ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3228/19 Справа № 215/1012/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6
захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_7
обвинуваченої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0002126 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Алчевськ, Луганської області, громадянки України, не працюючої, одруженої, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:
- 15.03.2011 року Тернівським районним судом міста Кривого Рогу за ч. 2 ст. 307, ст. 69 КК України до позбавлення волі 4 роки з конфіскацією майна;
- 25.06.2014 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі 2 роки. На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначення покарання частково приєднати покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.03.2011 року до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі; 25.06.2014 звільнено із залу суду від відбуття покарання згідно зі ст.1 п. «в» ЗУ «Про амністію» 2014 року від 08.04.2014 року,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21жовтня 2019 року клопотання прокурора Криворізької місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 було задоволено. Продовжено строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_8 на 60 днів - по 19 грудня 2019 року включно, з можливістю внесення застави та виконання покладених на обвинувачену обов`язків згідно ухвали Тернівського районного суду м.Кривого Рогу від 20.02.2019 року.
Рішення суду обґрунтовано тим, що й досі існує наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування обвинуваченої від суду з метою уникнення покарання в разі визнання її винуватою, оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, та 28.11.2017 року до Тернівського районного суду було направлено інше кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_8 , за яким вона обвинувачується у вчиненні корисливого злочину. Також судом встановлений і ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може здійснювати тиск на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки не усі свідки по даному кримінальному провадженню допитані.
Суд також врахував особу обвинуваченої, яка ніде не працює, одружена, відносно своєї неповнолітньої доньки позбавлена батьківських прав, зареєстрована разом із матір`ю, навчається у 12 класі з вечірньою формою навчання КЗШ № 42, однак існування у останньої таких соціальних зв`язків, на думку суду, не є виключним стимулюючим фактором для запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, тому на думку суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу на даній стадії судового розгляду, інший менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, передбаченим п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, а тому слід задовольнити клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_8 не погодилась з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21жовтня 2019 року та застосувати до неї більш м`який запобіжний захід.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що зазначений прокурором ризик того, що вона може приховуватись від суду, є надуманим та нічим не підтверджується.
Вказує, що вона має прописку, проживає за місцем реєстрації, що підтверджується клопотанням від сусідів, у розшуку ніколи не перебувала та завжди за викликом з`являлась в судові засідання та до слідчого. Відсутність працевлаштування пояснює своїм тяжким станом здоров`я.
Звертає увагу, що за час перебування у КУВП №3 її стан здоров`я суттєво погіршився, у неї було виявлено захворювання на ВІЛ, але в установі нема кваліфікованих лікарів.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку обвинуваченої та її захисника, які, кожен окремо, підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Рішенням Конституційного суду України від 13.06.2019 року №4-р/2019 визнано таким, що є неконституційним положення ч.2 ст. 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, яка постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.331 КПК України: - вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу; - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до наданих матеріалів, у провадженні органу досудового розслідування перебувало кримінальне провадження №0002126, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Ухвалою слідчого судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20.02.2019 року до обвинуваченої ОСОБА_8 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому продовжувався.
Прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції, яке розглядалось 21.10.2019 року було заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , оскільки обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченої жодного з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Так, відповідно до статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Розглядаючи вказане клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.
Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Під час апеляційного розгляду оскаржуваної ухвали встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі.
Колегія суддів вважає, що вирішуючи клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд правильно встановив наявність ризиків того, що обвинувачена може переховуватися від суду та чинити тиск на свідків у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про продовження виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.
Ризики, встановлені в ухвалі суду, підтверджуються наданими матеріалами, відповідно до яких ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, засобів для існування остання не має, раніше також судима за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, до того ж у суді наявне й інше кримінальне провадження стосовно неї, за яким вона обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, передбаченого ст. ст.15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України, а отже висновок суду відповідає правовим позиціям ЄСПЛ (п.34 Рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Турції», п.9 рішення ЄСПЛ «Мацнеттер проти Австрії»).
Таким чином, з огляду на вищевикладені обставини підстав для застосування судом до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.
Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченій ОСОБА_8 строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані про особу обвинуваченої, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Будь-яких порушень кримінального процесуального законодавства України при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду колегія суддів вважає необхідним ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 - без задоволення.
Керуючись ст. ст. 183, 194, 331, 405, 407, 419 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 жовтня 2019 року про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4