В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 300/542/19

Провадження № 1-кп/300/68/2019

24.07.2019 смт.Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Воловець, зареєстрованої та фактично проживаючої в АДРЕСА_1 , громадянки України, з вищою освітою, одруженої, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

27.02.2019 року приблизно о 16.00 годині ОСОБА_4 умисно, з метою пошкодження та знищення чужого майна, взявши із собою пластмасову пляшку ємкістю 1 літр, в якій знаходився бензин, зайшла на подвір`я будинку, який на праві індивідуальної власності належить громадянину ОСОБА_6 та розташований у АДРЕСА_2 , застосовуючи згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №7/42 від 18.04.2019 року паливо -мастильні матеріали, облила ними вхідні двері та вікно вищевказаного будинку та за допомогою сірників підпалила вхідні двері та вікно з передньої частини вказаного будинку загальною площею 58,99 м. кв., вартістю згідно звіту про оцінку ФОП ОСОБА_7 від 06 червня 2019 року 88780 гривень. Внаслідок незаконних дій ОСОБА_4 сталося загорання вхідних дверей та вікна передньої частини вказаного житлового будинку, яке згідно висновку експерта Закарпатського НДЕКЦ МВС України №12/38 від 18.04.2019 року є занесення стороннього джерела запалювання горючої рідини, однак злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі, оскільки співмешканка потерпілого ОСОБА_6 - громадянка ОСОБА_8 , побачивши загоряння будинку за допомогою води потушила полум`я вогню.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнала повністю, щиросердечно розкаялася. Пояснила суду, що в день вчинення нею злочину вона повинна була їхати на сезонні роботи за кордон і збираючи речі виявила, що її чоловік ОСОБА_4 забрав всі гроші з будинку та поїхав до с.Нижні Ворота, де проживає його мати ОСОБА_8 . Вказаний вчинок чоловіка став причиною підвищеного емоційного хвилювання обвинуваченої. Саме в такому настрої вона вирішила поїхати до будинку матері чоловіка, що належить ОСОБА_6 , де ОСОБА_4 ховався від неї. Після цього, обвинувачена облила двері вказаного будинку бензином та підпалила їх. Ствердила, що не мала на меті завдати шкоди майну потерпілого ОСОБА_6 . Злочин вчинила в стані сильного емоційного хвилювання, не усвідомлюючи повністю наслідків своїх дій. З потерпілим примиралася, завдані збитки відшкодувала.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності.

Враховуючи, що обвинувачена повністю визнала свою вину, суд у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставини справи, які ніким не оспорюються.

Суд належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у скоєнні злочину, і її дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України, як закінчений замах на умисне знищення або пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Призначаючи обвинуваченій міру покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані про особу винуватої: раніше не судима, позитивно характеризується по місцю проживання, на обліку у наркологічному та психіатричному кабінеті при Воловецькій ЦРЛ не перебуває, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами справи, що пом`якшують покрання є щире каяття ОСОБА_4 , визнання вини, вчинення злочину вперше.

Обтяжуючих обставин справи згідно ст.67 КК України немає.

З досудової доповіді Воловецького РС філії ДУ "Центр пробації" у Закарпатській області від 22.07.2019 року вбачається, що згідно оцінки ризиків повторного вчинення правопорушення, існує середній рівень ризику вчинення обвинуваченою повторного злочину, як і середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі, для окремих осіб, у зв`язку з чим орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі чи обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, згідно ст.50 КК України покарання за вчинений злочин має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції частини статті КК України або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, працевлаштована, раніше не судима, вперше вчинила злочин, у вчиненні якого щиро розкаялася, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, з потерпілим примиралася, завдані збитки відшкодувала.

Крім цього, суд враховує обстаини, які передували вчиненню злочину: сварку з чоловіком, підвищене емоційне схвилювання через позбавлення коштів для оплати виїзду на сезонні заробітки.

Таким чином, за наявності наведених обставин, які пом`якшують покарання винуватої та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням даних про особу ОСОБА_4 , суд вважає можливим на підставі ст.69 КК України перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції інкримінованої статті та призначити обвинуваченій покарання у вигляді штрафу.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_4 на користь держави слід стягнути процесуальні витрати в сумі 1884, 12 гривень за проведення судово-хімічної експертизи, 1256,08 гривень за проведення пожежо-технічої експертизи, а всього- 3140 гривень 20 копійок.
Речових доказів немає.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

Суд, керуючись ст.ст. 371, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.194 КК України і призначити їй покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в сумі 3140 гривень 20 копійок за проведення судових експертиз.

Вирок може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд Закарпатської області в 30-денний термін з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1