Справа № 214/4114/19
1-кп/214/684/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000791 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , -
встановив:

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 на два місяці, оскільки злочин, у вчиненні якого обвинувачується останній, відноситься до категорії середньої тяжкості та вчинений ним в період іспитового строку, офіційно не працює, що свідчить про слабкість соціальних зв`язків, може переховуватись від суду та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому вважає, що існують ризики передбачені ст.177 КПК України.
Обвинувачений та його захисник, кожен окремо, заперечували проти клопотання прокурора, вважаючи за необхідне змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні злочину середньої тяжкості за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 5 років, вчинений під час випробувального терміну, не має міцних соціальних зв`язків та не працює, тому може переховуватися від суду, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Виходячи із встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_3 переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, впливати на свідків.
Приймаючи вище наведене, суд вважає, що прокурором доведені обставини, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а отже наявні підстави та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою строком на два місяці.
Також, суд бере до уваги правову позицію, викладену у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Разом з тим, приймаючи вказане вище рішення, хоча судом і враховано наявність у нього постійного місця проживання, однак зазначене не спростовує наявності ризиків за встановлених вище обставин.

За вище вказаних обставин клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_3 підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 110, 314-317, 369, 371 КПК України, суд, -

ухвалив:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, строком на два місяці, тобто строком до 13 серпня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1