У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 листопада 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2019 року.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

захисник ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2019 року у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбування покарання відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою засудженому ОСОБА_6 зарахувати у строк відбування покарання строк тримання під вартою з дня постановлення ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2017 року до 07.08.2017 р. (дня постановлення ухвали апеляційного суду Одеської області від 07 серпня 2017 р., якою ухвала Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2017 року залишена без змін).

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Посилається на те, що відповідно до довідки з ДУ «Південна виправна колонія № 51» ОСОБА_6 тримався під вартою з 14.03.2017 р. до 05.08.2017 р. в Ізмаїльському слідчому ізоляторі, з 05.08.2017 р. до 14.10.2017 р. в Одеському слідчому ізоляторі, з 14.10.2017 р. до 25.11.2017 р. Ізмаїльському слідчому ізоляторі. Вважає, що строк перебування ОСОБА_6 під вартою з 14.03.2017 р. є строком попереднього ув`язнення. Посилаючись на Закон України від 26.11.2015 р. № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», просить зарахувати даний строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст.75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2017 року засудженому ОСОБА_6 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та ОСОБА_6 направлений для відбування призначеного покарання за вироком. Визначено обчислювати йому строк відбування покарання з моменту взяття під варту, тобто з 10.03.2017 р.

З 10.03.2017 р. засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ «Вознесенська ВК №72».

Захисник ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням, в якому просить зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його тримання під вартою з 14.03.2017 р. до 05.08.2017 р. в Ізмаїльському слідчому ізоляторі, з 05.08.2017 р. до 14.10.2017 р. в Одеському слідчому ізоляторі, з 14.10.2017 р. до 25.11.2017 р. в Ізмаїльському слідчому ізоляторі із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції зазначив, що 10.03.2017 р. ОСОБА_6 взятий під варту внаслідок виконання вироку, який набрав законної сили. Строк перебування під вартою ОСОБА_6 з 10.03.2017 р. не є строком попереднього ув`язнення. У зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення клопотання захисника.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Засуджений ОСОБА_6 належним чином повідомлений про дату та час апеляційного розгляду. Клопотання про його виклик в судове засідання для участі в апеляційному розгляді він не подавав. За такого, враховуючи положення ч.4 ст. 401 КПК України, апеляційний розгляд відбувся у відсутність засудженого ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про необґрунтованість апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Дані вимоги судом першої інстанції дотримані при розгляді клопотання засудженого.

Як видно з матеріалів судового провадження, вироком Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2015 року ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2017 року засудженому ОСОБА_6 скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням та він направлений для відбування призначеного покарання за вищевказаним вироком. Визначено обчислювати йому строк відбування покарання з моменту взяття його під варту, тобто з 10.03.2017 р.

Таким чином, ОСОБА_6 був затриманий 10.03.2017 р. у зв`язку із виконанням ухвали Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10 березня 2017 року, яка постановлена судом у порядку, передбаченому ст. 537 КПК України. Строк тримання ОСОБА_6 під вартою з 10.03.2017 р. не є строком попереднього ув`язнення, а є строком відбування покарання ОСОБА_6 за вироком Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02 листопада 2015 року, який набрав законної сили.

Отже, вимоги апелянта про зарахування засудженому ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення не ґрунтуються на вимогах закону, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 424, 425, 532, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 серпня 2019 року у відношенні засудженого ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3