Провадження № 1-кп/760/81/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 ,
представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 ,
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Києві кримінальне провадження, яке внесене 20.10.2014 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0009297, по обвинуваченню:
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Божківське Полтавського району Полтавської області, громадянина України, українця, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого;
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою на АДРЕСА_3 , проживаючого у АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
у вчиненні ними кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.296 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_14 та ОСОБА_13 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння 20.10.2014, приблизно о 00 год. 30 хвл., знаходячись у дворі ресторану «Орлі», що на бул. І.Лепсе, 9-в в м. Києві, побачили раніше незнайомих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які знаходились у дворі та чекали на таксі.

Перебуваючи за вищевказаною адресою ОСОБА_14 , разом із ОСОБА_13 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті норми поведінки, безпричинно почали чіплятися до вищевказаних осіб, провокуючи останніх на бійку, при цьому висловлювались на їх адресу брутальною лайкою. На зауваження ОСОБА_15 припинити хуліганські дії ОСОБА_14 та ОСОБА_13 не відреагували та продовжуючи свої хуліганські дії розпочали бійку з ОСОБА_8 та ОСОБА_15 наносячи останнім численні удари руками та ногами по голові та тулубу. Присутні при цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_16 намагались заспокоїти ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та припинити бійку. Однак, ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на їх зауваження не реагували та під час бійки ОСОБА_13 наніс удар ногою по голові ОСОБА_7 , в результаті чого остання отримала тілесні ушкодження. Хуліганські дії ОСОБА_14 та ОСОБА_13 тривали протягом 10-15 хвилин, після чого останні з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_14 та ОСОБА_13 потерпілому ОСОБА_8 , згідно з висновком експерта № 2977 від 22.10.2014 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, завдано тілесні ушкодження у вигляді забійної рани на фоні синця та садна в надбрівній ділянці справа; садна в проекції нижньо-зовнішнього краю правої очниці з переходом в проекцію виличної дуги, на тильній поверхні правої кисті в проекції 2-го п`ясно-фалангового суглобу, дистального міжфалангового суглобу 5-го пальця; синці на задній поверхні справа у верхній третині, в проекції вертикальної гілки нижньої щелепи зліва з переходом на передню поверхню вушної раковини (по всій поверхні), а також на задній поверхні лівої вушної раковини в проекції великого закрутка, в завушній ділянці зліва.

Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились від дії тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну, вказаному у постанові, тобто 20.10.2014, не були небезпечними для життя та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (за критерієм тривалості розладу здоров`я);

В результаті хуліганських дій ОСОБА_14 та ОСОБА_13 потерпілій ОСОБА_7 , згідно з висновком експерта № 4017 від 29.12.2014 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, завдано тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкова травми: синець навколо лівого ока, забійна рана верхньої повіки лівого ока, струс головного мозку.

Характер та морфологічні властивості виявленого ушкодження, як зазначив експерт, свідчать про те, що воно могло утворитися від однократної дії тупого предмету, характерні властивості якого не відобразились, за давністю може відповідати терміну вказаному у постанові, тобто 20.10.2014. Відновлення анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6, але менше ніж 21 добу, струс головного мозку це найбільш легка форма черепно-мозкової травми, з регресом симптоматики до 3-х тижнів, тобто власне цей строк відображає тривалість розладу здоров`я як судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості. Вивчена медична документація свідчила про відсутність явищ, небезпечних для життя після спричинення вказаного тілесного ушкодження. За таких обставин експерт ствердив, що виявлене тілесне ушкодження відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але не менше ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).

Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_14 відмовилися давати показання суду пославшись на ст.63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 20.10.2014, після 24.00 год., він зі своєю дружиною ОСОБА_16 разом із ОСОБА_17 та його дружиною ОСОБА_7 відпочивали в ресторані «Орлі» на бульварі Лепсе в м. Києві. Після 12 год. ночі чекали таксі на вулиці біля паркувального майданчику, де в цей час також перебувало двоє чоловіків. Очікуючи таксі вони хотіли повернутися до ресторану, але хтось із обвинувачених його окликнув, він підійшов і раптово був збитий на асфальт, а інший обвинувачений почав наносити йому удари по різним частинам тіла. Дружина ОСОБА_17 та інші намагались зупинити бійку, але в результаті цього дружина останнього ОСОБА_7 та він отримали тілесні ушкодження.
Потерпіла ОСОБА_7 надала суду аналогічні показання.
Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 очевидці події, підтвердили показання потерпілих.
Свідок ОСОБА_18 охоронник ресторану «Орлі» суду показав, що в ту ніч, 20.10.2014, він дійсно бачив бійку молодиків біля ресторану, одна із жінок просила викликати поліцію, що він і зробив.
Незважаючи на позицію обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які відмовились давати суду показання, їх винуватість у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення доведена як показаннями потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 та висновками судово-медичних експертів, а саме:
- висновком судово-медичного експерта №4017 від 29.12.2014 відповідно до якого при обстеженні та вивченні медичної документації потерпілої ОСОБА_7 у останньої виявлено закриту черепно-мозкову травму, яка за давністю може відповідати 20.10.2014 та відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т.1 а.с.128-134);
- висновком судово-медичного експерта №2977 від 22.10.2014 відповідно до якого при обстеженні потерпілого ОСОБА_8 виявлені тілесні ушкодження, які відносяться до легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, приблизно 24.10.2014, та не були небезпечними для життя (т.1 а.с.125-127).
Долучений стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження СD-диск на якому відображена подія інкримінованого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 кримінального правопорушення суд не бере до уваги і визнає його неналежним, оскільки при його перегляді в судовому засіданні неможливо було конкретно ідентифікувати осіб, які брали участь у події (бійка) 20.10.2014 біля ресторану «Орлі» на бул. І. Лепсе, 9-в в м. Києві, а тому й відповідні протоколи про перегляд відеозапису від 09.06.2015 (т.1 а.с.137-140) суд теж визнає неналежними доказами.
Крім того, суд також не бере до уваги позицію сторони захисту щодо процесуальних порушень стороною обвинувачення на досудовому розслідуванні при складанні процесуальних документів у даному кримінальному провадженні та які можуть впливати на вирішенні справи по суті на користь обвинувачених.
Так, сторона захисту стверджує, що при складанні окремих процесуальних документів стороною обвинувачення на досудовому розслідуванні допускалися порушення норм Кримінального процесуального закону, створення неіснуючих процесуальних документів, які не фігурують у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим ними було проведено експертне дослідження №7/ікт від 23.06.2015, відповідно до якого експертом встановлено наявність створення графічних файлів (фото документів) від 16.06.2015 в період часу з 17.17 год. до 17.18 год.
Надані докази стороною захисту суд не приймає до уваги, оскільки дане експертне дослідження проведено поза процесуальний порядок, а експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.
З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_13 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю і його умисні дії, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб (хуліганство), суд кваліфікує за ч.2 ст.296 КК України.
Винуватість ОСОБА_14 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення теж доведена повністю в судовому засіданні і його умисні дії, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинені групою осіб (хуліганство), суд кваліфікує за ч.2 ст.296 КК України.
При призначенні покарання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до середньої тяжкості, ступінь негативних наслідків та дані про особу кожного з них.
Так, ОСОБА_13 і ОСОБА_14 раніше не судимі, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувають, мають постійне місце реєстрації та проживання.
Обставин, які відповідно до вимог ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
Обставиною, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжує покарання ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , суд визнає вчинення ними кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченим ОСОБА_13 та ОСОБА_14 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для їх виправлення та попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень.

Але, враховуючи дані про особу кожного з обвинувачених, фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_13 та ОСОБА_19 без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити їх від відбування покарання з випробуванням, якщо вони протягом визначеного судом іспитового строку не вчинять нового кримінального правопорушення і виконають покладені на них обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Крім того, в рамках даного кримінального провадження заявлено цивільний позов потерпілою ОСОБА_7 про стягнення солідарно з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 4.000 грн. матеріальної шкоди та 50 000 грн. моральної. Потерпілим ОСОБА_8 до обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 заявлено цивільний позов про стягнення солідарно 40 000 грн. моральної шкоди.
Разом з тим, в обґрунтування заявлених вимог потерпіла ОСОБА_7 підтвердила тільки суму понесених нею матеріальних збитків в результаті неправомірних дій обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , а тому у цій частині її цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо завдання немайнових втрат, тобто спричинення моральних страждань, потерпіла зазначила, що внаслідок таких дій обвинувачених у неї було пошкоджено обличчя, майже три тижні внаслідок струсу мозку вона себе погано почувала, не ходила на роботу та знаходилась у важкому психологічному стані.
Потерпілий ОСОБА_8 обґрунтував завдану йому моральну шкоду теж поганим самопочуттям протягом двох тижнів, приниженні його честі та гідності викликаних бійкою та побиттям, тривалим лікуванням.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, психічних та інших), яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.
Враховуючи конкретні обставини провадження, характер і обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнали потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , наслідки завданих тілесних ушкоджень, враховуючи принцип розумності і справедливості, суд вважає необхідним стягнути солідарно на користь потерпілих з обвинувачених ОСОБА_13 та ОСОБА_14 по 10.000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_13 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

ОСОБА_14 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на її користь матеріальної шкоди задовольнити повністю, моральної шкоди - частково.

Стягнути з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 солідарно на користь потерпілої ОСОБА_7 4 000 (чотири тисячі) грн. матеріальної шкоди та 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_20 про стягнення з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на його користь моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_13 та ОСОБА_14 солідарно на користь потерпілого ОСОБА_20 10 000 (десять тисяч) грн. моральної шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1