печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 р. у справі №757/27183/19-к, у рамках кримінального провадження №0000202 від 11.10.2018,

В С Т А Н О В И В :

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 у справі №757/27183/19-к на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 1250.1, житлова площа (кв.м.): 341.4. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить на праві власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 29.03.2001, видавник: Печерське РУ ГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що арешт на будинок ОСОБА_4 накладений безпідставно, необґрунтовано та з порушенням приписів ст. 170 КПК України, також посилається на те, що накладений арешт грубо порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Зазначає, що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, будинок, не відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України, в порядку ст.ст. 100, 237 КПК України огляду будинку як передумова визнання його речовим доказом слідчим та прокурором не проводився. У ОСОБА_4 відсутній статус підозрюваної, обвинуваченої у кримінальному провадженні №0000202 від 11.10.2018 як підстава для накладення арешту з метою забезпечення відшкодування матеріальної шкоди та забезпечення конфіскації майна. Окрім того, вказує, що будинок не був набутий ОСОБА_4 внаслідок протиправних (шахрайських) дій, жодної особи не визнано потерпілим за епізодом набуття ОСОБА_4 права власності на будинок, а державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на арештований будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно взагалі не здійснювалась ОСОБА_5 як державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу».

У судове засідання особа, яка звернулась із клопотанням не з`явилась, до суду надійшла заява представника ОСОБА_6 про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги визначені у ньому підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Слідчий та (або) прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлялась належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з пунктом 1 частини сьомої статті 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 частини третьої статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтями 94, 132, 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна враховується правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно з частиною першою статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається із матеріалів справи, Печерським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000202 від 11.10.2018, за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 361 КК України.

27.05.2019 р. прокурор Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт об`єктів нерухомого майна, у тому числі належного ОСОБА_4 житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 1250.1, житлова площа (кв.м.): 341.4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_7 від 27.05.2019 про арешт майна мотивоване вчиненням невстановленими особами несанкціонованих протиправних втручань в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, спрямованих на проведення реєстраційних дій щодо об`єктів нерухомого майна з використанням ключів державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу», оформлених на ОСОБА_5 . З огляду на встановлені органом досудового слідства факти та з метою відшкодування завданої матеріальної шкоди, забезпечення конфіскації майна у кримінальному провадженні прокурор просив суд застосувати заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 170 КК України, а саме: накладення арешту на майно.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 р. у справі №757/27183/19-к задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 м. Києва ОСОБА_7 та накладено арешт, зокрема, на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 1250.1, житлова площа (кв.м.): 341,4. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить на праві власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 29.03.2001, видавник Печерське РУ ГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна.

Ухвала слідчого судді від 30.05.2019 р. мотивована необхідністю збереження речових доказів з огляду на доведення прокурором можливості набуття новими власниками вказаних об`єктів нерухомого майна на підставі протиправних дій, вчинених шахрайським шляхом.

Між тим під час розгляду клопотання про скасування арешту органом досудового розслідування не надано слідчому судді доказів, які б доводили, що належний ОСОБА_4 будинок, на який накладено арешт, відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

З дослідженої слідчим суддею Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що ОСОБА_4 придбала житловий будинок, розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) у ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» на підставі Договору купівлі-продажу, укладеного 19.04.2018 та посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за номером 443.

Право власності ОСОБА_4 на вказаний будинок було зареєстровано під номером 25803331 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.04.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 як державним реєстратором, повноважним в порядку ч. 5 ст. 3, п. 2 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» здійснювати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, що було об`єктом нотаріально посвідченого правочину.

В свою чергу право власності ТОВ «Фінансова компанія «Авістар» на житловий будинок, розміщений за адресою: м. Київ, Печерський район, вул. Мічуріна, будинок 15 - 17, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) було зареєстровано 23.03.2018 р. за номером запису 25396684 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (індексний номер рішення 40282804).

При цьому, усі раніше вчинені реєстраційні дії щодо даного будинку від імені ОСОБА_5 як державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» були попередньо скасовані Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України.

Згідно з ст.2 Закону України від 01.07.2004 р. № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей, що містяться в цьому реєстрі (ч. 5 ст. 12 Закону від 01.07.2004 р. № 1952-IV).

Таким чином, накладення арешту на належний ОСОБА_4 житловий будинок, розміщений за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) є передчасним та необґрунтованим, оскільки право власності на даний будинок було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно як за попереднім власником (ТОВ «Фінансова компанія «Авістар»), так і за ОСОБА_4 державними реєстраторами ОСОБА_9 , ОСОБА_8 у встановленому законом порядку.

Під час набуття ОСОБА_4 права власності на вказаний будинок жодних реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від імені ОСОБА_5 як державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості та бізнесу» не вчинено.

При цьому тільки у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної чи юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Водночас посилання на те, що належний ОСОБА_4 будинок був начебто об`єктом протиправних дій, вчинених шахрайським шляхом, явно суперечить матеріалам провадження, у тому числі, витягу з ЄРДР, де вказано, що «невстановлені особи, шляхом подання підробних документів, зареєстрували ОСОБА_5 державним реєстратором КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» (ч.4 ст. 190 КК України), «невстановлені особи здійснили несанкціоноване втручання в роботу Реєстру речових прав на нерухоме майно» (ч.1 ст. 361 КК України).

При цьому, ст. 361 КК України в обов`язковому порядку передбачає матеріально-правові наслідки несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку витік, втрата, підробка, блокування інформації, спотворення процесу обробки інформації або порушення встановленого порядку її маршрутизації.

Ознак втрати, підробки, спотворення офіційних даних щодо власника житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000) у автоматизованій системі Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна прокурором та органом досудового розслідування не підтверджено.

Частиною 6 статті 100 КПК України на прокурора, орган досудового слідства покладено обов`язок зафіксувати за допомогою фотографування або відеозапису та докладно описати речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю.

Проте, в порушення вказаних вимог закону житловий будинок ОСОБА_4 не оглядався у встановленому КПК України порядку, не фіксувався за допомогою фотографування або відеозапису, не описувався у протоколі огляду.

Згідно частин 5 6 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Враховуючи наведені вимоги ст. 170 КПК України, безпідставним є обґрунтування прокурором необхідності накладення арешту на житловий будинок ОСОБА_4 потребою відшкодування завданої матеріальної шкоди та забезпечення конфіскації майна у кримінальному провадженні, оскільки жодної особи внаслідок набуття ОСОБА_4 права власності на вказаний житловий будинок потерпілим, цивільним позивачем не визнано, цивільний позов до ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000202 від 11.10.2018 не заявлений.

Виходячи з наведеного, клопотання необхідно задовольнити, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №757/27183/19-к на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 1250.1, житлова площа (кв.м.): 341.4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить на праві власності ОСОБА_4 (пункт 14 резолютивної частини ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.05.2019 у справі №757/27183/19-к).

Керуючись ст. ст. 131-132, 170, 173-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 р. у справі №757/27183/19-к, у рамках кримінального провадження №0000202 від 11.10.2018 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.05.2019 року у справі №757/27183/19-к на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею (кв.м.): 1250.1, житлова площа (кв.м.): 341.4, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що належить на праві власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 29.03.2001, видавник: Печерське РУ ГУ МВС України в м. Києві, країна громадянства: Україна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1