КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження №0003667 стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого водієм-експедитором у СПД «Ларєв», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 185 Україниза апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік та за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.
Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно вироку, суд визнав доведеним, що 11.01.2018 року 09 год. 20 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де за попередньою домовленістю з потерпілою ОСОБА_8 проводив ремонтні роботи, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, скориставшись відсутністю власниці у вказаній квартирі, таємно викрав з кімнати, в якій проживала потерпіла ОСОБА_8 належне останній майно, а саме: планшет марки «Lenovo Idea Tab A 3000» та мобільний телефон марки «Nokia X Dual Sim», після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2 350 гривень.
Крім того, ОСОБА_6 у подібний спосіб 25.01.2018, 26.01.2018, 31.01.2018 та 14.02.2018 року повторно таємно викрав майно потерпілої ОСОБА_8 на загальну суму 5 150 гривень, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

На вирок суду заступник прокурора м. Києва подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та правильність правової кваліфікації дій обвинуваченого, просив скасувати оскаржуваний вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2018 року відносно ОСОБА_6 , у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме незастосування положень ст. 96-1 КК України та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік та за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити обвинуваченому ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладанням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст. 76 КК України.
На підставі ст. 96-1 КК України в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у ОСОБА_6 у власність держави грошові кошти в розмірі 7500 гривень.

Під час розгляду даного кримінального провадження в суді апеляційної інстанції прокурор 04.06.2019 року подав заяву за підписом заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 про відмову від поданої ним апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про необхідність закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 від поданої ним апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження №0003667 відносно ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 1 та 2 статті 403 КПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитись від неї до закінчення апеляційного розгляду. Якщо вирок або ухвала суду першої інстанції не були оскаржені іншими особами або якщо немає заперечень інших осіб, які подали апеляційну скаргу, проти закриття провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції своєю ухвалою закриває апеляційне провадження.

Враховуючи, що від інших осіб, які мають право на апеляційне оскарження вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 20.08.2018 року, апеляційні скарги не надходили, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 392, ч.ч. 1, 2 ст. 403 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20 серпня 2018 року стосовно ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0003667, у зв`язку з відмовою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_7 від апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ________________ ________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3