УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2019 року

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003329, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.09.2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до клопотання, в ході слідства було встановлено особу, яка підозрюється у вчиненні даного кримінального правопорушення, а саме громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

19.09.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України.

Слідчий звертається з клопотанням з метою збереження речових доказів в рамках кримінального провадження

Слідчий в судове засідання не з`явився надавши до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився, згідно долученого рапорту до матеріалів клопотання про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході огляду місця події свердло відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

18.09.2019 року по матеріалам кримінального провадження винесено постанову про визнання речовими доказами вилученого майна, а саме: сумку темно блакитного кольору, годинник наручний срібного кольору, навушник безпровідний чорного кольору, USB- кабель чорного кольору, грошова купюра республіки Молдова номіналом п`ять лей серія 454621, сім купюр номіналом в одну гривню серії ПГ 2169348, УУ 1561316, УЛ 4069533, ТЕ 5350167, РЄ 0416040, УБ 4407220, УД 3967593,дві купюри номіналом дві гривні серії ТЖ 8027651, СД 0777788, одна купюра номіналом п`ять гривень серія УЙ 7109429, дві купюри номіналом десять гривень серії ЦГ 7552265, ЮЄ 2976721,одна купюра номіналом п`ятдесят гривень серія СЖ 0365352, шість купюр номіналом 100 гривень серії СЗ 7158734, МД 8055106, СЖ 5836488, МЄ 4195259, МР 0723530, ВБ 8418750, одна купюра номіналом двохсот гривень серія УР 3954626, металеве свердло довжиною 12 сантиметрів, які вилучено в ході огляду місця події від 18.09.2019 року.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпеченні збереження речового доказу. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погоджене прокурором Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0003329, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.09.2019 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на металеве свердло довжиною 12 сантиметрів.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1