ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/992/19 Справа № 201/6358/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5
представника ОСОБА_6
прокурора ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Запорізький залізорудний комбінат, щодо майна якого вирішується питання про арешт, на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000761 від 01.03.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року накладено арешт на дробильно-сортувальний комплекс по переробці відвалу пустих порід ЗЗРК який знаходиться на земельній ділянці загальною площею 6,5714 га, кадастровий номер :08:023:70003 реєстраційний номер 09 за адресою: Запорізька обл., Василівський р-н, с/р Малобілозерська, Веселівське шосе, 7 км. Буд.2, а саме на ряд перелічених в ухвалі об`єктів. Заборонено державним реєстраторам та іншим особам (в тому числі нотаріусам), які уповноважені вчиняти реєстраційні дії, вчиняти будь-які реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо дробильно-сортувальний комплекс по переробці відвалу пустих порід ЗЗРК який знаходиться на земельній ділянці загальною площею 6,5714 га, кадастровий номер :08:023:70003 реєстраційний номер 09 за адресою: Запорізька обл., Василівський р-н, с/р Малобілозерська, Веселівське шосе, 7 км. Буд.2. Зобов`язано департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Комсомольська, 58, 49004) внести до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про заборону вчинення реєстраційних дій щодо дробильно-сортувального комплексу по переробці відвалу пустих порід ЗЗРК який знаходиться на земельній ділянці загальною площею 6,5714 га, кадастровий номер :08:023:70003 реєстраційний номер 09 за адресою: Запорізька обл., Василівський р-н, с/р Малобілозерська, Веселівське шосе, 7 км. Буд.2. В іншій частині вимог відмовлено.
Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на вимоги ст.ст. 170, 173 КПК України, та дійшов до висновку про необхідність, з метою збереження речового доказу, накладення арешту на майно із забороною його відчуження. Дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку, що з метою забезпечення кримінального провадження, виконання завдань та вимог кримінального провадження, попередження подальших злочинних дій невстановлених осіб, у тому числі вчиненню нових злочинів, пов`язаних з оформленням, переоформленням права власності на вищевказане майно або його умисне знищення чи пошкодження, накладання арешту на зазначене майно є необхідним.
Разом з тим, що стосується вимог в частині заборони розпоряджатися даним майном, суддя прийшов до висновку про необхідність відмовити в останньому, оскільки слідчим належним чином не доведено існування обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі директор ПрАТ Запорізький залізорудний комбінат просить поновити строк на оскарження ухвали, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що оскаржувана ухвала прийнята поза межами передбачених КПК України строків, що є недопустимим порушенням. Зазначає, що ПрАТ Запорізький залізорудний комбінат є добросовісним набувачем арештованого майна, а тому на нього не міг бути накладений арешт, згідно ст. 170 КПК України. Зазначає, що арештоване майно не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому немає підстав для накладення на нього арешту.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні представник підтримав апеляційну скаргу та з підстав, викладених в скарзі, просив її задовольнити.
Прокурор та потерпіла в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги представника Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат».
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 395 КПК України на ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до змісту п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вирішує суд апеляційної інстанції, тому, виходячи з того, що повний текст ухвали слідчого судді від 18 червня 2019 року було отримано апелянтом 08 липня 2019 року, колегія суддів вважає, що строк на подачу апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді першої інстанції пропущено з поважних причин, зазначених у клопотанні, тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до пунктів 1, 2, 5 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Перевіривши доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення слідчого судді та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, апеляційний суд дійшов висновку, що вказані вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про арешт майна, слідчим суддею виконані належним чином.
Як вбачається з матеріалів провадження, рухоме та нерухоме майно, що знаходиться на дробильно-сортувальному комплексі по переробці відвалу пустих порід ЗЗРК який знаходиться на земельній ділянці загальною площею 6,5714 га, кадастровий номер :08:023:70003 реєстраційний номер 09 за адресою: Запорізька обл., Василівський р-н, с/р Малобілозерська, Веселівське шосе, 7 км. Буд.2 має особливо важливе доказове значення, отже існують достатні підстави вважати, що їх власники причетні до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення та вищезазначене рухоме та нерухоме майно здобуте злочинним шляхом, та може в подальшому бути відчужене на користь третім особам.
Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Таким чином, встановлені під час досудового розслідування обставини свідчать, що вказане майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема на даній стадії досудового розслідування є підстави вважати, що воно є доказом злочину, а тому вказане майно відповідає критерію речового доказу, передбаченому в ст. 98 КПК України, що є підставою для накладення арешту на майно на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, у зв`язку з чим в цій частині доводи апеляційної скарги є безпідставними.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що вказане майно є доказом розслідуваного злочину, необхідність проведення ряду слідчих та інших процесуальних дій для встановлення обставин, які підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України, апеляційний суд доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим і відсутні підстави для його скасування, при цьому доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків слідчого судді, у зв`язку з чим не можуть бути задоволені.
Водночас, зі змісту вимог п.п. 5, 6 ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України, вбачається, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Вказані вимоги були дотримані слідчим суддею при вирішенні питання накладення арешту на майно.
Разом з тим, у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована або будуть проведені всі необхідні слідчі дії з таким майном, чи встановлено відсутність складу або події злочину, а так само стороною обвинувачення у розумні строки, в значенні ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, власник майна наділений правом ініціювати, в порядку ст. 174 КПК України, питання про скасування накладеного арешту.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання Приватного акціонерного товариства Запорізький залізорудний комбінат, щодо майна якого вирішується питання про арешт, про поновлення пропущеного процесуального строку апеляційного оскарження ухвали - задовольнити, та поновити останньому строк на оскарження ухвали слідчого судді Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року.
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Запорізький залізорудний комбінат, щодо майна якого вирішується питання про арешт - залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суд м. Дніпропетровська від 18 червня 2019 року про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000761 від 01.03.2017 року, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4