Справа № 300/491/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.07.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження № 11-сс/4806/373/19 за апеляційною скаргою прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду Закарпатської області від 20.06.2019.

Цією ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, раніше не судимого, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263-1, ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання подане до суду слідчий обґрунтував тим, що ОСОБА_6 на початку червня 2018 року перебуваючи в урочищі «Башти», що між населеними пунктами смт. Воловець та с.Лази Воловецького району, в лісі, під деревом знайшов однозарядну гладкоствольну мисливську рушницю 16 калібру, моделі ІЖ-ЗК, яку привласнив та шляхом укорочення ствола до залишкової довжини 325 мм. й відпилювання прикладу до шийки ложі, виготовив з неї одиницю вогнепальної зброї, яка згідно висновку судової балістичної експертизи Закарпатського НДЕКЦ при МВС України № 1/292 від 19.06.2019 є вогнепальною зброєю - обрізом, виготовленим саморобним способом з одноствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ІЖ-ЗК», яку умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, зберігав під деревом в урочищі «Башти», що між населеними пунктами смт. Воловець та с. Лази Воловецького району, до 12.06.2019.

12.06.2019 ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, з метою переховати, забрав зі схову зазначену одиницю вогнепальної зброї і переніс її на територію, що розташована у підніжжя Воловецького перевалу, біля дороги сполученням Н.Ворота Воловець - Міжгір`я, між населеними пунктами с.В. Ворота та смт. Воловець Воловецького району, де близько 11 год. 15 хв. був виявлений працівниками Воловецького відділення поліції Мукачівського відділу поліції ГУ НП в Закарпатській області, які в ході огляду виявили та вилучили в нього

-2-

одиницю вогнепальної зброї, яка згідно висновку судової балістичної експертизи Закарпатського НДЕКЦ при МВС України № 1/292 від 19.06.2019 є вогнепальною зброєю - обрізом, виготовленим саморобним способом з одноствольної мисливської рушниці 16 калібру моделі «ІЖ-ЗК».

Дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.263-1, ст..263 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вказав, що підозрюваний ОСОБА_6 має постійне місце проживання, раніше не судимий, проживає разом із сім`єю, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у психіатричному та наркологічному кабінеті при Воловецькій ЦРЛ не перебуває, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, що не є достатньою підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. На думку слідчого судді, наведені у клопотанні обставини не свідчать про наявність достатніх ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризики того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення не є обгрунтованим з огляду на наявність у підозрюваного постійного місця проживання, сім`ї, позитивної характеристики по місцю фактичного проживання, відсутність судимостей; можливість його подальшої кримінальної поведінки є припущенням, а незаконний вплив на свідків кримінального правопорушення виключається, враховуючи, що в матеріалах справи такі відсутні. Слідчий суддя також зазначив, що наявність лише обгрунтованої підозри у вчиненні тяжких злочинів не може вважатися достатньою підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 з врахуванням сукупності викладених висновків, слідчий суддя прийшов до висновку, що старший слідчий та прокурор не довели наявність достатніх ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, чи будь-якого іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді від 20.06.2019 та постановити ухвалу про обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, також покласти на підозрюваного обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; не залишати житло в період з 20-ої по 6-ту годину наступного дня. Прокурор зазначає, що прийняте щодо ОСОБА_6 рішення є незаконним та необґрунтованим, оскільки слідчим суддею не враховано ризики того, що ОСОБА_6 , розуміючи невідворотність призначення йому покарання може уникнути від слідства і суду, перешкоджати швидкому проведенню досудового розслідування та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Вважає, що слідчий суддя проігнорував наявність ризиків, які містять достатні підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а приймаючи рішення взяв до уваги лише характеризуючи дані про особу підозрюваного, чим порушив вимоги ст.178 КПК України .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного ОСОБА_10 , який вважає ухвалу слідчого судді від 20.06.2019 законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши доводи апеляційної скарги, та дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з таких підстав.

-3-

Ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178, 194 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Воловецького ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування №0000123 від 12.06.2019, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263-1 та ч.1 ст.263 КК України. 19.06.2019 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

-4-

Згідно ч.ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані в повній мірі.
Так, слідчим суддею вірно встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України, які згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, разом з тим, підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, проживає із сім`єю, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Слідчий суддя вірно зазначив, що стороною обвинувачення надані докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінальних правопорушень, про те існування наведених у клопотанні ризиків, передбачених ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні - не доведено.
На переконання колегії суддів, слідчим суддею, всебічно, повно та об`єктивно досліджено всі надані матеріали, оцінено у сукупності всі обставини правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_11 , враховано виключно позитивні дані про його особу, та зроблено обґрунтований висновку про необхідність відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 ..

Колегія суддів погоджується з думкою слідчого судді про те, що наведені у клопотанні обставини, не свідчать про наявність достатніх підстав для застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Така позиція слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-179,193-194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, прокурором в судовому засіданні не доведено наявність виключно всіх обставин передбачених ч.1 ст.194 КПК України, що, відповідно до ч.2 ст. 194 КПК України, є безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу.

При прийнятті судового рішення апеляційним судом враховуються положення, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, колегія суддів зазначає, що сама по собі тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_12 не може бути безумовною підставою для застосування щодо нього будь якого запобіжного заходу, оскільки ця обставина повинна враховуватись у сукупності разом з іншими обставинами.

-5-

Доводи, на які послався в апеляційній скарзі прокурор з приводу можливих виду та строків покарання ОСОБА_6 виходить за межі визначених законом повноважень прокурора та суперечить Загальним засадам кримінального провадження, зокрема, передбаченій п.10. ч.1 ст.7 КПК України презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Інші о бставини, на які вказує прокурор в апеляційній скарзі, були враховані судом при прийнятті рішення, в зв`язку з чим і зроблено обґрунтований висновку про необхідність відмови в обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 ..

До того ж, згідно наданих прокурором в апеляційному суді пояснень, обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 у відповідності до ст. 291 КПК України направлений до суду першої інстанції для розгляду по суті.
Істотних порушень норм КПК України, які б тягнули за собою скасування ухвали слідчого судді при апеляційному розгляді не встановлено.

При прийнятті рішення колегія суддів також ураховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, що під час апеляційного розгляду стороною обвинувачення не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки слідчого судді, а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, немає, а тому ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу прокурора Воловецького відділу Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Воловецького районного суду від20.06.2019 про відмову в застосуванні щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: