Справа № 754/1542/19 Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/3089/19 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
У Х В А Л А
іменем України
14 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
перекладача ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Києві апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:
17.09.2019 року в підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжений ухвалою Київського апеляційного суду закінчується 19.09.2019 року, а тому заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Крім цього вказав, що на даний час продовжують існувати ризики, які дають йому достатні підстави вважати, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджатиме кримінальному провадженню, а саме ухилятиметься від забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва призначено до судового розгляду у судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 та задоволено клопотання прокурора і продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, до 15 листопада 2019 року включно.
В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просив скасувати вказану ухвалу в частині задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвалити нову в цій частині, якою відмовити у задоволенні клопотання. Ухвалу суду вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що протирічить загальним засадам та цілям кримінального провадження. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що клопотання прокурора не було оформлено у письмовому вигляді, відповідно, сторона захисту не була ознайомлена із клопотанням за 3 години до його розгляду чим позбавлено можливості стороні захисту ознайомитися із зазначеним клопотанням, окрім того не було визначено розміру застави. Також зазначає, що в ухвалі не закріплена обґрунтованість підозри, нічим не обґрунтовано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що судом не повно було досліджено обставини, що мають значення при вирішенні клопотання.
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали контрольного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року у справі за конституційною скаргою ОСОБА_10 було вирішено визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 2 ст. 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Чинним КПК України не передбачено процедуру апеляційного оскарження такої категорії ухвал. Згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.
За таких обставин захисник обвинуваченого має право на оскарження ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 17.09.2019 року, і його апеляційна скарга підлягає розгляду.
Проте, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки вони знаходиться на розгляді по суті в суді першої інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
На підставі наведеного, ухвалою Київського апеляційного суду від 02.10.2019 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , та ухвалою апеляційного суду від 11.10.2019 року провадження призначено до розгляду.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисників щодо незаконності ухвали суду першої інстанції про продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.
За змістом ч. 2 ст. 177, ст. 197 КПК України підставою як застосування запобіжного заходу, у тому числі і у виді тримання під вартою, так і продовження строків тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України. Частиною першою ст. 194 КПК України визначений обов`язок суду встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із матеріалів справи питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою було вирішено на етапі підготовчого провадження судового провадження у перший інстанції. Тобто це питання вирішувалось на етапі, який унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати, і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строків тримання у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Як вбачається з ухвали, суд першої інстанції при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 врахував положення вищенаведених норм процесуального закону та дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, передбачених п. п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 194 КПК.
Посилання захисників на те, що стороною обвинувачення не було подано письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою, а всі доводи висловлювались усно, є необґрунтованими, оскільки такий порядок відповідає вимогам ст. 315 КПК України.
Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Розмір застави, як зазначено в ч. 4 ст. 182 КПК Українивизначається судом з урахуванням обставин кримінального провадження, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Розмір застави повинен бути об`єктивно спроможний забезпечити виконання підозрюваним обов`язків та одночасно не бути для нього завідомо непомірним.
Проте зазначених вимог, судом першої інстанції виконано не було та не визначено обвинуваченому ОСОБА_7 розмір застави.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК Українирозмір застави, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Апеляційний суд, визначаючи розмір застави бере до уваги обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, його майновий і сімейний стан, тяжкість кримінального правопорушення, вважає, що підозрюваному ОСОБА_7 слід визначити заставу у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 240840 (двісті сорок тисяч вісімсот сорок) гривень.
Саме такий розмір застави, на переконання колегії суддів, буде здатен забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього судом обов`язків відповідно до ст.194 КПК України.
Доводи захисника про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Таким чином, враховуючи зазначені обставини, а також суспільну небезпечність злочинів, в яких підозрюються ОСОБА_7 , конкретні обставини справи та особу обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про існування, у обвинуваченого ОСОБА_7 ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились.
Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги тяжкість інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушення, одне з яких, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання до семи років позбавлення волі, його стан здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, крім цього, продовжують існувати ризики, що обвинувачений спробує переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки в ході досудового розслідування ухвалою слідчого судці Шевченківського районного суду м. Києва було надано дозвіл на затримання ОСОБА_7 для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, окрім того, зважаючи, що обвинувачений незаконно перебуває на території України, не має постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджують на даному етапі провадження у справі потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, які суд оцінює у сукупності з іншими наведеними даними, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив раніше обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі, запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає за можливе змінити ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 шляхом визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави, задовольнивши частково апеляційну скаргу захисника.
Керуючись ст. ст. 182, 315, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , змінити, доповнивши в частині визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави.
Визначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 160560 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, код банку 820172, номер рахунку 2186, назва банку ГУ ДКСУ, номер рахунку за стандартом IBAN НОМЕР_1 ).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали - до 15 листопада 2019 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК Українипокласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду; не відлучатись із населеного пункту, де він проживає; повідомляти суд про зміну місця проживання.
В решті ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 17 вересня 2019 року щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: