Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 вересня 2019 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
представників ПП «Вілєнта» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_6 , представника власника майна ПП «Вілєнта» - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 12 вересня 2019 року про часткове задоволення клопотання про арешт майна (ЄРДР №0000023),
В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 вересня 2019 року частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна.
Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення не представлено беззаперечних доказів того, що вилучена м`ясопродукція відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України.
Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню через невідповідність фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує на те, що вилучені в ході проведеного 07 серпня 2019 року, на підставі ухвали слідчого судді, огляду залишки товарно-матеріальних цінностей ПП «Вілєнта», а саме: м`ясопродукція, відповідають критеріям ст.98 КК України, можуть бути використані як доказ факту чи обставин вчиненого кримінального правопорушення, підлягають обов`язковій товарознавчій експертизі. У зв`язку із цим, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повністю задовольнити клопотання слідчого про арешт майна, вилученого 07 серпня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .
Представник власника майна ПП «Вілєнта» у поданій апеляційній скарзі вказує на незаконність висновків слідчого судді та їх невідповідність фактичним обставинам справи. Вказує, що підприємство є суб`єктом господарювання реального сектору економіки, яке здійснює імпорт м`ясопродукції на території України, що, в тому числі, стверджується виявленими, в ході проведеного огляду, вантажно-митними деклараціями з 2016 року, морозильними камерами та м`ясопродукцією, яка на законних підставах ввозиться на територію України. Тоді як вилучені кошти мали бути спрямовані на погашення заборгованості за оренду морозильної камери, що стверджується актом звірки з орендодавцем та поясненнями директора. Такий розрахунок в безготівковій формі підприємство не в змозі провести через арешт банківських рахунків на підставі ухвали слідчого суді від 01 серпня 2019 року. У зв`язку із цим, просить ухвалу слідчого судді в частині арешту грошових коштів в сумі 10 266 грн. змінити, в задоволенні клопотання старшого слідчого в цій частині, відмовити.
Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів, заперечив апеляцію представника власника майна, представників власника майна, які, кожен окремо, підтримали подану апеляційну скаргу та заперечили апеляцію прокурора, перевіривши матеріали клопотання за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного висновку.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону.
Згідно витягу ЄРДР вбачається, що проводиться досудове розслідування щодо фінансового господарської діяльності, без відповідного документального оформлення таких операції, що призвело до фактично ненадходження до бюджету коштів у вигляді податку на прибуток у великих розмірах, тобто за ч.2 ст.212 КК України.
Також встановлено, що 07 серпня 2019 року на підставі ухвали слідчого судді від 01 серпня 2019 року проведено огляд на території та в приміщеннях за адресою: вул. Лідавська, 1 м. Луцьк Волинська область. В ході проведеного огляду виявлено та вилучено, в тому числі, залишки товарно-матеріальних цінностей ПП «Вілєнта», а саме: м`ясопродукцію, а також грошові кошти в сумі 10266 грн., які були описані та вилучені, згідно протоколу огляду місця події.
Так як слідчий суддя відмовив у накладенні арешту лише на зазначену продукцію та задовольнив клопотання про арешт грошових коштів, а прокурор та представник власника майна, оскаржують рішення в цій його частині, тому в апеляційному порядку ухвала слідчого судді перевіряється на предмет її законності в межах поданих апеляційних скарг.
При цьому, матеріали клопотання містять достатні докази, в розумінні КПК України, які підтверджують необхідність арешту тимчасово вилучених грошових коштів, які, у відповідності до ст.98 КПК України, мають значення речових доказів. І обґрунтованих доводів для прийняття рішення про повернення зазначених коштів представниками власника майна, як в суді першої, так і апеляційної інстанції наведено не було.
Водночас, слідчий суддя правильно відмовив у накладенні арешту на вилучену м`ясопродукцію, врахувавши, при цьому, специфіку її зберігання, термін придатності, відповідність критеріям, визначених ч.2 ст.167 КПК України, а також його наслідки в частині запобігання спричинення збитків та перешкоджання господарській діяльності підприємства.
У зв`язку із чим, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, розглянувши клопотання, обгрунтовано частково задовольнив клопотання про арешт майна, тому апеляційні скарги прокурора та представника власника майна підлягають залишенню без задоволення.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_6 та представника власника майна ПП «Вілєнта» - ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 12 вересня 2019 року без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: