КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 31 липня 2019 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Наманган Республіка Узбекистан, громадянина України, не працюючого, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_8 та продовжено відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 13 серпня 2019 року, без альтернативного визначення розміру застави.

В обґрунтування рішення, слідчий суддя зазначив, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до тяжкого злочину є вагомими, заявлені слідчим та прокурором ризики знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, а тому воно підлягає задоволенню, оскільки перебування підозрюваного під вартою буде виправданим, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року та обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Мотивуючи доводи викладені в апеляційній скарзі, захисник зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною і необґрунтованою, висновки слідчого судді ґрунтуються на припущеннях, не відповідають дійсним обставинам справи і зібраним у справі доказам, суперечать вимогам закону.
Так, на думку захисника, слідчий, звертаючись з клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , не довів обґрунтованість підозри.
Стверджує, що при затриманні ОСОБА_9 допущено низку порушень кримінально процесуального закону щодо його особистого огляду, обшуку автомобіля, затримання і обшуку його дружини, що нівелює доказове значення протоколів огляду, внаслідок якого з численними порушеннями було вилучено гранату.
Наголошує захисник, що жодних правопорушень ОСОБА_10 не скоював, до відповідальності не притягувався. Всі заявлені свідки та потерпілі у кримінальному провадженні допитано.Істотного впливу на них ОСОБА_10 не здійснював і не може здійснювати. Жодних даних про вплив на свідків чи про інші ризики слідчим та прокурором не надано.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого17 лютого 2019 року внесені до єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000334 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357 КК України.
20 лютого 2019 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та того ж дня повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 189, ч. 3 ст. 357 КК України.
03 липня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні:
- нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб;
- викраденні людини вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, із застосуванням зброї;
- пред`явленні вимоги передачі чужого майна (вимагання), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства, що завдало значної шкоди потерпілому;
- незаконному заволодінні транспортного засобу, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, з погрозою вбивства;
- незаконного заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;
- носіння, зберігання вибухових припасів без передбаченого законом дозволу;
- незаконному заволодінні будь-яким способом паспортом.
20 лютого 2019 року підозрюваному ОСОБА_6 Бориспільським міськрайонним судом Київської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 20 квітня цього ж року, який в подальшому продовжено ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва від 19 квітня та 12 червня 2019 року, відповідно до 17 червня та 20 липня цього ж року.

12 липня 2019 року старший слідчий СУ ГУ НП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , за погодженням прокурора прокуратури Київської області ОСОБА_11 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 на 30 діб.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року вказане клопотання задоволено.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 перевірялись при розгляді клопотання. При цьому допитано підозрюваного ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 з вчиненими кримінальними правопорушеннями підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, є обґрунтованою, що дає підстави для продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування.

Слідчий суддя також дослідив доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення, яким ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою.

Оскільки заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, продовжують існувати та виправдовують тримання підозрюваного під вартою, клопотання слідчого задоволено слідчим суддею обґрунтовано та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 13 серпня 2019 року.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, в сукупності із вищезазначеними обставинами, суд врахував дані, про особу підозрюваного та дійшов обґрунтованого висновку про те, що підозрюваному ОСОБА_6 , необхідно продовжити строк тримання під вартою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки прокурор в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Продовжуючи строк тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання, всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою підозрюваного, при цьому заслухав пояснення як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, та навів в ухвалі мотиви необхідності задоволення клопотання слідчого.

Даних, які б унеможливлювали подальше тримання ОСОБА_6 під вартою, матеріали судового провадження не містять.

Що стосується посилань в апеляційній скарзі щодо відсутності доказів, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то колегія суддів вважає їх непереконливими, оскільки наявність існуючих ризиків підтверджуються матеріалами судового провадження, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Крім того, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 183 КПК України, при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не визначив розмір застави в даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке було вчинено із застосуванням насильства.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, оскільки вони спростовуються матеріалами провадження.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, КПК України, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, продовжив запобіжний захід у вигляді тримання йому під вартою без визначення розміру застави, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбача

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181,194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Київській області ОСОБА_8 та продовжено відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 13 серпня 2019 року, без альтернативного визначення розміру застави, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/4373/2019 Категорія: ст. 183, 199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_12 Доповідач: ОСОБА_1