Справа № 180/1400/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2019 р.

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області Тананайська Ю.А., за участю секретаря Новоселецької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання цивільного позивача Приватного підприємства «Ремсервіс АТП 11211» про арешт майна

За участю:

Представника цивільного позивача Поставця О.О.

Прокурора Сидоренко М.М.

Представників третіх осіб, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_1 , ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

В провадженні СВ Марганецького ВП НВП Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.07.2019 року за №00358, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.206 КК України.

24 липня 2019 року до суду надійшло клопотання цивільного позивача Приватного підприємства «Ремсервіс АТП 11211» про арешт майна , а саме терміну роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Експрес Логістик» до 1 липня 2024 року починаючи з 1 липня 2019 року на міському автобусному маршруті загального користування Маршрут № 1 «Міська лікарня Городище 1-А» », який встановлюється Договором № 11 про організацію перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Марганці від 1 липня 2019 року, укладеним між виконавчим комітетом Марганецької міської ради та ТОВ «ТК «Експрес- Логістік», заборонивши користуватися цим майном, з метою забезпечення цивільного позову.

Згідно ухвали слідчого судді від 24 липня 2019 року клопотання повернуто цивільному позивачу для усунення недоліків.

26 липня 2019 року на виконання ухвали цивільним позивачем подано клопотання з додатками.

Оскільки, відповідно до ч.3 ст..171 КПК України передбачено тільки дві вимоги до клопотання цивільного позивача, які цивільним позивачем виконано, то забезпечуючи виконання ст..21 КПК України, призначено розгляд клопотання.

При рогляді клопотання представник цивільного позивача адвокат Поставець О.О. просив клопотання задовольнити, пояснив, що майном є «термін роботи автомобільного перевізника і право на перевезення за нікчемним договором»; вартість майна не виражена у грошовому еквіваленті та підлягає визначенню. Договір з ТОВ «Експрес Логістик» укладено з порушенням законодавства, тому він є нікчемним.

Прокурор пояснила, що по даному кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування, слідчим виконуються дії по збиранню доказів, подане клопотання є передчасним.

Представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_1 пояснив, що клопотання необґрунтоване, задоволенню не підлягає.

Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_2 пояснив, що здійснює підприємницьку діяльність згідно укладеного договору.

Дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, вислухавши учасників, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що цивільний позивач просить накласти арешт на майно - термін роботи Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «Експрес Логістик» до 1 липня 2024 року починаючи з 1 липня 2019 року на міському автобусному маршруті загального користування Маршрут № 1 «Міська лікарня Городище 1-А», який встановлюється Договором № 11 про організацію перевезення пасажирів на міських автобусних маршрутах загального користування у м.Марганці від 1 липня 2019 року, укладеним між виконавчим комітетом Марганецької міської ради та ТОВ «ТК «Експрес- Логістік», заборонивши користуватися цим майном, з метою забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ст.190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Статтею 251 ЦК України визначено поняття термін це певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

«Термін роботи товариства», на який цивільний позивач просить накласти арешт, не є майном чи майновим правом, тому на нього не може накладено арешт, згідно ст..170 КПК України.

Згідно п.6 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до п.8 зазначеної статті вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Цивільним позивачем не зазначено майно, на яке просить накласти арешт, не доведено його вартості, ні розміру завданої кримінальним правопорушенням шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ПП «Ремсервіс АТП 11211» про арешт майна.

Керуючись ст. ст. 21, 61, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання цивільного позивача Приватного підприємства «Ремсервіс АТП 11211» про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Слідчий суддя: Ю. А. Тананайська