінальної справи (провадження). Дані процесуальні рішення були скасовані, як необґрунтовані та безпідставні.

Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 05.04.2012, мотоцикл марки «Вайлер» д.р.н. НОМЕР_2 та автомобіль марки «УАЗ» д.р.н. НОМЕР_1 були повернуті їх власникам, зокрема потерпілому та обвинуваченому.

Щодо ряду клопотань захисника ОСОБА_11 про визнання доказів недопустимими, то суд зазначає наступне.

Так, відповідно до доктрини «плодів отруєного дерева» неприпустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Ця доктрина передбачає заборону використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів, визнаних недопустимими. Тобто слід надавати оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду вцілому. Тобто, якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то і отримані у незаконний спосіб докази можуть бути прийнятними (див. рішення ЄСПЛ у справі «Хан проти сполученого Королівства»).

Таким чином, посилання захисника на недопустимість доказів є безпідставними.

Жодних підстав для застосування доктрини «плодів отруєного дерева» у даному кримінальному провадженні суд не вбачає.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керую транспортним засобом, що заподіяли тяжке тілесне ушкодження потерпілому, ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.
При призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_9 вчинив тяжкий злочин, однак з необережності.

Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання, судом не встановлено.

Не залишаються поза увагою суду також дані про особу обвинуваченого, а саме те, що до кримінальної відповідальності він раніше не притягувався, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, одружений.

У відповідності з ст. 65 КК України, п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також з врахуванням наслідків, що настали, та ставленням винного до своїх дій.
За змістом частин 2 та 3 ст. 50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Проаналізувавши обставини справи, а також враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, а також позицію потерпілого, суд приходить висновку, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як ним самим, так і іншими особами, можливе при призначенні йому покарання у виді позбавлення волі зі встановленням іспитового строку та з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

В даному провадженні такий позов заявлено не було, що не позбавляє в подальшому заклад охорони здоров`я чи прокурора в його інтересах звернутися до суду з цивільним позовом.

Відповідно до положень статей 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, особою яка її завдала, і така шкода може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода полягає у фізичному болі та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
На підставі вищевказаних норм закону, дослідивши надані суду письмові докази та заслухавши пояснення потерпілого та його представника з приводу позову, суд приходить висновку, що згідно уточнених позовних вимог (а.п. 46-48 т.6) про відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди, позов слід задовольнити частково, стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 41 152 гривні 62 копійки витрат на лікування, 110 585 гривень втраченого заробітку, 20 000 гривень витрат на правову допомогу та 150 000 гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Визначаючи розмір моральної шкоди суд виходив з засад розумності, виваженості, справедливості та вважає, що визначена сума моральної шкоди, з врахуванням ступеню спричиненої шкоди, відповідає обсягу та характеру спричинених страждань потерпілого та характеру вимушених змін у його життєвих стосунках.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Виходячи з вищевикладеного,з обвинуваченого підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з проведенням по кримінальному провадженню судових експертиз.
Запобіжний захід не обирався, речові докази відсутні, арешт на майно накладено не було.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, призначивши покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_9 від призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_9 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 41 152 гривні 62 копійки витрат на лікування, 110 585 гривень втраченого заробітку, 20 000 гривень витрат на правову допомогу та 150 000 гривень моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Запобіжний захід не обирався, речові докази відсутні, арешт на майно накладено не було.
Стягнути з ОСОБА_9 в користь держави витрати на залучення експертів: автотехнічної експертизи дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди на суму 1226 грн. 00 копійок, судової транспортно-трасологічної експертизи на суму 392 гривні, судової автотехнічної експертизи на суму 392 гривні, судової автотехнічної експертизи на суму 391 гривні 20 копійок, транспортно-трасологічної експертизи на суму 2 460 гривень, всього на загальну суму 4861 гривень 20 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя
Маневицького районного суду ОСОБА_1