Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

09 вересня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0005282,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2019 року задоволено клопотання слідчого СВ Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_8 .

Застосовано відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ростов-на-Дону Російської Федерації, громадянина України, непрацюючого, раніше судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою ухвалено рахувати з 16 год. 00 хв. 29 серпня 2019 року.

Одночасно визначено заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 грн., у разі внесення якої на підозрюваного буде покладено такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора; не відлучатись із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали та покладених на підозрюваного обов`язків встановлений до 15 год. 59 хв. 27 жовтня 2019 року.

Мотивував своє рішення слідчий суддя тим, що слідчим при звернення з клопотанням, а також прокурором при його розгляді, було доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Крім того, було встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а саме можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить скасувати вказану ухвалу та постановити нову, якою обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

На обґрунтованя цих вимоги зазначив, що слідчий суддя при розгляді клопотання не в повній мірі врахував те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, визнав свою вину у вчиненому злочині, надавав правдиві показання, повернув викрадений мобільний телефон, чим відшкодував потерпілій спричинені збитки. При цьому зауважив, що вчинений його підзахисним злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Зважаючи на вказане, захисник вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання встановленим ризикам.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати ухвалу та обрати підозрюваному запобіжний захід домашній арешт, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до припису ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. Пунктом 2 ч.2 цієї норми КПК встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, - таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно.

Зокрема, ОСОБА_5 , будучи судимим за вчинення злочинів проти власності, востаннє 31.08.2017 Рівненським міським судом за ч.2 ст.185, ч.ч.1, 4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 3 роки, маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та повторно вчинив умисні, корисливі злочини.

Згідно вказаного колопотання, ОСОБА_5 29 серпня 2019 року близько 13:20 год., перебуваючи в маршрутному таксі № 65, що знаходилось на зупинці «продовольчий рино», що по вул. Соборній в м. Рівне, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою власного матеріального збагачення, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю спостереження за ним з боку потерпілої та інших осіб, із кишені рюкзака ОСОБА_9 викрав мобільний телефон марки «Xioami redmi 3» вартістю 3200 грн., чим завдав майнової шкоди у вказаному розмірі.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» вказано, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Зібрані органами досудового розслідування докази на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому злочині.

29 серпня 2019 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК.

30 серпня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

При розгляді клопотання прокурором було доведено наявність ризику ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, адже у підозрюваного відсутні стримуючі фактори, оскільки він неодружений, не має на утриманні малолітніх або непрацездатних осіб, офіційно не працює. Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного, з врахуванням можливого покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого злочину, є підставою стверджувати про наявність ризику можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, на переконання колегії суддів, існує ризик можливості ОСОБА_5 вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки він раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу.

Водночас, колегія суддів зауважує, що визнання підозрюваним своєї вини в інкримінованому йому злочині не зменшує вказані ризики.

Доказів на спростування висновків слідчого судді захисником в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами провадження не встановлено, і в ході розгляду цієї апеляційної скарги не здобуто.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що у разі обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою, де особа постійно чи тимчасово проживає без реєстрації, необхідна згода власника цього житла. Водночас, заявляючи вимогу про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , захисником не було надано доказів на підтвердження згоди власника цього житла.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 30 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3