Провадження № 1-кп/638/1505/19

В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2019 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0003257 від 18.05.2017 з обвинувальним актом у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в м. Харків, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, -

за участю :

прокурора ОСОБА_4

підсудного ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_3 06.04.2017 уклав із ФОП ОСОБА_5 договір підряду, відповідно до якого зобов`язувався виконувати надані доручення з надання клієнту інформації про виготовлення ПВХ конструкцій та вести перемовини із клієнтами від імені замовника.
Приблизно 20 квітня 2017 року, більш точний час та дата в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлена, підсудний ОСОБА_3 за дорученням ФОП ОСОБА_5 , на замовлення потерпілої ОСОБА_6 , здійснив виміри для встановлення ПВХ конструкцій в житловому приміщенні останньої - квартирі АДРЕСА_2 .
Приблизно у 20-х числах квітня 2017 року ФОП ОСОБА_5 розірвав договірні відносини із підсудним ОСОБА_3 , проте у останнього залишились незаповнені договорів із печаткою та підписом ФОП ОСОБА_5 , після чого у підсудного ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном - грошовими коштами потерпілої ОСОБА_6 шляхом зловживання її довірою, реалізуючи який він 06 травня 2017 року близько 12 години прийшов за вищевказаним місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 , де під приводом надання послуг з продажу та монтажу ПВХ конструкцій, діючи з корисним умислом, спрямованим на заволодіння чужиммайном на власну користь шляхом зловживання довірою ОСОБА_6 , запропонував останньої придбати ПВХ конструкції за нижчою, ніж була спочатку, ціною, а самеза 16802 гривні, запропонувавши надати завдаток в сумі 13442 гривні, на що потерпіла ОСОБА_6 , не здогадуючись про злочинний умисел ОСОБА_3 , вважаючи його представником ФОП ОСОБА_5 , погодилась укласти та підписала договір замовлення. Після чого ОСОБА_3 видавтоварний чек, отримавши від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 13442 гривень, заздалегідь не маючи наміру повертати отримані кошти або виконувати зазначені договірні зобов`язання, тим самим заволодів грошовими коштами потерпілої шляхом зловживання довірою останньої, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд, чим причинив потерпілої ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.
У судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, визнав повністю та показав, що при обставинах, зазначених в обвинувальному акті в квітні2017 року домовився з ОСОБА_6 щодо виготовлення віконних конструкцій та проведення підрядних робіт у обладнанні віконних рам в належній потерпілої квартирі, не маючи наміру виконувати зазначені роботи, з метою отримання шляхом зловживання довірою для власних потреб відповідних коштів. Після чого, 06.05.2017 за місцем мешкання потерпілої ним були отримані від останньої 13442 гривень на підставі наданих ним замовлень та товарного чеку. Отримані гроші він використав для власних потреб, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем. Вину визнає повністю, кається у скоєному. Матеріальну шкоду потерпілому відшкодував в повному обсязі.

Оскільки підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_3 за ст. 190 ч. 1 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство ).

При визначенні підсудному ОСОБА_3 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу підсудного, який раніше не судимий, не працює, на диспансерному обліку в ОНД та МПНД не перебуває, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_3 судом визнаються щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 судом не встановлено.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_3 покарання, у межах санкції ст. 190 ч. 1 КК України, а саме у виді обмеження волі на відповідний строк, з урахуванням приписів ст. 69-1 КК України.

Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 , який має місце постійного мешкання та родину, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, враховуючи його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, а також те, що потерпіла ОСОБА_6 в письмовій заяві зазначила про добровільне відшкодування підсудним матеріального збитку та будь яких претензій до останнього не має, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_3 можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_3 не обирався.

Потерпілою ОСОБА_6 цивільний позов не заявлений, у зв`язку з добровільним відшкодуванням завданого збитку підсуднім в ході досудового розслідуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.190 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_3 необирався.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1