КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві 04 грудня 2019 року апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ТОВ «Трефік Лайт», на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року,

за участі: прокурора адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 м. Києва ОСОБА_8 , та накладено арешт на нежитлову будівлю (літ. В) по вул. Віскозна, будинок, 3 у м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомості - 00), загальною площею 205,4 кв.м., яка належить на праві приватної власності ТОВ «Трефік Лайт» (), на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 146 від 12 червня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (номер запису про право власності: 10014633 від 12 червня 2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 червня 2015 року за індексним номером 22028913), заборонивши відчужувати вказаний об`єкт нерухомості.

Не погоджуючись з таким рішенням, адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ТОВ «Трефік Лайт» подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року, скасувати її та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання органу досудового розслідування.
Щодо строку апеляційного оскарження зазначає, що ухвалу про арешт майна постановлено без участі ТОВ «Трефік Лайт» та отримано його представником в канцелярії суду 19 листопада 2019 року, що підтверджується відповідною розпискою наявною в матеріалах справи.
Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК України, та не містить обґрунтування необхідності застосування втручання в право власності ТОВ «Трефік Лайт», яке є добросовісним набувачем арештованого майна, оскільки прилюдні торги, на яких придбано арештоване майно не визнано недійсними.

Слідчим не обґрунтовано, що арештоване нерухоме майно має ознаки речових доказів саме у даному кримінальному провадженні, зокрема було предметом, знаряддям чи засобом вчинення кримінальних правопорушень, здобуте внаслідок вчинення злочину, передбаченої о ч. 1 ст. 3641 КК України.
В матеріалах справи відсутня інформація, щодо перевірки органами досудового розслідування фактів викладених у заяві ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення. Клопотання слідчого про накладення арешту є необґрунтованим, містить лише посилання на відповідну норму закону, та заяви ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення. Не встановлено мотиви, розмір матеріальної шкоди, яку завдано засновникам ТОВ «Полірем-Центр», не встановлено «реальну» ціну майна товариства, за якою мало б відбутися відчуження з прилюдних торгів, відтак, в матеріалах клопотання не має даних про те, що засновників ТОВ «Полірем-Центр» чи саме товариство визнано потерпілими у цьому провадженні.
Судом під час прийняття рішення не враховано вимоги пункту 2 частини другої ст. 173 КПК України, та не відображено у рішенні, в чому саме полягають злочинні дії співробітників/засновників ТОВ «Трефік Лайт», та які саме обставини підтверджують незаконність отримання майна товариством, у випадку, якщо арешт накладався саме з метою збереження речових доказів.
З наданих в обґрунтування клопотання документів, вбачається, що відносно ТОВ «Трефік Лайт», відомості до ЄРДР не внесені, досудове розслідування відносно нього не здійснюється, службові особи товариства не мають статусу підозрюваного або обвинуваченого та не несуть за законом матеріальної відповідальність за їх дії.

Слідчим не доведено, потреби досудового розслідування в арешті на майно зазначеного товариства, які б виправдовували такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Заслухавши доповідь судді, доводи адвоката, яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто слідчим суддею без участі ТОВ «Трефік Лайт», копію ухвали представником товариства отримано в канцелярії суду 19 листопада 2019 року, що підтверджується відповідною розпискою наявною в матеріалах справи, апеляційну скаргу подано 21 листопада 2019 року, у зв`язку з чим строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Деснянським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 28 липня 2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0009060, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 3641 КК України.

