Справа № 214/4219/19
1-кп/214/691/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2019 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000044 від 29.05.2019 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Луганка, Петрівського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та інших осіб не має, військовослужбовця військової служби за контрактом, який займає посаду стрільця 3 відділення 3 патрульного взводу 1 патрульної роти 1 патрульного батальйону, військове звання солдат, є ветераном війни та учасником бойових дій, раніше не судимого,

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14.01.2015, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №113-VІІІ від 15.01.2015, відповідно до ст.106 ч.1 п.п.1, 17, 20, ст.112 Конституції України та ст.ст.4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 оголошено проведення, зокрема, на території Кіровоградської області часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України,» №1932-ХІІ від 06.12.1991 та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993, особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

28.02.2018, ОСОБА_4 , на добровільній основі уклав контракт на 3 роки, про проходження військової служби у Національній Гвардії України, на підставі ст. 20 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». 28.02.2018, ОСОБА_4 ,згідно з наказом №7 о/с командира військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , по стройовій частині зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення, та призначений на посаду стрільця 3 відділення 3 патрульного взводу 1 патрульної роти 1 патрульного батальйону, у військовому званні солдат.

Згідно ст.24 ч.1 п.2 Закону України, «Про військовий обов`язок і військову службу», №2232-ХІІ від 25.03.1992 з 28.02.2018 ОСОБА_4 , набув статусу військовослужбовця і під час проходження військової служби повинен, окрім іншого, дотримуватися вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 119, 120 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4, 5, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, та умов укладеного контракту, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

На початку травня 2019 року, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, ОСОБА_4 вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог не з`явився до військової частини НОМЕР_1 НГУ, був відсутній без поважних причин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до військової частини НОМЕР_1 НГУ та виконувати обов`язки військової служби, у визначений час 03.05.2019 о 08 год. 00 хв. без дозволу командування не з`явився до військової частини НОМЕР_1 НГУ, а направився до місця свого проживання: АДРЕСА_2 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

28.05.2019 о 08 год. 00 хв., тобто більше ніж через десять діб, але не більше місяця, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 , добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 НГУ та заявив про себе та вчинений злочин.

Таким чином, обвинувачується ОСОБА_4 , який являючись військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 НГУ, яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , на посаді стрільця 3 відділення 3 патрульного взводу 1 патрульної роти 1 патрульного батальйону, у військовому званні солдата, діючи в умовах особливого періоду, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи об`єктивні можливості своєчасно прибути до цієї частини та виконувати обов`язки військової служби, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-ХІV від 24.03.1999, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, та умов укладеного контракту у визначений час 03.05.2019 о 08 год. 00 хв. до військової частини НГУ умисно без поважних причин та без дозволу командування не з`явився і командуванню про своє прибуття не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а направився до місця свого проживання: АДРЕСА_2 , де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення у військову частину, та виконання службових обов`язків, звернення до правоохоронних, інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього. 28.05.2019 о 08 год. 00 хв., тобто більше ніж через десять діб але не більше місяця, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, добровільно та з власної ініціативи ОСОБА_4 прибув до військової частини НОМЕР_1 НГУ і заявив про себе та вчинений злочин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 належить кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

Прокурор в підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згодний з видом покарання, яке до нього буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 , вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечували щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди з таких підстав.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення про затвердження угоди.

При проведенні підготовчого судового засідання судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє: права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання; інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а також наслідки невиконання угоди, відповідно до ст. 476 КПК України.

Суд також переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченим угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь - яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

За таких підстав, суд вважає доведеним в підготовчому засіданні, що ОСОБА_4 у визначений час 03.05.2019 о 08 год. 00 хв. без дозволу командування не з`явився до військової частини НОМЕР_1 НГУ, а направився до місця свого проживання, де став проводити час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління за наявності реальної можливості для цього. 28.05.2019 о 08 год. 00 хв., тобто більше ніж через десять діб, але не більше місяця, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, побоюючись кримінальної відповідальності за вчинений злочин, ОСОБА_4 , добровільно та з власної ініціативи прибув до військової частини НОМЕР_1 НГУ та заявив про себе та вчинений злочин. У зв`язку з наведеним, дії ОСОБА_4 було правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України за ознаками: нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчиненого в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби).

При призначені покарання визначеного угодою від 06.06.2019 року суд, у відповідності до положень ст.ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченому визначаються з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч. 1 ст. 19 КК України (Т. 2 а.с.30).

Крім того, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченого, який за місцем служби характеризується з негативної сторони (Т. 2 а.с.46), раніше не судимий (Т. 2 а.с. 31 ), на обліку в КЗ «Петрівська центральна районна лікарня» у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога не перебуває (Т.2 а.с. 30), учасника бойових дій (т.2 а.с. 77).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості, покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із застосуванням ст. 75 КК України, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік та поклавши на останнього обов`язки, передбачені п. 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 314, 369, 371-374, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 06 червня 2019 року про визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000044 від 29.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 06.06.2019 року покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1