Справа № 466/5877/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1080/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2019 року у місті Львові.
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 26 вересня 2019 року про відмову в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7
з участю прокурора ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 26.09.2019 року відмовлено в задоволення заяви засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
На вказану ухвалу суду захисник ОСОБА_6 та засуджений ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.
Захисник ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задоволити заяву засудженого ОСОБА_7 ..
На підтримання своїх апеляційних вимог захисник зазначає, що засуджений ОСОБА_7 зробив відповідні висновки з минулого та більше не стане на шлях вчинення нових злочинів, за час відбування покарання в нього погіршився стан здоров`я, одружився та бажає допомагати своїй дружині, яка виховує шістьох дітей. А тому захисник вважає, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення своєю поведінкою, а тому висновки суду в цій частині вважає необґрунтованими.
Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою застосувати відносно нього вимоги ст.82 КК України, тобто замінити невідбуту частину покарання більш м`яким.
На підтримання своїх апеляційних вимог засуджений покликається на те, що він став на шлях виправлення, на протязі тривалого часу не допускає вчинення режиму утримання установи виконання покарання, неодноразово заохочувався адміністрацією колонії, має позитивну характеристику, а тому вважає висновки суду про недоведеність свого виправлення необґрунтованими.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції прокурор заперечив вимоги поданих апеляційних скарг, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Засуджений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 підтримали подані апеляційні скарги та навели аналогічні доводи, викладені в апеляційних скаргах.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора, засудженого, вивчивши матеріали провадження, встановила наступне.
З матеріалів провадженнявбачається, що ОСОБА_7 засуджений 21.09.2016 року Першотравневим районним судом міста Чернівці за ч.2 ст.185 ч.2 ст.186 ч.70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.72 ч.5 КК України останньому зараховано термін попереднього ув`язнення з 29.06.16 року по день вступу вироку у законну силу з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку покарання: 29.06.2016 року. Кінець строку покарання: 11.02.2021 року.
Згідно характеристики ОСОБА_7 неодноразово судимий, двічі застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. 19.10.2017 року адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст.ст.100, 101 КВК України як такому, що не стає на шлях виправлення. 23.08.2018 року адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст.82 КК України як такому, що не стає на шлях виправлення. 13.06.2019 року адміністративною комісією установи відмовлено у застосуванні заохочувальної норми передбаченої ст.81 КК України як такому, що не довів свого виправлення (а.с.7).
Відповідно до довідки про наявність стягнень та заохочень ОСОБА_7 було тричі висловлено подяку та застосовано чотири стягнення, з яких два попередження та дві суворі догани (а.с.8)
Зазначені обставини були правильно встановлені та проаналізовані судом першої інстанції, та щодо них були висловлені обґрунтовані висновки.
Щодо покликання засудженого та захисника в апеляційних скаргах про те, що ОСОБА_7 не порушує режиму утримання в колонії, сумлінно ставиться до праці та бере участь в благоустрою колонії, то суд апеляційної інстанції вважає, за необхідне зазначити, що належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправно-трудової установи під час відбуття покарання, його належна поведінка та сумлінне ставлення до праці є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.
Таким чином, колегія суддів вважає, апеляційні скарги засудженого та захисника необґрунтованими та не вбачає законних підстав для їхнього задоволення, а тому оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід залишити в законній силі, оскільки вона є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів
У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Львова від 26 вересня 2019 року про відмову в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 та засудженого ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :