ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №: 644/661/18 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №:11-кп/818/2413/19 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: ст.190 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 09 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , з участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , представників потерпілого ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові дану справу за апеляційною скаргою прокурора, обвинуваченої та її захисника на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 05 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 05 2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Ємельчино Житомирської області, громадянку України, з вищою освітою, розлучену, працюючу вихователькою у дошкільному навчальному закладі № 146 Харківської міської ради, раніше не судиму, зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , яка проживає: АДРЕСА_2 ,
визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (850 грн).
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради 7956 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Вищевказаним вироком встановлено, що ОСОБА_7 , яка з 04.09.2012 року офіційно працевлаштована вихователькою у дошкільному навчальному закладі № 146 Харківської міської ради і проживає на території м. Харкова з 2008 року, 06.12.2016 року, скориставшись місцем своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , звернулась до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради та під час оформлення довідки про взяття на облік особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції надала спеціалісту Управління недостовірні дані щодо факту та дати переміщення з зони проведення антитерористичної операції, а саме про те, що вона 20 серпня 2016 року вимушено переїхала до м. Харкова.
Продовжуючи свої злочинні дії 19.01.2017 року ОСОБА_7 , маючи умисел спрямований на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, з корисливих мотивів, звернулась до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради та при оформлені щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, надала довідку про взяття на облік особи переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції № від 06.12.2016 року з внесеними недостовірними даними щодо дати переміщення, на підставі чого ОСОБА_7 було нараховано та виплачено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання за період з 19.01.2017 року по 18.07.2017 року в сумі 7956 гривень.
В результаті чого, ОСОБА_7 отриманими грошовими коштами розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила державі в особі Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської міської ради матеріальну шкоду на суму 7956 гривень.

Вказані дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України як шахрайство заволодіння чужим майном шляхом обману.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та закрити кримінальне провадження з підстав передбачених, п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, при цьому просить дослідити письмові докази кримінального провадження.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неврахування судом першої інстанції наданих стороною захисту доказів, а саме: архівної довідки Харківської гуманітарно-педагогічної академії (Харківський гуманітарно-педагогічний інститут), довідки Харківського педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди, типової угоди про підготовку фахівців з вищою освітою.

Вказує, що вищевказані докази повністю спростовують висунуте проти ОСОБА_7 обвинувачення.

Крім того, вказує, що до суду першої інстанції було надано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року та постанову другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 року, якою вищевказане рішення залишено без змін. Зазначив, що вищевказаними рішеннями встановлено порушення прав ОСОБА_7 діями Управління Індустріального району Харківської міської ради які стали підставою для пред`явлення їй обвинувачення. Проте, вирок суду не містить ніяких вказівок та згадок про ці рішення.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29.05.2019 року скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В свою чергу, посилається на те, що в судовому засіданні під час розгляду вищевказаної справи було допитано свідка ОСОБА_12 , проте, суд першої інстанції, при вирішенні питання щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, в мотивувальній частині безпідставно не послався на покази вищевказаного свідка та взагалі не надав їм жодної правової оцінки, що є безумовним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що вищевикладене свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить про скасування оскаржуваного вироку та про закриття кримінального провадження відносно неї.

Зазначила, що суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення допустив неповноту судового розгляду, а саме не взяв до уваги докази, які прямо та безпосередньо вказують на відсутність події злочину та його складу, а саме: рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року у справі № 820/2558/18 та ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 року у справі № 820/2558/18.

Судом не було взято до уваги, що вищевказаними рішеннями було підтверджено її статус внутрішньо переміщеної особи та відповідно до яких ОСОБА_7 має право на отримання щомісячної адресної допомоги для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Вважає, що судом було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки після отримання вищевказаних рішень, суд повинен був ухвалити виправдувальний вирок, оскільки цими доказами була встановлена відсутність події кримінального правопорушення і встановлена відсутність у діяння складу кримінального правопорушення.

