Справа № 461/2104/19
Провадження № 1-в/461/70/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13.06.2019 року місто Львів

Галицький районний суд міста Львова в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши подання інспектора Галицького РС з питань пробації Філії державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції ОСОБА_3 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

встановив:

вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 02.03.2018 року затверджено угоду про примирення від 17.09.2018 року у кримінальному провадженні №0000441 від 03.02.2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 . ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Інспектор Галицького РС з питань пробації Філії державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції ОСОБА_3 , звернулась до суду з поданням, в якому просить звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, покликаючись на те, що засуджений обов`язки покладені на нього вироком суду виконав повністю, за період перебування на обліку зарекомендував себе посередньо, при цьому до кримінальної відповідальності не притягувався.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники в судове засідання не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно ч.1 ст.78 КК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Так, зі змісту ч. 3 ст. 75 та ч. 1 ст. 78 Кримінального кодексу України (КК), через використання словосполучень «не вчинить нового злочину» та «виконає покладені на нього обов`язки», випливає, що однією з обов`язкових передумов для звільнення засудженого від відбування покарання згідно з цими статтями кримінального закону є невчинення останнім у період іспитового строку, визначеного судом, нового злочину. При цьому констатувати вчинення такого нового злочину цією особою та, відповідно, її винуватість у скоєному може виключно суд у порядку, визначеному законом. Доки вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду особа відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 2 КК та ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України (КПК) вважається невинуватою.

Принцип презумпції невинуватості закріплений також у багатьох міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 року № 1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України. Так, у ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини зазначається, що кожна людина, обвинувачена у вчиненні злочину, має право вважатися невинною доти, поки її винність не буде встановлена в законному порядку шляхом прилюдного судового розгляду, при якому їй забезпечують усі можливості для захисту. Згідно з п. 2 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права кожен обвинувачений у кримінальному злочині має право вважатися невинним, поки винність його не буде доведена згідно із законом. Аналогічна норма міститься й у п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (Конвенція).

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 02.03.2018 року затверджено угоду про примирення від 17.09.2018 року у кримінальному провадженні №0000441 від 03.02.2018 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 . ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням та призначено йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

З матеріалів особової справи на засудженого ОСОБА_4 видно, що останній перебував на обліку в Галицькому РС з питань пробації з 31.05.2018 року.

Протягом іспитового строку, перебуваючи на обліку, засуджений з`являвся до органу з питань пробації за встановленим графіком днів явки на реєстрацію, обов`язки покладені на нього вироком суду виконав повністю, за період перебування на обліку зарекомендував себе посередньо, до кримінальної відповідальності не притягувався. 20.11.2018 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175 КУпАП. Із засудженим неодноразово були проведені профілактичні роботи щодо недопущення порушень громадського порядку та скоєння нових злочинів.
Дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки засуджений обов`язки, покладені на нього вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 02.03.2018 року виконав, за вказаний період нового злочину не вчинив, а тому слід звільнити засудженого від покарання.

Керуючись ст. 78 КК України та ст. 537, 539 КПК України,-

постановив:

подання задоволити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 02.03.2018 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1