Справа № 161/9638/19
Провадження № 1-кп/161/793/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 25 липня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
потерпілого - ОСОБА_5 ,
представника потерпілого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0004250 що надійшов з Луцької місцевої прокуратури 07.06.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр.України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, не судимого,
- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 08 вересня 2018 року близько 22.58 год., знаходячись за адресою: м. Луцьк, вул. Львівська, 61, усвідомлюючи, що його особистий номер телефону НОМЕР_1 використовується, як спосіб верифікації з підтвердженням клієнта АТ КБ «ПриватБанк» потерпілого ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, використовуючи власний планшет марки «Samsung», в якому знаходилась SIM-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з номером НОМЕР_1 та послугу зняття готівки в банкоматі без картки, після введення вказаного номеру мобільного телефону, за допомогою банківського автомату самообслуговування, що належить АТ КБ «ПриватБанк», зняв готівку з банківського рахунку № НОМЕР_2 та таємно викрав грошові кошти у розмірі 1700 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Він же, повторно, 17 вересня 2018 року, у період часу з 11.00 год. по 11.23 год., усвідомлюючи, що його особистий номер телефону НОМЕР_1 використовується, як спосіб верифікації з підтвердженням клієнта АТ КБ «ПриватБанк» потерпілого ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, знаходячись за адресою: м. Луцьк, пр. Молоді, 14, використовуючи власний планшет марки «Samsung», в якому знаходилась SIM-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з номером НОМЕР_1 та послугу зняття готівки в банкоматі без карти, після введення вказаного номеру мобільного телефону, за допомогою банківського автомату самообслуговування, що належить АТ КБ «ПриватБанк», зняв готівку з банківського рахунку № НОМЕР_2 та таємно викрав грошові кошти у розмірі 10 000 гривень, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Він же, повторно, 17 вересня 2018 року, близько 15.53 год., знаходячись за адресою: м. Луцьк, пр. Перемоги, 14, усвідомлюючи, що його особистий номер телефону НОМЕР_1 використовується, як спосіб верифікації з підтвердженням клієнта АТ КБ «ПриватБанк» потерпілого ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, використовуючи власний планшет марки «Samsung», в якому знаходилась SIM-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з номером НОМЕР_1 та послугу зняття готівки в банкоматі без карти, після введення вказаного номеру мобільного телефону, за допомогою банківського автомату самообслуговування, що належить АТ КБ «ПриватБанк», зняв готівку з банківського рахунку № НОМЕР_2 та таємно викрав грошові кошти у розмірі 1000 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Він же, повторно, 24 вересня 2018 року близько 18.20 год.,знаходячись за адресою: м. Луцьк, пр. Соборності, 6, усвідомлюючи, що його особистий номер телефону НОМЕР_1 використовується, як спосіб верифікації з підтвердженням клієнта АТ КБ «ПриватБанк» потерпілого ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, використовуючи власний планшет марки «Samsung», в якому знаходилась SIM-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з номером НОМЕР_1 та послугу зняття готівки в банкоматі без картки, після введення вказаного номеру мобільного телефону, за допомогою банківського автомату самообслуговування, що належить АТ КБ «ПриватБанк», зняв готівку з банківського рахунку № НОМЕР_2 та таємно викрав грошові кошти у розмірі 1 400 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Він же, повторно, 25 вересня 2018 року близько 14.53 год., знаходячись за адресою: м. Луцьк, пр. Молоді, 14, усвідомлюючи, що його особистий номер телефону НОМЕР_1 використовується, як спосіб верифікації з підтвердженням клієнта АТ КБ «ПриватБанк» потерпілого ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, керуючись метою таємного викрадення чужого майна, використовуючи власний планшет марки «Samsung», в якому знаходилась SIM-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з номером НОМЕР_1 та послугу зняття готівки в банкоматі без карти, після введення вказаного номеру мобільного телефону, за допомогою банківського автомату самообслуговування, що належить АТ КБ «ПриватБанк», зняв готівку з банківського рахунку № НОМЕР_2 та таємно викрав грошові кошти у розмірі 4 300 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Він же, повторно, 26 вересня 2018 року близько 00.14 год., з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення грошових коштів, наявних на рахунку банківської картки № НОМЕР_2 потерпілого ОСОБА_5 , відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», перебуваючи у невстановленому місці, використовуючи вищевказану банківську картку потерпілого, таємно викрав, шляхом оплати з картки послуги за номером платежу НОМЕР_3 , грошові кошти в сумі 300 грн., спричинивши останньому матеріальної шкоди.

Він же, повторно, 27 вересня 2018 року близько 17.50 год., знаходячись за адресою: м. Луцьк, по пр. Молоді, 21А, усвідомлюючи, що його особистий номер телефону НОМЕР_1 використовується, як спосіб верифікації з підтвердженням клієнта АТ КБ «ПриватБанк» потерпілого ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, використовуючи власний планшет марки «Samsung», в якому знаходилась SIM-картка оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» з номером НОМЕР_1 та послугу зняття готівки в банкоматі без карти, після введення вказаного номеру мобільного телефону, за допомогою банківського автомату самообслуговування, що належить АТ КБ «ПриватБанк», зняв готівку з банківського рахунку № НОМЕР_2 та таємно викрав грошові кошти у розмірі 1 800 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, тобто таємно викрав чуже майно, та таємно викрав чуже майно, вчинене повторно.
Під час судового провадження між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , зокрема, 25.07.2019 укладено угоду про примирення. Згідно з угодою сторони погоджуються про відсутність, на час її складання, матеріальних і моральних претензій з боку потерпілого, оскільки збитки повністю відшкодовані, та на об`єм визнання вини обвинуваченим, який повністю визнав винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів. Сторонами узгоджено наявність ряду пом`якшуючих обставин, якими є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданих збитків, а також того, що обвинувачений є особою молодого віку, не судимий, має на утриманні малолітню дитину та відсутність обтяжуючих обставин. В зв`язку з наведеним, погодили призначення йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.185 КК України, у виді штрафу. Таким чином, сторони узгодили, що ОСОБА_4 буде призначене наступне покарання: - за ст.185 ч.1 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень; за ст.185 ч.2 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, - у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст. 474 КПК України, усвідомлює свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, а потерпілий ОСОБА_5 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст.53, 65, 69 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, зважаючи, що узгоджене сторонами покарання, відповідає загальним правилам призначення покарань, дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити у матеріалах кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 474, 475, 377 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Угоду про примирення від 25.07.2019 у кримінальному провадженні №0004250, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.1, ст.185 ч.2 КК України та призначити йому покарання:
-за ст.185 ч.1 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

-за ст.185 ч.2 КК України, з застосуванням ст.69 КК України, - у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисячу сімсот) гривень.
Речові докази:
оптичний носій з інформацією та наявними документами на ньому, який вилучений 15.04.2019 у АТ КБ «ПриватБанк» - залишити у матеріалах кримінального провадження.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1