УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

Звертаючись зі скаргою заявник зазначає, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002816 від 31.07.2018 в рамках якого 22.12.2018 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2018 проведено обшук за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було вилучено мобільні телефони Iphone (IMEI НОМЕР_1 ), Iphone (IMEI НОМЕР_2 ), ноутбук Lenovo G450 №20022 чорного кольору та зарядний пристрій до нього.

Вважаючи, що вилучені під час проведення обшуків речі набули статусу тимчасово вилученого майна, оскільки арешт на спірне майно не накладався, а вилучене майно не входить до переліку щодо якого надано дозвіл на вилучення в ухвалі слідчого судді від 20.12.2018, просить визнати незаконними дії слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_5 щодо вилучення майна, визнати незаконною бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна та зобов`язати останнього повернути майно, вилучене під час проведення обшуку 22.12.2018.

Заявник та слідчий в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду скарги повідомлені належним чином та завчасно. Проте, зважаючи на неодноразову неявку учасників процесу, а також з огляду на правову позицію заявника, який 17.09.2019 подав до суду заяву про розгляд скарги у його відсутності, з урахуванням обмежених строків розгляду даної категорії справ та зважаючи на тривале перебування скарги у провадженні, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності заявника та слідчого за наявних доказів у матеріалах скарги.

Слідчий суддя, дослідивши додані до скарги матеріали, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.

До суду звернувся адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 зі скаргою в порядку ст.303 КПК України зазначаючи, що в рамках кримінального провадження №0002816 від 31.07.2018, досудове розслідування якого здійснюється ГСУ СБ України, 22.12.2018 проведено обшук за місцем реєстрації ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було вилучено мобільні телефони та ноутбук із зарядним пристроєм до нього, що належать ОСОБА_4 .

На думку заявника вказані речі набули статусу тимчасово вилученого майна, оскільки арешт на майно не накладався, а рішенням слідчого судді від 20.12.2018 відмовлено у задоволенні вимог щодо надання дозволу на вилучення, зокрема, комп`ютерної техніки та мобільних телефонів.

В обгрунтування зазначених обставин заявником долучено до скарги копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2018 на підставі якої було проведено обшук та копію протоколу обшуку від 22.12.2018.

Згідно протоколу обшуку від 22.12.2018, в ході проведення вказаної слідчої дії було вилучено документи та ноутбук Lenovo G450 №20022 чорного кольору та зарядний пристрій до нього.

При цьому, ухвалою слідчого судді від 20.12.2018 частково задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, а саме: предмети, речі і документи, що мають доказове значення для встановлення обставин вчинення вбивства ОСОБА_6 , планування та організації вбивств інших осіб, в тому числі, записні книжки, рукописні записи, які містять відомості щодо вступу у злочинну змову співучасників злочину, розроблення ними планів злочинної діяльності, способів нападу, придбання засобів та знарядь для вчинення умисних злочинів насильницького характеру; зброя, вибухові речовини, боєприпаси; засоби конспіративного зв`язку, негласного спостереження та негласного отримання інформації. В задоволенні решти вимог клопотання, зокрема, у наданні дозволу на вилучення комп`ютерної техніки, відмовлено.

Таким чином, згідно правил ч.7 ст.236 КПК України майно, яке не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, у даному випадку ноутбук, вважається тимчасово вилученим майном.
Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Положеннями ч.1 ст. 169 КПК України визначено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення безпідставним, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 КПК України, у разі скасування арешту майна.

У той же час, до матеріалів скарги заявником не долучено даних про те, що арешт на вилучене майно не накладався, а тому на час розгляду скарги по суті відсутні підстави вважати, що спірне майно має статус тимчасово вилученого майна.

Крім того, звертаючись зі скаргою адвокат ОСОБА_3 порушує питання щодо повернення мобільних телефонів Iphone (IMEI НОМЕР_1 ), Iphone (IMEI НОМЕР_2 ), втім до матеріалів скарги заявником не надано жодних доказів, які б свідчили про факт вилучення зазначеного майна, що позбавляє слідчого суддю можливості перевірити викладені у скарзі обставини на які посилається заявник.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України. Слідчі судді у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами ( ст. 26 КПК України).
Що стосується вимог заявника визнати незаконними дії слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_5 щодо вилучення майна та визнати незаконною бездіяльність слідчого яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна такі розгляду не підлягають, оскільки згідно правил ст.307 КПК України не передбачено винесення рішення про визнання незаконними дії та бездіяльність, а звернення із заявленими вимогами не передбачено ст.303 КПК України.

Враховуючи наведене, а також з огляду на відсутність у матеріалах скарги даних в обґрунтування заявлених вимог та належних доказів на підтвердження викладених заявником обставин, слідчий суддя не вбачає наявності підстав для задоволення скарги.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0002816 щодо неповернення вилученого під час проведення обшуку 22.12.2018.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя