УХВАЛА

30 травня 2019 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 яке погоджено із начальником першого відділу процесуального керівництва досудивовим розслідуванням у кримінальному провадженні військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_4 про арешт майна , -

ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням яке погоджено із начальником першого відділу процесуального керівництва досудивовим розслідуванням у кримінальному провадженні військової прокуратури Західного регіону України капітана юстиції ОСОБА_4 у якому просить накласти арешт на майно.
В обґрунтуванні клопотання зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області, за процесуального керівництва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000033 від 26.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що начальник Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області (далі - ДАБІ у Рівненської області) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, із залученням у якості посередника підконтрольну ПП Фірму «Мека» (), вимагав та отримав від директора ПП «Буд Кепітал Менеджмент» ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 100 тисяч гривень щомісячно за незастосування штрафних санкцій за порушення містобудівного законодавства на загальну суму 400 тисяч гривень. Фактичним власником ПП Фірми «Мека» є син ОСОБА_5 ОСОБА_7 .
25 травня 2019 року, у відповідності до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук за результатами якого вилучено предмети та документи, які містять у собі інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідають вимогам статей 98, 99 КПК України, зокрема:
Грошові кошти в сумі 20400 грн.;
Банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 ;
1 аркуш паперу із чорновими записами;
Мобільний телефон марки «Xiaomi», чорного кольору ІМЕІ1 НОМЕР_2 ;
Сім-картка з абонентським номером НОМЕР_3 ;
Документація на 29 аркушах;
Системний блок чорного кольору 1 арк.;
5 квитанцій ПАТ КБ «Приватбанк».
Слідчий в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, своє клопотання підтримав та просив його задоволити.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. При проведенні огляду допускається вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу.
Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим майно є речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
Так, враховуючи положення ст. 170 КПК України, а саме те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є знаряддям та засобом вчинення злочину, доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна, то в даному випадку вищевказані предмети необхідно арештувати оскільки існує сукупність підстав і розумних підозр вважати, що дане майно є знаряддям та засобом вчинення злочину, а також доказом злочинів.
Завданням арешту майна у вигляді вилучених у ході обшуку документів та інших предметів є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки їх перебування в володільців може призвести до вказаних наслідків, зважаючи на зацікавленість останніх у результатах розслідування, а також наявність ризиків пошкодити, знищити або використати для продовження злочинної діяльності.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України ,арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України , у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Арешт майна може допускатися з метою: забезпечення збереження речових доказів, відшкодування майна, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовим доказом.
У відповідності до ч.1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області, за процесуального керівництва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000033 від 26.04.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що начальник Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області (далі - ДАБІ у Рівненської області) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зловживаючи своїм службовим становищем, із залученням у якості посередника підконтрольну ПП Фірму «Мека» (), вимагав та отримав від директора ПП «Буд Кепітал Менеджмент» ОСОБА_6 неправомірну вигоду в сумі 100 тисяч гривень щомісячно за незастосування штрафних санкцій за порушення містобудівного законодавства на загальну суму 400 тисяч гривень. Фактичним власником ПП Фірми «Мека» є син ОСОБА_5 ОСОБА_7 .
25 травня 2019 року, у відповідності до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук за результатами якого вилучено предмети та документи, які містять у собі інформацію та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та відповідають вимогам статей 98, 99 КПК України, зокрема:
Грошові кошти в сумі 20400 грн.;
Банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 ;
1 аркуш паперу із чорновими записами;
Мобільний телефон марки «Xiaomi», чорного кольору ІМЕІ1 НОМЕР_2 ;
Сім-картка з абонентським номером НОМЕР_3 ;
Документація на 29 аркушах;
Системний блок чорного кольору 1 арк.;
5 квитанцій ПАТ КБ «Приватбанк».
Вилучені предмети та документи є знаряддям та засобами вчинення злочинів, доказом злочинів, а також можуть бути використані як речові докази.
Окрім того у ході проведення досудового розслідування є необхідність у проведенні документальних ревізій та проведенні економічних та інших судових експертиз предметом яких можуть бути вилучені речі.
Перелічені вище предмети та документи, вилучені в ході вищевказаного обшуку, відповідають вимогам ч.1 ст. 98 КПК України, оскільки зберегли на собі сліди злочину та/або містять інші відомості, які можуть бути використані як докази чи обставини, передбачені ст.91 КПК України.
Таким чином, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно, оскільки незастосування вказаних заходів може призвести до знищення, відчуження відповідного майна, уникнення конфіскації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, суд вважає клопотання слідчого є обґрунтованим, наведені у ньому обставини свідчать про наявні усі підстави для його задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.170, 171, 173,309 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого - задоволити.
Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході обшуку 25.05.2019 за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
Грошові кошти в сумі 20400 грн.;
Банківська картка ПАТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 ;
1 аркуш паперу із чорновими записами;
Мобільний телефон марки «Xiaomi», чорного кольору ІМЕІ1 НОМЕР_2 ;
Сім-картка з абонентським номером НОМЕР_3 ;
Документація на 29 аркушах;
Системний блок чорного кольору 1 арк.;
5 квитанцій ПАТ КБ «Приватбанк»,
та позбавити можливості власнику розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном і використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Виконання ухвали доручити заступнику начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області ОСОБА_3 .
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1