Провадження № 1-кс/742/1902/19
Єдиний унікальний № 742/3594/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2019 року м.Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Прилуки заяву потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_4 в кримінальному провадженні №0000134 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України -

за участі сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_6
обвинуваченої - ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченої - ОСОБА_7
потерпілої - ОСОБА_3
представника потерпілої - ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
05.11.2019 року під час проведення суддею ОСОБА_4 підготовчого судового засідання в кримінальному провадженні №0000134 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, потерпіла ОСОБА_3 заявила головуючому по справі відвід, мотивуючи тим, що захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_7 попередньо працювала на посаді судді Прилуцького міськрайонного суду і вказана обставина викликає сумнів в його неупередженості.
В судовому засіданні потерпіла та її представник підтримали клопотання, обвинувачена та її захисник заперечували проти задоволення даного клопотання, вважаючи його безпідставним та необґрунтованим. Прокурор щодо задоволення даного клопотання покладався на розсуд суду.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що заява про відвід судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_4 з вище наведених підстав є необґрунтованою з наступних підстав.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.75 КПК суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
Як вбачається з мотивів відводу головуючому по справі, єдиною підставою для його заявлення є факт того, що захисник обвинуваченої до набуття статусу адвоката працювала на посаді судді Прилуцького міськрайонного суду, тобто була його колегою.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так, у справі "Гаусшильдт проти Данії", "Мироненко і Мартиненко проти України" зазначається, що наявність безсторонності, для цілей п.1 ст.6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Гаусшильдт проти Данії" вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Мироненко і Мартиненко проти України").

Дійсно, як вказує потерпіла по справі захисник обвинуваченої - ОСОБА_7 до набуття статусу адвоката працювала на посаді судді Прилуцького міськрайонного суду. Однак, слід зазначити, що рішенням Вищої ради правосуддя від 26.06.2018 року її заяву про відставку було задоволено, тобто вже більше одного року вона не здійснює правосуддя і не значиться в штаті суду.
З огляду на тривалість не здійснення правосуддя ОСОБА_7 та відсутність будь-яких інших обставин, що вказували б на існування між суддею ОСОБА_4 та захисником обвинуваченої будь-яких взаємовідносин, які б могли об`єктивно викликати сумніви в неупередженості або ж необ`єктивності судді, заявлений відвід не підлягає задоволенню.
Окремо слід зазначити, що адвокат ОСОБА_7 неодноразово приймала участь як представник в цивільних справах за участі судді ОСОБА_4 і останнім не заявлялось жодних самовідводів з вище вказаних мотивів. Оскільки наведені доводи потерпілої існували задовго до розгляду вказаного кримінального провадження, однак суддею попередньо не заявлялось самовідводів, а відтак його попередня процесуальна поведінка є переконливим свідчення відсутності будь-яких підстав для спростовування презумпції неупередженості судді.

Керуючись ст.ст.75,76,80,81 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
В заяві потерпілої ОСОБА_3 про відвід судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду ОСОБА_1