Провадження №1-кс/463/5434/19
У Х В А Л А

13 грудня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Просить визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язати уповноважену особу внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу мотивує тим, що 25.11.2019 року ним до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій він просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області за ст.ст.364, 366 КК України. Згідно відповіді заступника начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові від 27.11.2019 року, за результатом розгляду заяви адвоката ОСОБА_3 ознак кримінальних правопорушень не вбачається, оскільки відомості, які викладені у заяві не містять об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення злочину. Незважаючи на зазначену відповідь, вважає, що такими діями уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові не виконала вимоги ст.214 КПК України, у зв`язку з чим змушений звернутися до слідчого судді із скаргою.

Скаржник в судовому засіданні скаргу підтримав з мотивів викладених у такій, просить скаргу задовольнити.

Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги, не повідомив суд про причини своєї неявки. Враховуючи вищенаведене та відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарги проведено без його участі.
Заслухавши пояснення скаржника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Таким чином, вказаний у вищеназваній статті процесуальний строк обчислюється з моменту прийняття рішення, вчинення відповідної дії чи допущення бездіяльності. При оскарженні дії чи бездіяльності обчислення строку оскарження починається із дня, що наступає після останнього дня, який відведено КПК для вчинення слідчим або прокурором відповідної дії.
В судовому засіданні встановлено, що адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 25.11.2019 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно слідчого СВ Личаківського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області за ст.ст.364, 366 КК України.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Як зазначено у листі заступника начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові від 27.11.2019 року, із змісту заяви адвоката ОСОБА_3 ознак кримінальних правопорушень не вбачається, оскільки відомості, які викладені у заяві не містять об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення злочину.
Таким чином, слідчим суддею встановлено, що заява адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 25.11.2019 року про вчинення кримінального правопорушення, не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові дане порушення не усунула, належних і допустимих доказів цього не представлено, а тому скаргу в цій частині слід задовольнити та зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові вжити, передбачених ч.1 ст.214 КПК України заходів щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви адвоката ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 25.11.2019 року.

Разом з тим, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги в частині визнання протиправної бездіяльності уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові слід відмовити, оскільки відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Керуючись вимогами ст.ст.214, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, вжити передбачених ч.1 ст.214 КПК України, заходів щодо внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 від 25 листопада 2019 року про вчинення кримінального правопорушення, про що повідомити заявника у визначений законом строк.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1