Провадження №11-сс/801/520/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю :

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката: ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали кримінального провадження № 0005946 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2019 року про відмову в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 та продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк на 60 діб, -

в с т а н о в и в :

В проваджені Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Прокурором було заявлено клопотання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу, посилаючись на те, що у обвинуваченого закінчується строк дії запобіжного заходу, зазначивши, і що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, запобіжний захід відносно останнього обраний правильно, підстав для його зміни, скасування немає, оскільки останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню шляхом впливу на потерпілу та свідків, які ще не були допитані та вчиняти нові злочини, а отже підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому не має, а обраний запобіжний захід є обґрунтований.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_10 проти продовження строку тримання під вартою заперечив, подав до суду письмову заяву про зміну запобіжного заходу, оскільки наразі відсутні підстави для продовження строку тримання під вартою, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, прокурором не доведені. ОСОБА_8 довгий час перебуває під вартою, має стійкі соціальні зв`язки, намірів ухилятися від суду та впливати на потерпілу та свідків немає. Просив змінити міру запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримала клопотання адвоката ОСОБА_10 , просила його задовольнити. В свою чергу, також заперечила проти продовження строку тримання під вартою, просила змінити міру запобіжного заходу на інший, не пов`язаний з триманням під вартою. Зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, ОСОБА_8 довгий час перебуває під вартою, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 та продовжено останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк на 60 діб. Своє рішення суд мотивував тим, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків та уникнення встановлених судом ризиків, доцільно продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою, до суду не надходило. Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2019 року. Обрати ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний з утриманням під вартою. Вимоги мотивує тим, що прокурором жодний з зазначених ризиків, зазначених в клопотанні про продовження строку запобіжного заходу, доведено не було. Просить суд взяти до уваги, що ОСОБА_8 позитивно характеризується по місцю проживання, має дружину та малолітню дитину, ОСОБА_8 , хворіє.

Заслухавши доповідача, думку адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу скасувати та змінити запобіжний захід на більш м`який; думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги; думку потерпілої ОСОБА_9 , яка заперечувала проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що суд обґрунтовано продовжив строк запобіжного заходу; перевіривши матеріали клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення.

Як вбачається з виділених матеріалів судового провадження №127/11478/19, в провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як встановлено апеляційним судом у судовому засіданні та, що знайшло своє підтвердження і у відповідних матеріалах провадження №127/11478/19, 09.07.2019 року в судовому засіданні Вінницьким міським судом, в порядку ст.331 КПК України, було розглянуто клопотання адвоката ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу його підзахисному обвинуваченому ОСОБА_8 .

Тоді ж, під час відповідного обговорення доводів клопотання сторони захисту прокурором у провадженні ОСОБА_6 було заявлено усне клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, з усним обґрунтуванням доцільності продовження цього строку.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу, що оскільки судом першої інстанції розглядались вище зазначені клопотання, як сторони захисту (письмове), так і сторони обвинувачення (усне), в порядку ст.331 КПК України, звернення прокурора у провадженні до суду виключно з письмовим клопотанням про продовження строку тримання під вартою, не є процесуально обов`язковим. При цьому, ч.3 ст.331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції належно дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою та обґрунтовано прийшов до висновків про існування обставин, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під вартою. Судом встановлено, що процесуальні ризики, передбачені ст.177 КПК України не зменшилися й виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції ретельно перевірив доводи прокурора про доцільність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та доводи адвоката ОСОБА_10 щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, належно з`ясував обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

Матеріали провадження не містять інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою та адвокатом ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду не доведені. Наявність тих фактів, що обвинувачений ОСОБА_8 має постійне місце проживання, має родину та позитивно характеризується, факт народження дитини, не є безумовними підставами для відмови в продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Наявність постійного місця проживання, міцних сімейних зв`язків, позитивних характеристик, в даному випадку, не може бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

При цьому, вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції, відповідно до ст.178 КПК України, врахував тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого правопорушення, та відповідно наявність передбачених ст.177 КПК ризиків може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, а тому дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою останнього та відсутність процесуальної необхідності застосування менш суворого виду запобіжного заходу.

Всі викладені адвокатом апеляційні доводи були об`єктом дослідження судом при продовженні обвинуваченому строку дії запобіжного заходу і ним надана належна оцінка. Жодних нових обставин, які б впливали на обґрунтованість поданої апеляційної скарги, не встановлено.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09.07.2019 року про відмову в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_10 , про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 та продовження останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк на 60 діб - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4