Дата документу 27.08.2019 Справа № 554/37/19
У Х В А Л А
іменем України
про відмову у відкритті провадження

27 серпня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, у кримінальному провадженні №0000002 від 05.12.2018 року щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, зобов`язання вчинити певні дії, передбачені ст.ст.283, 284 КПК України,-

В С Т А Н О В И В :

27 серпня 2019 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла вищевказана скарга адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , в порядку ст.303 КПК України, в якій останній просить зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 надати до суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань з відомостями про час і дату повідомлення про підозру ОСОБА_3 та дату та час складання повідомлення про підозру ОСОБА_3 ; зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 надати до суду витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань з відомостями про закриття кримінального провадження №0000002 від 05.12.2018 року або направлення до суду обвинувального акту відносно ОСОБА_3 ; зобов`язати слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 прийняти рішення з дотриманням вимог п.10 ч.1 ст.284 КПК України у кримінальному провадженні №0000002 від 05.12.2018 року та закрити кримінальне провадження.

В обґрунтування скарги зазначає, що слідчими другого слідчого відділу управління Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 05.12.2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.371, ч.1 ст.366 КК України. 06.08.2019 року було частково задоволено скаргу заявника в частині неналежного вручення повідомлення про підозру за місцем роботи ОСОБА_3 , однак, після цього слідчим проігноровано допущені ним недоліки, зазначені в ухвалі слідчого судді, та продовжено досудове розслідування. В подальшому 22.08.2019 року від слідчого поштою отримано повідомлення про завершення досудового розслідування відносно ОСОБА_3 , при цьому слідчий послався на положення щодо права сторони захисту на доступ до матеріалів досудового розслідування, залишивши поза увагою, що стаття 283 КПК України визначає форми закінчення досудового розслідування, і, на думку заявника, слідчий зобов`язаний звернутися до суду з обвинувальним актом після спливу двох місяців досудового розслідування після пред`явлення підозри ОСОБА_3 , оскільки вважає, що такий термін закінчився 25.08.2019 року, та будь-які слідчі дії після цього проводити заборонено. Крім того, зазначає, що слідчий до суду з клопотанням про продовження строку досудового розслідування відповідно до ст.219 КПК України не звертався, позбавивши тим самим сторону захисту та підозрюваного заявити ряд клопотань для проведення слідчих дій після ознайомлення з матеріалами досудового розслідування. Разом із цим, у скарзі вказує, що відповідно до п.10 ч.1 ст.284 КПК України дане кримінальне провадження повинно бути закрите у зв`язку з тим, що закінчився визначений ст.219 КПК України строк досудового розслідування. Крім того, зазначає, що слідчий на теперішній час, нібито, звертається до Московського районного суду м.Харкова відносно ОСОБА_3 у справах №643/12935/19 та 643/12933/19, всупереч тому, що досудове розслідування закінчено.

У зв`язку з цим, сторона захисту вважає за можливе зобов`язати слідчого вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити відповідно до вимог п.10 ч.1 ст.284 КПК України та закрити кримінальне провадження.

На підставі викладеного, з урахуванням доводів, викладених у скарзі, посилаючись на положення п.1 ч.1 ст.303 КПК України, заявник просить скаргу задовольнити.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя не вбачає підстав для її розгляду по суті та вважає, що у відкритті провадження за скаргою необхідно відмовити з таких підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Разом із цим, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування регулюється § 1 Глави 26 КПК України.

Частиною 1 ст.303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Так, згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Тому, наведена норма дозволяє звернутися до слідчого судді зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Як вбачається зі скарги, в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000002 від 05.12.2018 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.371, ч.1 ст.366 КК України.

У скарзі заявник зазначає про обставини повідомлення слідчим про завершення досудового розслідування та недотримання ним вимог ст.283 КПК України, попри те, що, на думку заявника, слідчий зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 цього Кодексу, після повідомлення особі про підозру. Натомість, кримінальне провадження №0000002 не направлено для розгляду до суду в найкоротший термін і не було припинено шляхом закриття.

Таким чином, заявник робить висновок про бездіяльність слідчого Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 , яка полягає у не припиненні кримінального провадження шляхом закриття на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України та невиконанні вимог ч.1 ст.283 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Разом із цим, звертаючись до суду з даною скаргою, заявник посилається на положення п.1 ч.1 ст.303 КПК України, зокрема, щодо права на оскарження бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Такими іншими процесуальними діями вказує неприйняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.283 КПК України зазначена захисником процесуальна дія вчиняється саме прокурором у найкоротший строк, тобто в даній статті строк законом чітко не визначений, а тому положення п.1 ч.1 ст.303 КПК України не можуть застосовуватись до цих правовідносин.

Крім того, слід звернути увагу захисника, що вибір форми закінчення досудового розслідування, встановленої статтею ч.2 ст.283 КПК України, є прерогативою саме прокурора і не відноситься до компетенції слідчого.

В поданій скарзі не порушується питання про зобов`язання проведення процесуальних дій у певний строк та здійснення саме слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій.

Фактично заявник просить зобов`язати слідчого прийняти конкретне процесуальне рішення - закрити кримінальне провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, що не є його обов`язком, який він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк на даному етапі досудового розслідування.

Проте, як було зазначено вище, кримінальний процесуальний закон, зокрема положення ст.ст.283, 284 КПК України, не визначають конкретного та чіткого строку здійснення ані слідчим, ані прокурором відповідних дій, в тому числі, щодо закриття кримінального провадження. А відтак, вказана у скарзі бездіяльність не може бути предметом оскарження слідчому судді.

У даній же ситуації, з матеріалів скарги слідує, що особисто особа, яка подала скаргу, жодних клопотань з наведених у скарзі питань, у визначеному КПК України порядку до слідчого або прокурора не подавала, та попередньо не ініціювала вчинення зазначених дій, прямо звернувшись до суду з відповідною скаргою на бездіяльність.

Крім того, у вимогах скарги заявник просив зобов`язати слідчого надати до суду витяги з ЄРДР з відомостями про час і дату повідомлення про підозру ОСОБА_3 , а також відомостями про час і дату закриття кримінального провадження.

З огляду на зазначене, оскільки бездіяльність, яка полягає у неподанні слідчим до суду витягів з ЄРДР із зазначеними відомостями, законодавець не відніс до бездіяльності, яка може бути оскаржена слідчому судді під час досудового розслідування, а відтак, заявником фактично подано скаргу на бездіяльність, яка не підлягає оскарженню, то в даному випадку також відсутні підстави для відкриття провадження за цими вимогами.

Крім того, згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, враховуючи зазначені обставини, та аналіз норм кримінального процесуального закону, слідчий суддя вважає, що порушені у даній скарзі питання виходять за межі переліку рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, визначеного ч.1 ст.303 КПК України, та не можуть бути предметом розгляду слідчого судді, отже, наявні підстави, передбачені ч.4 ст.304 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 24, 26, 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Полтаві, у кримінальному провадженні №0000002 від 05.12.2018 року щодо нездійснення інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений строк, зобов`язання вчинити певні дії, передбачені ст.ст.283, 284 КПК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надіслати особі, яка подала скаргу, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1