У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2019 року про відмову у задоволенні її скарги на бездіяльність слідчого щодо постанови про закриття кримінального провадження.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 щодо постанови від 25.04.2019 р. про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 00000064, відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою постанову слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 від 25.04.2019 р. скасувати як незаконну.

Узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 зазначає, що ухвала слідчого судді незаконна, винесена з порушенням вимог ст. ст. 409-414 КПК України у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Обставини, встановлені слідчим суддею.

20.05.2019 р. ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 щодо постанови від 25.04.2019 р. про закриття кримінального провадження № 00000064, в якій просила скасувати зазначену постанову як незаконну.
Відмовляючи у задоволення скарги, слідчий суддя зазначив наступне.
Постановою слідчого Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, ОСОБА_5 від 25.04.2019 р. закрито кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000064, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.
Слідчий суддя дійшов висновку, що закриваючи кримінальне провадження, слідчим дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, рішення про закриття кримінального провадження прийнято законно, досліджені всі обставини, виконані всі необхідні дії для розслідування кримінального правопорушення, а тому доводи заявника ОСОБА_4 є необґрунтованими.

Враховуючи, що прокурором та заявником подані клопотання про розгляд апеляційної скарги без їх участі, апеляційний суд, з урахуванням положень ч. 1 ст. 406 КПК України, ухвалює рішення за результатами письмового провадження. Вивчивши матеріали судового та кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Відповідно до ст. 395 КПК України, апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала слідчим суддею постановлена 12.07.2019 р. без участі заявника ОСОБА_4 , копію оскаржуваної ухвали остання отримала 21.08.2019 р.

За таких обставин, з урахуванням даних про дату подання апеляційної скарги 27.08.2019 р., апеляційний суд вважає, що у даному випадку строк на апеляційне оскарження ОСОБА_4 не пропущений і апеляційна скарга подана в межах строку апеляційного оскарження.

У ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Крім того, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України).
Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначаються у ст. 91 КПК України.
В ст. 284 КПК України, визначені підстави та порядок закриття кримінального провадження, а також оскарження такого рішення.
Як вбачається з аналізу норм кримінального процесуального закону, під час досудового розслідування обов`язково повинні бути дотримані принципи повноти та об`єктивності, що є оціночними поняттями. Надаючи складові оцінки доказів у провадженні, законодавець, між тим, залишає за слідчим (прокурором або суддею) можливість прийняття (або неприйняття) рішення про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що Першим слідчим відділом Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000064, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КПК України.
Частина 1 ст. 364 КК України, передбачає кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно завдало істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.12.2018 р. до правоохоронних органів надійшла заява від ОСОБА_4 про зловживання посадовою особою ДУ «Ізмаїльська установа виконання покарань № 22» під час виконання своїх службових обов`язків своїм службовим становищем всупереч інтересам служби.
Під час досудового розслідування кримінального провадження допитано заявника ОСОБА_4 , в.о. завідувача медичної частини ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» ОСОБА_6 , начальника відділу по контролю за виконанням рішень ОСОБА_7 , начальника відділу соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_8 та встановлено наступне.
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України. В даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 визнана потерпілою.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.06.2018 р. обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою та постановлено перевести його з Ізмаїльської установи виконання покарань УДПС України в Одеській області № 22 до ДУ «Одеська установа виконання покарань № 21» з метою отримання обвинуваченим більш кваліфікованого медичного догляду.
Копія зазначеної ухвали направлена до ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» та оголошена обвинуваченому ОСОБА_9 , однак від підпису про ознайомлення він відмовився.
16.07.2018 р. ОСОБА_9 відмовився слідувати запланованим етапом, подавши до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області відповідне клопотання.
Тобто, за результатами проведених слідчих (розшукових) дій, належних, допустимих та достатніх доказів доведення винуватості або принаймні пред`явлення підозри будь-якій особі у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, органом досудового розслідування не здобуто.
Отже, як слідчим при прийняті рішення про закриття даного кримінального провадження, так і слідчим суддею, при ухваленні рішення про залишення постанови слідчого без змін, досліджені всі обставини кримінального провадження, оцінені кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття зазначених процесуальних рішень, з такими висновками погоджується і апеляційний суд.

З огляду на наведене, оскільки слідчим Першого слідчого відділу Слідчого управління ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві, вжито всіх можливих заходів для проведення всебічного, повного та неупередженого розслідування, слідчий суддя дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 , апеляційна скарга є необґрунтованою, і апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу заявника ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 липня 2019 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого щодо постанови про закриття кримінального провадження залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді
____________________ ___________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3