ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2269/19 Справа № 183/4841/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисник ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_8

розглянувши у розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002405 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-технічну освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14 листопада 2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини справи.
Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року ОСОБА_8 було визнано винним за ч. 2 ст. 389 КК України та призначено йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України штраф в розмірі ста неоподаткованих доходів громадян, зо становить 1700,00 грн. на користь держави.
Як встановлено судом, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.11.2016 р. ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, у зв`язку з чим 18.04.2017 року в приміщенні Новомосковського міськрайонного відділу з питань пробації Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, розташованої по вул. М. Головко 18-а, м. Новомосковськ, ОСОБА_8 офіційно ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, попереджений про відповідальність за порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджений про те, що в разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч. 2 ст. 389 КК України він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, про що від нього було відібрано відповідну підписку.
20.04.2017 року директору комунального підприємства «Новомосковський комбінат комунальних підприємств» (далі - КП «НККП») відправлено направлення, відповідно до якого ОСОБА_8 повинен приступити до відбування покарання з 20.04.2017 року.

20.04.2017 р. директором КП «НККП» винесено наказ № 11-к, відповідно до якого з 20.04.2017 року ОСОБА_8 залучено для відбування покарання на дільницю благоустрою безоплатно, з встановленням графіку та часу роботи, але не більше чотирьох годин в день з 08:00 до 12:00 годин.

Однак, згідно з довідкою директора КП «НККП» від 13.05.2017 року ОСОБА_8 з 12.05.2017 року не з`явився до КП «НККП» для відпрацювання громадських робіт без поважних причин, та відповідно до табелю виходу на роботу ОСОБА_8 з 20.04.2017 року по 11.05.2017 року з призначених вироком суду 100 годин відпрацював 48 години, у зв`язку з чим 18.07.2017 року провідним старшим інспектором Новомосковського МРВ з питань пробації ОСОБА_8 було винесено попередження про те, що останній допустив порушення порядку та умов відбування покарання у виді громадських робіт, яке полягає у нез`явленні на відбування громадських робіт без поважних причин, та про те, що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, про що у письмовому попередженні ОСОБА_8 поставив свій підпис.

12.05.2017 р. старшим інспектором Новомосковського МРВ з питань пробації ОСОБА_10 складено акт перевірки виконання покарання у виді громадських робіт ОСОБА_8 , відповідно до якого на момент перевірки засуджений відсутній на визначеному місці відбування покарання.

Відповідно до табелю виходу на роботу в період з квітня 2017 року по 11 травня 2017 року з призначених судом 100 годин громадських робіт ОСОБА_8 відпрацьовано 48 годин.

Таким чином ОСОБА_8 , діючи умисно, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , будучи в належній формі ознайомлений із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, присуджених йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.11.2016 року, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 КВК України порядку і умов відбування покарання, з 12 травня 2017 р. не з`являвся до КП «НККП», за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Зіни Білої, 156-6, для відпрацювання громадських робіт, про причини не явки не повідомляв, тим самим ухилявся від відбування громадських робіт, та з присуджених йому вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.11.2016 р.100 годин громадських робіт, відпрацював 48 години.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Прокурор в своїй апеляційній скарзі ставить просив вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість. Просив ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді арешту строком на 1 місяць.
В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилається на те, що призначене обвинуваченому покарання у виді штрафу є невідповідним тяжкості кримінального правопорушення і недостатнім для виправлення обвинуваченого, зазначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні прокурор свою апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Обвинувачений та його захисник проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, просили залишити вирок суду першої інстанції без змін.
Мотиви суду.
Заслухавши доповідь судді, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши і проаналізувавши доводи та заявлені вимоги апеляційної скарги прокурора, співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступних висновків.
Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, а також про юридичну кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 389 КК України, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджені представленими у справі доказами, належно оцінені та викладені у вироку, прокурором не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України, підставою для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення нового може бути невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Згідно зі статтею 414 КПК України, невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 389 КК України, суд першої інстанції, згідно з вимогами статті 65 КК України, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше був судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, не працює, обставини, які пом`якшують покарання, - визнання вини, щире каяття у скоєному, яке ґрунтується на беззаперечному визнанні своєї вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності, відсутність обставин, що обтяжує покарання та призначив ОСОБА_8 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
Призначаючи ОСОБА_8 , покарання, суд першої інстанції врахував усі обставини, які пом`якшують його покарання, і призначив обвинуваченому за вчинення даного злочину покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Так, відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, вмотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
Підставами призначення більш м`якого покарання визначеними ч. 1 ст. 69 КК України є дві групи чинників, які характеризують як вчинений злочин, так і особу винного, а саме: наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; дані, які певним чином характеризують особу винного.
У свою чергу обставини, що пом`якшують покарання, як підстава застосування ст. 69 КК України, мають певну кількісну і якісну характеристики, зокрема, суд повинен встановити наявність у справі не однієї, а кількох (не менше двох) таких обставин.
Так, при застосуванні положень ст. 69 КК України відносно ОСОБА_8 слід звернути увагу на те, що хоча обвинувачений і був судимий, але став на шлях виправлення, про що свідчить той факт, що він відпрацював всі години громадських робіт, в судовому засіданні вину свою визнав, щиро розкаявся.
Щодо призначеного покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, то колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що даний вид покарання буде достатнім та сприятиме виправленню обвинуваченого.
Поміж іншого, обраний вид покарання буде більш доцільним з огляду на те, що в такий спосіб буде здійснено поповнення державного бюджету, що буде більш раціональним, ніж покарання у виді арешту строком на 1 місяць, при якому обвинувачений перебуватиме у виправній установі та замість поповнення бюджету держави коштами, утримуватиметься за її рахунок.
Більш того, для виконання вироку суду, обвинувачений матиме на меті працевлаштування та отримання доходу, що також буде сприяти соціальній адаптації особи обвинуваченого та виправленню.
Тож, з огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що доводи сторони обвинувачення щодо відсутності у вироку суду мотивувань призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України, є безпідставними та такими, що спростовуються вищенаведеними, врахованими судом першої інстанції обставинами кримінального провадження та даними про особу обвинуваченого.
Враховуючи, що при ухвалені вироку судом першої інстанції дотримані вимоги кримінального закону, та ОСОБА_8 , призначене покарання, яке відповідає тяжкості кримінального правопорушення та даним про його особу, з урахуванням обставин відповідно до ст. 69 КК України позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові 18 квітня 2019 року та є обов`язковою для виконання, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає залишенню без задоволення, а вирок суду - залишенню без змін.
Інших істотних поршень кримінального процесуального закону, як і неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, або обставин, які свідчили про невідповідність призначеного ОСОБА_8 покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, судом апеляційної інстанції не встановлено.
А тому, керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області залишити без задоволення.
Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 червня 2019 року відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 389 КК України залишити без змін.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Дніпровського
апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4