Справа № 405/6579/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кропивницький 05 вересня 2019 року

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши на відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 07.09.2016 №0011128, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 393 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шовковичне, Сакського району, Автономної Республіки Крим, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, останнє місце проживання (місце відбування покарання): АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

встановив:

слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід - тримання під вартою.

Слідчий в клопотанні вказує, що з метою запобігання ризикам, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків до нього слід обрати запобіжний захід тримання під вартою.

Прокурор на судовому засіданні клопотання підтримав, вказав на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри, наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобігання в разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Підозрюваний на судове засідання не з`явився, що відповідно ч. 6 ст. 193 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи прокурора, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що СУ ГУНП в Кіровограсдській здійснюється досудове слідство кримінального провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР 07.09.2016 №0011128, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 393 КК України.
08.08.2018 відносно ОСОБА_6 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 393 КК України, яку через неможливість встановлення місця знаходження ОСОБА_6 вручено начальнику УВП №14 ОСОБА_7 .
Обгрунтованість підозри про яку повідомлено ОСОБА_6 підтверджується наступними матеріалами справи: спецповідомленням начальника УВП №14 ОСОБА_8 про те, що засуджений ОСОБА_6 , який тимчасово поміщений до слідчого ізолятора відсутній у камері де він знаходився; протоколом огляду місця події, яким встановлено відсутність ОСОБА_6 в камері №77 Кіровоградської УВП №14; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , яка 06.09.2019 заступила на чергування та виявила відсутність ОСОБА_6 в камері №77 Кіровоградської УВП №14.
Таким чином, надані до клопотання матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, про те що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 393 КК України.

Також слідчим суддею відзначається, що практика Європейського суду з права людини не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового слідства були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

Крім того, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 04.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя вважає про наявність ризиків передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КК України.
Такого висновку суд дійшов оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 393 КК України.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винним, з огляду на особу підозрюваного, визначає вірогідність переховування від органів розслідування та /або суду підозрюваного, на тому рівні, щоб їм запобігти можливо лише при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою.
Санкція інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 393 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, яка відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_10 , у разі визнання його винним, з огляду на особу підозрюваного, визначає вірогідність переховування від органів розслідування та/або суду підозрюваного, на тому рівні, щоб їм запобігти можливо лише при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою.

Крім цього, ОСОБА_6 здійснив втечу з місць позбавлення волі та по теперішній час до Кіровоградського УВП №14 не з`явився, місце перебування його невідоме, що також свідчить про наявність вказаного вище ризику.
Наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, підтверджується тим, що ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що вказує на вірогідність вчинення ним нового кримінального правопорушення.
Крім цього, слідчим суддя враховуються обставини, визначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: повідомлення ОСОБА_6 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, вагомість наявних доказів цього, його вік, стан здоров`я, тяжкість покарання, наявність судимостей.

Також під час досудового слідства встановлено, що ОСОБА_6 отримано паспорт Російської Федерації у якому змінено прізвище на ОСОБА_11 .

Постановою слідчого від 02.05.2019 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук.

У відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Вказане свідчить, що запобігання встановленим ризикам можливо лише шляхом обрання до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу - тримання під вартою, тому вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 9, 176-178, 183, 193, 196-197, 205, 369-372 КПК України,
постановив:
клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваному задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід тримання під вартою.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_12