Категорія: арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 серпня 2019 року місто Луцьк

Волинської апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000750 від 08.07.2019, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Луцького міськрайонного суду звернувся слідчий СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 за погодженням із прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , з клопотанням про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР №0000750 від 08.07.2019, за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.
Клопотання обґрунтував тим, що 07.07.2019 року службові особи ТзОВ «Україна-Баїв» самовільно, всупереч установленому законом порядку вчинили збір урожаю ріпаку вагою 44090 кілограм на ділянці землі, що перебуває на балансі ДП «Еліта» та розташована у с. Брище, Луцького району, Волинської області, чим заподіяли шкоду інтересам власника.
Слідчим слідчого відділення Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 07.07.2019 року відомості про вказану подію внесені в ЄРДР за № 0000750, з попередньою правовою кваліфікацією за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 356 КК України.
07.07.2019 року слідчим СВ Луцького РВП ЛВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 було проведено огляд місця події у ході якого було вилучено 44090 кілограм урожаю ріпаку належний ДП «Еліта», який згідно товарно-транспортної накладної знаходиться на відповідальному зберіганні ТзОВ «Волинь-зерно продукт» за адресою: м. Луцьк. вул. Мамсурова, 10.
Зазначає, що урожай ріпаку вагою 44090 кілограм є об`єктом кримінально-протиправних дій, відтак відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, тобто є речовим доказом в кримінальному провадженні. Відчуження (знищення) ДП «Еліта» вищевказаного майна призведе до втрати речових доказів та унеможливить досягнення мети досудового розслідування. Враховуючи, що існує можливість приховування, псування чи знищення вищевказаного майна, виникла необхідність накладення на них арешту.
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15 липня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження, яке внесено до ЄРДР за №0000750 від 08.072019, за ознаками складу злочину, передбаченого ст.356 КК України.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на тимчасово вилучене майно: 44090 кілограм ріпаку. Зазначає, що суд прийшов до передчасного висновку про наявність господарських відносин між ДП ЕДГ «ЕЛІТА» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції НААНУ та ТзОВ «Баїв-Україна», оскільки відомості до ЄРДР внесені на підставі заяви про вчинення злочину поданої в.о. директора ДП ЕДГ «ЕЛІТА» Волинської державної сільськогосподарської дослідної станції НААНУ ОСОБА_8 . Крім того, постановою слідчого від 08.07.2019 року вилучений під час огляду місця події ріпак вагою 44090 кілограм визнаний речовим доказом та переданий на зберігання до ТзОВ «Волинь-зерно продукт».

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту ч.1 ст.170 КПК України вбачається, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.
Згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з долучених до клопотання товарно-транспортних накладних, спірний урожай ріпаку перевозився ТзОВ «Україна-Баїв» саме на замовлення ДП «Еліта», яке є заявником у кримінальному провадженні (а.с.7-8).
Враховуючи зазначене, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, що між сторонами існують господарські відносини з приводу збирання та обробки урожаю.

Апеляційний суд погоджується і з висновком слідчого судді про відсутність достатніх підстав вважати, що вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним ст.98 КПК України.

Доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 липня 2019 року залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: