Справа № 159/2243/19
Провадження № 1-кп/159/247/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської обл.
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. кримінальне провадження № 120 190 301 100 005 57 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головного Любомльського району Волинської області, гр. України, з середньою освітою, розлученого, мешканця АДРЕСА_1 , фактичного мешканця зі слів АДРЕСА_2 , розлученого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 о 19 год. 14.03.19 р., знаходячись на подвір`ї буд. АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , 86 р. н., з яким перед цим розпивав спиртні напої, та, застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, для подолання можливого опору останнього, наніс тому два удари ліктем правої руки по голові, чим збив потерпілого з ніг, після чого відкрито викрав із внутрішньої кишені його куртки мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J5» вартістю 2 500 грн, із карткою пам`яті ємкістю 2 Гб невстановленої марки вартістю 80 грн, сім картками мобільного оператора «ВФ Україна» вартістю 25 грн та «Київстар», що не становить майнової цінності, на рахунках яких грошові кошти були відсутні, а також з кишені штанів гроші в сумі 60 грн та шкіряний гаманець вартістю 200 грн, у якому знаходились грошові кошти в розмірі 300 грн. і посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , що не становить майнової цінності, після чого залишив місце скоєння злочину, отримавши, тим самим, реальну можливість розпорядитись викраденим майном та грошима на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому майнової шкоди на загальну суму 3 165 грн.

Своїми умисними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), поєднаному з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 186 КК України.

Вказане вище обвинувачення пред`явлено обвинуваченому за обвинувальним актом, складеним 26.04.19 р. слідчим Ковельського ВП ГУ НП у Волинській області, що був затверджений тоді ж прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області.

03.05.19 р. обвинувальний акт надійшов до Ковельського міськрайсуду Волинської області разом з угодою про визнання винуватості, укладеною 25.04.19 р. між обвинуваченим у присутності його захисника, та прокурором Ковельської місцевої прокуратури Волинської області ОСОБА_3 зі згоди потерпілого у даному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні 10.10.19 р. прокурор просить угоду затвердити.

Обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні 10.10.19 р. також просять угоду затвердити.

За умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений беззастережно та у повному обсязі пред`явленого йому обвинувачення визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Потерпілий у даному кримінальному провадженні письмово надав свою згоду на укладення такої угоди. Сторонами угоди узгоджено міру покарання для обвинуваченого в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 р. із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком відповідно до положень ст. ст. 75, 76 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ч. 2 ст. 468, ч. ч. 2, 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим щодо тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Прокурором у судовому засіданні підтверджено добровільне та безумовне надання потерпілим письмової згоди на укладення такої угоди.

Судом встановлено, що наявні підстави для твердження про винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Покарання, узгоджене сторонами угоди для обвинуваченого, відповідає положенням загальних правил призначення покарання, передбачених КК України, зокрема, п. п. 1 - 2 ч. 1 ст. 65 КК України та положенням Загальної частини КК України.

Суд прийшов до переконання, що укладення угоди її сторонами, зокрема, обвинуваченим, є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; обвинувачений цілком усвідомлює свої права, розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані у разі затвердження угоди судом, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, своєї винуватості не заперечує, щиро розкаюється у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину та добровільно відшкодував збитки, завдані злочином, потерпілому.

На переконання суду умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам сторін та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження такої.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується обвинувачений.

Виходячи з викладеного угода про визнання винуватості підлягає затвердженню як така, що відповідає вимогам закону.

Речових доказів та процесуальних витрат у справі немає.

Цивільний позов у справі заявлено, однак надійшла заява про залишення його без розгляду. Тому цивільний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 468, 469, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 25 квітня 2019 року у кримінальному провадженні № 120 190 301 100 005 57 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він на протязі іспитового строку терміном 2 (два) роки не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього, відповідно до ст. 76 КК України обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:ОСОБА_1