Справа № 191/2628/19
Провадження № 1-в/191/593/19
У Х В А Л А
іменем України

29 липня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника СВК-94 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше засудженого 3 рази, у цій справі засуджений 11.12.2015 року Біловодським районним судом Луганської області за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 307, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі. Початок строку 24.09.2015 року, кінець строку 08.06.2021 року, про умовно-дострокове звільнення,-

ВСТАНОВИВ:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього ст. 81 КК України.
В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання та просив задовольнити, оскільки вважає, що став на шлях виправлення.
Представник СВК-94 заперечував проти задоволення клопотання, вважає що ОСОБА_5 лише стає на шлях виправлення і застосування ст. 81 КК України є неможливим, оскільки останній на час розгляду клопотання не виявляє бажання працювати.
Прокурор Синельниківської місцевої прокуратури проти задоволення клопотання заперечував, оскільки вважає застосування ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_6 є передчасним.
Суд, дослідивши надані суду матеріали справи засудженого, з урахуванням думки прокурора, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно-корисної праці.
Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.
Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Біловодського районного суду Луганської області за ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 317, ч.2 ст. 307, ст. 70 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі. До ДУ Синельниківської ВК №94 прибув 13.02.2016 року. За час відбування покарання характеризується посередньо, не працевлаштований, дотримується норм які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи. Має 2 заохочення, 4 стягнення які погашені. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Неодноразово судимий за тяжкі злочини.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.
Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Згідно наявних в особовій справі характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризується посередньо, не працевлаштований, вимоги режиму розуміє правильно, порушень не допускає.
Згідно довідки про заохочення та стягнення, на даний період часу має два заохочення, за липень 2017 року та за лютий 2018 року та має 4 стягнення які погашені, заохочень з лютого 2018 року та до липня 2019 року не отримував.
Тому на думку суду застосовані до засудженого заохочення не носять систематизованого характеру, оскільки останнє отримано 1 рік 5 місяців тому, що не може свідчити про сумлінність його поведінки.
Враховуючи викладене суд, оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений на даний час хоча і стає на шлях виправлення, проте не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1