У Х В А Л А

04.07.2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю заявника ОСОБА_2 , секретаря судових засідань ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчих на прокурорів у кримінальних провадженнях, відомості про які внесено до ЄРДР №0004071 від 21.12.2018 року та №0000003 від 09.01.2019 року,. щодо нездійснення інших процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений КПК строк, -
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до Ужгородського міськрайонного суду зі скаргою на бездіяльність слідчого відділу Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, Ужгородської місцевої прокуратури, слідчих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в кримінальному провадженні № 0004071, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2018 за фактом викрадення всього майна членів його родини з квартири АДРЕСА_1 , а також у кримінальному провадженні № 0000003, розпочатому 09.01.2019 за фактом невиконання ухвал суду та відмови свідка ОСОБА_9 з`являтися до суду для дачі показань у кримінальному провадженні № 0004071.
У скарзі заявник зазначив, що викрадення майна триває з 07.10.2011 дотепер, вказані органи поліції і слідчі до цього часу не провели в жодній з цих справ жодної слідчої дії, уникають зустрічей з ним, а посадові особи прокуратури м. Ужгорода ні на бездіяльність слідчих ні на його скарги про бездіяльність слідчих не реагують. У скарзі просив зобов`язати вказані органи поліції і прокуратури та їх посадових осіб «негайно розпочати всі слідчі дії в кримінальних провадженнях №№ 0004071 і 0000003, встановити їм терміни для виконання цих слідчих дій та передати справи до суду для розгляду по суті».
На підставі наведеного скаржник просить суд визнати бездіяльність суб`єктів скарги у неналежному виконанні процесуальних дій та прийнятті процесуальних рішень у кримінальному провадженні № 0000495, відомості про яке внесено до ЄРДР 13.03.2014 року за ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 366 КК України та встановити строки для прийняття остаточного процесуального рішення.
В судовому засіданні скаржник підтримав подану скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених в матеріалах скарги.
Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, хоч були своєчасно повідомлені про дату та час розгляду скарги, про причину неявки суд не повідомили.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши зміст скарги та додані до неї письмові докази, слідчий суддя встановив наступне.
Зі змісту скарги ОСОБА_2 вбачається, що він є заявником, потерпілим у кримінальних провадженнях №№ 0004071 і 0000003, подавав у них клопотання і стверджує, що ці клопотання, зокрема про надання йому копії постанови про визнання потерпілим, слідчим не розглядаються, слідчі дії не проводяться, досудове розслідування в обох кримінальних провадженнях не здійснюється.
Згідно з п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Суб`єктом такого оскарження може бути заявник, потерпілий, інша особа, права і законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Положеннями ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно зі статтею 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого, вони передбачені статтями 56 і 57цього Кодексу, виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, окрім іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.
Згідно з ч.2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, в кримінальному провадженні у формі публічного обвинувачення покладається на слідчого, прокурора.
Це означає, що метою доказування і обов`язком слідчого, прокурора, є встановлення всіх обставин, які мають значення для кримінального провадження, а не тільки тих, які зазначені в ч.1 ст. 91 КПК України.
Для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку припис ч.1 ст. 114 КПК України надає слідчому судді, суду право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.
Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості; вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Стаття 220 КПК України зобов`язує слідчого, прокурора розглянути клопотання потерпілого, його представника, іншої особи, права і законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування або її представника в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Стаття 221 КПК України зобов`язує слідчого, прокурора за клопотанням потерпілого надати йому матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.
Так з доданих до скарги письмових доказів вбачається, що ОСОБА_2 , звертався до Начальника Ужгородського ВП НУНП в Закарпатській області і з заявою клопотанням від 20.02.2019 року про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0004071 від 21.12.2018 року, однак станом на час розгляду даної скарги відомостей щодо розгляду вказаного клопотання слідчим суддею не отримано.
Окрім того матеріали скарги містять копію скарги ОСОБА_2 , адресовану Керівнику Ужгородської місцевої прокуратури від 11.04.2019 року щодо не проведення жодних слідчих дій у кримінальному провадженні №0000003 від 09.01.2019 року.
Жодних даних щодо розгляду по суті поданої скаржником скарги судом не отримано.
Згідно положень ст.. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, шо передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відтак, слідчий суддя приходить переконання, що скарга є підставною в частині оскарження ОСОБА_2 бездіяльності, що стосується не розгляду поданих ним клопотань в рамках кримінальних проваджень. Що також не спростовано представником органу досудового слідства, оскільки такий не зявився в засідання та не подав сприводу скарги жодних пояснень.

Разом з тим слідчий суддя приходить до переконання, що в частині скарги щодо зобов`язання органів досудового слідства розпочати всі слідчі дії, встановити всім терміни для проведення слідчих дій та зобов`язати передати справи до суду для розгляду по суті, то в цій частині клопотання є неналежним чином обґрунтованим, що є підставою для відмови у цій частині.

На підставі та керуючись ст. ст. 22, 24, 220, 223, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Визнати бездіяльність слідчих Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області у неналежному виконанні процесуальних дій у кримінальних провадженнях, відомості про які внесено до ЄРДР №0004071 від 21.12.2018 року та №0000003 від 09.01.2019 року.
Зобов`язати слідчих Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області у у кримінальних провадженнях, відомості про які внесено до ЄРДР №0004071 від 21.12.2018 року та №0000003 від 09.01.2019 року розглянути клопотання ОСОБА_2 та прийняти процесуальні рішення в передбачений ст. 220 КПК строк.
В решті клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1