Номер провадження: 11-сс/813/846/19
Номер справи місцевого суду: 522/4447/19 1-кс/522/7132/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 14 травня 2019 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000638 від 17 березня 2019 року за ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст.189, ч.2 ст.189, ч.1 ст.122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 14 травня 2019 року було задоволено клопотання слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м.Одесі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.189, ч.2 ст.189, ч.1 ст.122 КК України, продовжений строк тримання під вартою на строк досудового розслідування до 16 червня 2019 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою змінити підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з умовами достатніми для роботи і утримання хворої матері.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ОСОБА_8 утримується під вартою всупереч вимогам ч.2 ст.177 КПК України без наявності обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів, жоден ризик слідчим та прокурором доведений не був і вони ґрунтуються лише на припущеннях.

Зазначає, що підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується, має сім`ю, хвору матір та постійне місце проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявні обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 4 ст.199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини вказує на те, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалося затримання (також справа «Буткевічюс проти Литви»).

Разом з тим відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21 квітня 2011 р., заява № 42310/04 суд наголошує, що термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. Більше того, за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови» (Cebotari v. Moldova), N 35615/06, п.48, від 13 листопада 2007 року).

Апеляційний суд вважає, що розглядаючи клопотання слідчого, слідчий суддя в цілому дотримався вимог ст.199 КПК України та прийняв обґрунтоване рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 .

Відповідно до клопотання слідчого, органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000638 встановлено, що ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , зареєструвавшись на сайті знайомств чоловіків нетрадиційної сексуальної орієнтації з метою знайомитись з ними, вступати в статевий зв`язок та в подальшому вимагати гроші за нерозголошення відомостей про сексуальну орієнтацію даних осіб, за допомогою ОСОБА_12 , якому заздалегідь не було відомо про злочинний намір, 17.03.2019 року приблизно о 04 год., знаходячись в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , побачили оголених ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_13 , після чого ОСОБА_11 представився працівником правоохоронного органу, пред`явивши невстановлене посвідчення, та на вимогу потерпілого ОСОБА_13 повторно надати посвідчення розпорошив вміст газового балончика в обличчя потерпілому, після чого ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_8 нанесли останньому по декілька ударів руками в область тулуба та почали вимагати у потерпілого грошові кошти та інше майно.
Дізнавшись, що у потерпілого ОСОБА_13 немає грошових коштів та інших матеріальних цінностей, ОСОБА_8 разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 17.03.2019 року приблизно о 04 год. 10 хв., знаходячись в приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_1 , підійшли до потерпілого, обмотали його в простирадло, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_14 підвели потерпілого до вікна балкону вказаної квартири, а ОСОБА_11 відчинив вікно балкону та штовхнув потерпілого ОСОБА_13 , від чого останній впав на землю із висоти другого поверху. ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з місця вчинення злочину зникли, а потерпілий ОСОБА_13 був доставлений до КУ «Міська клінічна лікарня №1», де йому була надана невідкладна медична допомога.
За даним фактом ОСОБА_8 було затримано, та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.189, ч.1 ст.122 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 19 березня 2019 року за клопотанням слідчого підозрюваному ОСОБА_8 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Далі в ході досудового розслідування були встановлені факти вчинення підозрюваним ОСОБА_8 інших аналогічних злочинів: щодо потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 , обставини яких викладені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді про продовження строку тримання під вартою.

У зв`язку з встановленням інших епізодів вчинення підозрюваним ОСОБА_8 аналогічних злочинів 08 травня 2019 року йому була змінена підозра та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.189, ч.2 ст.189, ч.1 ст.122 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які долучені до матеріалів клопотання, зокрема, протоколами допиту потерпілих, протоколами допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, та іншими доказами.

На даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено та в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Апеляційний суд не погоджується з доводами захисника про те, що в оскаржуваній ухвалі слідчим суддею не обґрунтований висновок про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, що в сукупності з іншими обставинами, стали підставою для вирішення питання про продовження строку підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ОСОБА_8 органами досудового розслідування підозрюється, в тому числі, у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.2 та ч.3 ст.189 КК України, поєднаних із застосуванням до потерпілого насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років із конфіскацією майна.

За таких обставин, враховуючи відсутність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, оскільки він офіційно не працевлаштований, не одружений, не підтверджено належними доказами наявність у нього утриманців, апеляційний суд вважає, що наявна розумна підозра того, що ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Доводи сторони захисту про наявність у підозрюваного ОСОБА_8 місця роботи не може бути прийнятий до уваги, оскільки додана до апеляційної скарги характеристика від ФОП ОСОБА_22 на ОСОБА_8 як працівника ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за відсутності документів, що підтверджують правовий статус даної особи-підприємця та документів, що підтверджують наявність трудових відносин між підозрюваним ОСОБА_8 та ФОП ОСОБА_22 , не може розцінюватися як належний, допустимий та достатній доказ наявності постійного місця роботи.

Крім того, характер та обставини злочинів, які інкримінуються ОСОБА_8 , відповідно до тих матеріалів, що зібрані на теперішній час у даному кримінальному провадженні, зокрема, вчинення із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, цілком обґрунтовано розцінюються як ризик того, що у випадку застосування до підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, він може здійснити спроби вчиняти вплив на потерпілих, з метою схилити їх до зміни своїх показань, що, в свою чергу, буде перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а також повному, всебічному та об`єктивному досудовому розслідуванню.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно, кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються, та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і орган досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави. До того ж, такі підстави мають бути чітко вказані.

Враховуючи необхідність встановити всіх потерпілих по тим епізодам, за якими інкримінується підозрюваному ОСОБА_8 вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.189, ч.2 ст.189, ч.1 ст.122 КК України, та необхідність отримання висновків всіх експертиз, слідчим суддею вірно зроблений висновок про наявність підстав для продовження строку запобіжного заходу для завершення досудового розслідування.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та дозволить контролювати його місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

При цьому обставини, передбачені ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлені.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 197, 199, 278, 288, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 травня 2019 року, якою ОСОБА_8 , підозрюваному у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.189, ч.2 ст.189, ч.1 ст.122 КК України, продовжений строк тримання під вартою на строк досудового розслідування до 16 червня 2019 року, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4