Провадження №1-кп/639/455/19
Справа №639/5044/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР 03 квітня 2019 року за №0000570 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Новгородка Новгородківського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, з середьно-спеціальною освітою, ФО-П, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 09 березня 2019 року о 16.00 год. знаходився поблизу кафе, розташованого на автобусному терміналі за адресою: м. Харків, вул. Полтавський шлях 147, разом з ОСОБА_5 , з яким, хоч і познайомився за годину до цього того ж дня, але у них вже склалися приятельські відносини. В ході спілкування та спільного розпивання спиртних напоїв ОСОБА_4 помітив, що у ОСОБА_5 при собі був належний йому планшет «Asus Z171KG 1В007А». Саме в той час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою зазначеним планшетом ОСОБА_5 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, попросив у ОСОБА_5 належний йому планшет, буцімто для того, щоб знайти кумедне відео у мережі «Інтернет». У відповідь на це ОСОБА_5 , нічого не підозрюючи про злочинний, шахрайський намір ОСОБА_4 та, цілком і повністю довіряючи йому, добровільно віддав останньому свій планшет, сподіваючись на те, що той його обов`язково поверне та почав спілкуватися із іншим відвідувачем кафе. Надалі ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_5 планшет, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, почав відходити від будівлі кафе, поступово зникаючи з можливого поля зору від обманутого ним потерпілого. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне для незаконного заволодіння майном ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь планшет потерпілого «Asus Z171KG 1В007А», не маючи наміру на його повернення, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився на власний розсуд. В результаті діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 2321 грн. 14 коп.

ОСОБА_4 31 березня 2019 року о 17.00 год. знаходився поблизу ломбарду «Скарбниця», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Наріманова 1-а, коли до нього підійшов його знайомий ОСОБА_6 , разом із раніше йому незнайомим ОСОБА_7 , який попросив ОСОБА_4 допомогти закласти до ломбарду під свій паспорт належний йому планшет «Lenovo TAB A7-50 model -A3500-HV» у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем. Саме в той час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на заволодіння шляхом обману зазначеним планшетом ОСОБА_7 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , відчуваючи безкарність за раніше вчинене шахрайство, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вдаючи що він погодився допомогти ОСОБА_7 , попросив останнього передати йому належний тому планшет, з яким пообіцяв піти до ломбарду та закласти його свій паспорт, після чого повернутися та передати останньому отримані за нього грошові кошти. У відповідь на це ОСОБА_7 , нічого не підозрюючи про злочинний, шахрайський намір ОСОБА_4 , добровільно надав останньому свій планшет, сподіваючись на те, що той його закладе до ломбарду та поверне виручені грошові кошти. Надалі ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_7 планшет, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, почав відходити буцімто у сторону ломбарду, розташованого по вул. Наріманова 1-а. Таким чином, ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне для незаконного заволодіння майном ОСОБА_7 . Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь планшет потерпілого «Lenovo TAB A7-50 model -A3500-HV», не маючи наміру на його повернення, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. В результаті діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 1250 грн.

14 квітня 2019 року о 13.00 год. ОСОБА_4 знаходився на автобусному терміналі, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Потавський шлях 147, а саме на платформу №23 де зустрівся із малознайомим йому ОСОБА_8 . В ході спілкування ОСОБА_4 помітив, що у останнього при собі був належний йому мобільний телефон «Xiomi Redmi 6A». Саме в той час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на заволодіння шляхом обману та зловживання довірою зазначеним мобільним телефоном ОСОБА_8 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , відчуваючи безкарність за раніше вчинене шахрайство, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, попросив у ОСОБА_8 належний тому мобільний телефон, буцімто для того, щоб закласти його до ломбарду у зв`язку із тим, що йому дуже потрібні грошові кошти. При цьому ОСОБА_4 пообіцяв ОСОБА_8 , що того ж дня у вечері його викупити та повернути йому. У відповідь на це ОСОБА_8 , нічого не підозрюючи про злочинний, шахрайський намір ОСОБА_4 та, цілком і повністю довіряючи йому, добровільно віддав останньому свій мобільний телефон, сподіваючись на те, що той його обов`язково поверне. Надалі ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_8 мобільний телефон, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, почав відходити буцімто у сторону ломбарду. Після цього, ОСОБА_4 , звернувши на свою користь мобільний телефон потерпілого «Xiomi Redmi 6A», не маючи наміру на його повернення, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд. В результаті своїх дії ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 1700 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому злочинах визнав в повному обсязі, дав відповідно до наведеного вище покази.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_7 , ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в порядку вимог ст.135 КПК України, що відповідно до вимог ст. 325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду. Відповідно до наданих до суду заяв просять розглядати справу без їх участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію підтримала і сторона обвинувачення. Судом роз`ясненні положення ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам процесу вони зрозумілі.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також те, що сторони не піддають сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, зокрема даних, що характеризують особу останнього.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України) є доведеною. Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно. Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вивченням даних про особу ОСОБА_4 встановлено, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, раніше не судимий, не одружений.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, обставини що пом`якшують покарання, особу ОСОБА_4 його відношення до скоєного злочину та вважає, що при встановленні остаточного покарання необхідно застосувати положення ч. 1 ст. 70 КК України, а саме принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим та для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових злочинів можливо обрати покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів у вигляді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів громадян, що складає 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Процесуальні витрати у сумі 1576 грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави з перерахуванням зазначених коштів з позначкою виду платежу - за проведення експертизи.

Речові докази, а саме: диск CD-R із записами від 01.04.2019 року з камер відео спосетреження, розташованих у середині приміщення ломбарду за адресою: м. Харків, вул. Наріманова, 1-а залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1