Справа № 128/3272/17
УХВАЛА

04 листопада 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої- судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора- ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці клопотання прокурора про продовження застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 та усне клопотання захисника про його зміну на цілодобовий домашній арешт у кримінальному провадженні, внесеному 22.09.2017 в ЄРДР за №0001067 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України,

УСТАНОВИВ:

З 08.12.2017 в провадженні Вінницького районного суду знаходяться вищевказані матеріали кримінального провадження.

В даному судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 застосованого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який спливає 09.11.2019, яке просив задовольнити та мотивував його тим, що обвинувачений ОСОБА_5 обгрунтовно обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, за яке передбачено покарання у виді від 3 до 7 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів. Вважає, що без застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_5 , не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та зможе переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин, незаконно впливати на потерпілого, свідка, а також вчинити новий злочин . Оскільки ОСОБА_6 на час затримання не працював, не одружений , отже він не має стійких соціальних зв`язків, що свідчить про наявність ризиків, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Просив суд його клопотання задовільнити та відмовити у клопотанні захисника.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволені клопотання прокурора та заявив усне клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, оскільки прокурором не доведено перед судом наявність зазначених ним ризиків.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.

Вислухавши клопотання прокурора, захисника , їх міркування та обвинуваченого суд, вважає що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а клопотання захисника- необґрунтованим та таким , що підлягає відмові у задоволені виходячи з такого.

Відповідно до положень ч.3 ст. 331 КПК, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно до положень , викладених в ч.1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Вирішуючи питання доцільність продовження застосованого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Клопотання прокурора вмотивоване тим, що наразі наявні ризики того, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на потерпілого, свідка (п. 1 ч. 3 ст. 177 КПК України), та вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України).

Усне клопотання захисника мотивовано тим, що вищезазначені прокурором ризики не підтверджені в судовому засіданні доказами, а є лише припущенням прокурора.

Оглянувши обвинувальний акт, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, які свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 є раніше судимий за вчинення умисного корисливого кримінального злочину; не працює, офіційно не перебуває у шлюбі, хоча і має постійне місце проживання, але обвинувачується у вчиненні в період випробувального строку -іншого тяжкого кримінального правопорушення - розбою, санкція статті за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, судовий розгляд по даному кримінальному провадженню ще не закінчений , тому суд, вважає що обвинувачений може переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що наразі існують та не відпали ризики, передбачені п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить, на думку суду, вищевказаним ризикам.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відтак, для запобігання вказаним ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинуваченого, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, суд вважає виправданим тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та недостатнім застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, - не встановлено.

Доводи захисника ОСОБА_4 приведені ним у своєму усному клопотанні є непереконливими для суду та такими, які не спростовують вказані прокурором наявні ризики належними та допустимими доказами.

Виходячи з вищевикладеного, суд не зачіпляючи питання доказовості вини обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає за доцільне продовжити йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, а саме по 02.01.2020 , включно.

Керуючись ч.3 ст.331 КПК України, Суд
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів у Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1» , а саме по 02.01.2020 включно.
У задоволені усного клопотання захисника ОСОБА_4 відмовити.

Копію ухвали направити уповноваженій особі Державної установи «Вінницька установа виконання покарань №1»,- для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду , шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів: обвинуваченим- з дня отримання копії цієї ухвали, а іншими учасниками - з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_1