Крім того, вказує, що суд першої інстанції, при винесенні оскаржуваного рішення допустив невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження, а саме: матеріали справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, не містять жодного доказу того, що остання проживала у м. Харкові на момент виникнення обставин, зазначених у ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», натомість висновок про її місце проживання у цьому місті зробив з того, що ОСОБА_7 працювала та навчалась у м. Харкові.

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачена та її захисники просили про задоволення апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 та не вбачали підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Прокурор у кримінальному провадженні просив про задоволення його апеляційної скарги.

Представники потерпілого просили про задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 такими, що задоволенню не підлягають.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, обвинуваченої та її захисників, думку потерпілих, перевіривши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційні скарги обвинуваченої та її захисника підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно роз`яснень, які містяться у пп.16,17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.06.1990 року №5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» при постановленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності. Висновки суду щодо оцінки доказів слід викладати у вироку в точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності того чи іншого доказу.

При обґрунтуванні висновків суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих, у висновку експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують обвинувачення, не обмежуючись лише зазначенням прізвища свідка, потерпілого або назви проведеної експертизи тощо.

Відповідно до положень пункту 2 частини 3 статті 374 КПК України у мотивувальній частині вироку, повинні бути зазначені докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

При цьому, як вбачається з матеріалів кримінального провадження ( т.1 а.с. 132-134) судом було допитано свідка ОСОБА_12 , проте всупереч вищевказаним положенням КПК України та роз`ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України, зміст показань цього свідка у мотивувальній частині вироку розкрито не було.

Більш того, суд взагалі не провів аналізу вищевказаних показань свідка, не надав їм будь-якої оцінки, не вказавши при цьому мотивів неврахування даного доказу.

Як вбачається з матеріалів справи, показання свідка ОСОБА_12 , містять суттєві розбіжності зі свідчення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка є його сестрою.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо ігнорування показань свідка ОСОБА_12 , що призвело до порушення судом вимог кримінального процесуального закону.

В апеляційних скаргах як обвинувачена так і її захисник стверджують про неправомірне неврахування судом першої інстанції певних доказів, серед яких рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року та постанова другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 року.

Так, матеріали кримінального провадження дійсно місять рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.11.2018 року відповідно до якого адміністративний позов ОСОБА_7 до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської місцевої ради задоволено. Скасовано наказ Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської місцевої ради № 58 від 01.09.2017 року в частині скасування довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_7 та зобов`язано вищевказане управління видати ОСОБА_7 довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Скасовано розпорядження Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Індустріального району Харківської місцевої ради № 614406 від 18.08.2017 року про припинення виплати ОСОБА_7 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг та зобов`язано вищевказане управління повторно розглянути заяву ОСОБА_7 щодо виплати вищевказаної допомоги .

Крім того, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019 року вищевказане рішення було залишено без змін (а.с.151-160).

У зв`язку з викладеним, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції безпідставно не надав оцінки вищевказаним доказам, більш того, не зазначив мотивів не прийняття даних доказів до уваги, враховуючи ту обставину, що сторона захисту наголошувала, що саме ці докази свідчать про безпідставність та необґрунтованість притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

Оскільки вищевказані докази не проаналізовано судом та їм не було надано оцінки, колегія суддів позбавлена можливості перевірити інші доводи апеляційних скарг обвинуваченої та її захисника.

Всі вищевикладені обставини, встановлені при апеляційному розгляді, свідчать про наявність істотних порушень КПК України, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

В силу ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись положеннями статті 415 КПК України, колегія суддів прийшла до висновку щодо необхідності скасування вироку та призначення нового судового розгляду кримінального провадження, в ході якого необхідно вжити всі передбачені заходи для об`єктивного дослідження всіх перелічених в ухвалі доказів.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :
Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 05 2019 року по справі щодо ОСОБА_7 , - скасувати.

Апеляційну скаргу прокурора, - задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченої та її захисника, - задовольнити частково.

Призначити новий розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді

___________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4