Підставою для реєстрації зазначених матеріалів слугувала заява до слідчого відділу ОСОБА_10 про те, що колишній директор ТОВ «Полірем-Центр» ОСОБА_11 , зловживаючи своїм службовим становищем керівника юридичної особи приватного права, керуючись поточною господарською діяльністю товариства здійснив відчуження майна ТОВ «Полірем-Центр», без погодження на загальних зборах, чим завдав засновникам ТОВ «Полірем-Центр» матеріальної шкоди.
В ході досудового розслідування встановлено, що нежитлова будівля (літ. В) по вул. Віскозна, будинок, 3 у м. Києві належала на праві приватної власності ТОВ «Полірем-Центр» () на підставі акту прийому-передачі від 16.04.2002 за договором купівлі-продажу 1-н, 09704.2002р. між ТОВ «Пітон» та ТОВ «Полірем-Центр».
Згідно ч. 1-3 ст. 139 Господарського кодексу України майном визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів.
Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів. Основними фондами виробничого і невиробничого призначення є будинки, споруди, машини та устаткування, обладнання, інструмент, виробничий інвентар і приладдя, господарський інвентар та інше майно тривалого використання, що віднесено законодавством до основних фондів.
Таким чином, нежитлова будівля (літ. В) по вул. Віскозна, будинок, 3 у м. Києві, яка належала ТОВ «Полірем-Центр», використовувалась останніми у діяльності товариства й належали до його основних фондів.
Відповідно до п. 28.7. статуту ТОВ «Полірем-Центр» (), директором товариства, який вирішує усі питання діяльності Товариства, крім віднесених до виключної компетенції Загальних зборів, правочини (договори, контракти), які підлягають попередньому затвердженню Загальними зборами згідно з Статутом, можуть бути укладені тільки після прийняття Загальними зборами рішення про їх затвердження, яке викладається в протоколі Загальних зборів. Якщо такий правочин (договір, контракт), укладений без попереднього затвердження Загальних зборів, він є недійсним з моменту його укладення.
Положення п. 20.15. Статуту, наголошують на виключній компетенції Загальним зборів Товариства, попереднє затверджувати правочини (договори, контракти) щодо відчуження або передачі основних фондів Товариства в заставу, як для забезпечення власних зобов`язань Товариства, так і за договорами майнового поручительства за третіх осіб, незалежно від суми правочину та вартості основних фондів.
За висновками органу досудового розслідування, ОСОБА_11 , який на той час був директором ТОВ «Полірем-Центр», без попереднього затвердження Загальними зборами, з метою рейдерського захоплення підприємства його майна, протиправно вживає заходів щодо продажу вказаного об`єкту нерухомості з прилюдних торгів, переможцем яких визнано ТОВ «Трефік Лайт».
Засновниками (учасниками) ТОВ «Трефік Лайт» () є ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , керівником - ОСОБА_14 , який будучи колишнім керівником ТОВ «Полірем-Логістика» вступив у злочинну змову за для відчуження майна групи компаній «Полірем».
На даний час, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 100672052 від 18.10.2017 року нежитлова будівля (літ. В) по вул. Віскозна, будинок, 3 у м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомості - 00), загальною площею 205, 4 кв.м., належіть на праві приватної власності ТОВ «Трефік Лайт» (), на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 146 від 12.06.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (номер запису про право власності: 10014633 від 12.06.2015, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.06.2015 за індексним номером 22028913).
Таким чином, колишній керівник ТОВ «Полірем-Центр» ОСОБА_11 , вступивши у злочину змову з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протиправно, без згоди засновників ТОВ «Полірем-Центр», зловживаючи своїм службовим становищем, відчужив об`єкт нерухомості, який становив частину основних фондів товариства.
Нежитлова будівля (літ. В) по вул. Віскозна, будинок, 3 у м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомості - 00), загальною площею 205, 4 кв.м. є об`єктом кримінального правопорушення, враховуючи те, що вона незаконно відчужена у суб`єкта господарювання через зловживання колишнім директором своїм службовим становищем та постановою слідчого від 13.03.2017 року вищевказану будівлю визнано речовим доказом у провадженні.

20 жовтня 2017 року слідчий Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 м. Києва ОСОБА_8 , звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на нежитлову будівлю (літ. В) по вул. Віскозна, будинок, 3 у м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомості - 00), загальною площею 205,4 кв.м., яка належить на праві приватної власності ТОВ «Трефік Лайт» (), на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 146 від 12.06.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (номер запису про право власності: 10014633 від 12.06.2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12.06.2015 року за індексним номером 22028913).

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року відповідне клопотання задоволено.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколудо Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесеного в межах кримінального провадження № 0009060, про накладення арешту на нежитлову будівлю (літ. В) по вул. Віскозна, будинок, 3 у м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомості - 00), загальною площею 205,4 кв.м., яка належить на праві приватної власності ТОВ «Трефік Лайт» (), з позбавленням права відчуження ї, слідчий суддя дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, на нього необхідно накласти арешт.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94,132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із наданих прокурором до клопотання матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження здійснюється за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 3641 КК України, яке внесено в ЄРДР 28 липня 2016 року, проте, не зрозуміло з наданого витягу, які незаконні дії вчинено ТОВ «Трефік Лайт»у кримінальному провадженні 0009060та на підставі яких відомостей відкрито вказане кримінальне провадження.
ТОВ «Трефік Лайт»придбало нерухоме майно, як про те свідчить свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів №146 від 12 червня 2015 року, посвідчене приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 (Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно арк.50). Результати торгів, на яких ТОВ «Трефік Лайт» придбало арештоване майно, є дійсними по теперішній час, відтак ТОВ «Трефік Лайт» є добросовісним набувачем арештованого майна.

Слідчим не доведено, потреби досудового розслідування в арешті на майно ТОВ "ТРЕФІК ЛАЙТ, які б виправдовували такий ступінь втручання у права і свободи особи.
Представник ТОВ «Трефік Лайт» ОСОБА_5 надала до суду апеляційної інстанції разом з апеляційною скаргою, копії документів, які підтверджують викладене, а відтак, колегія суддів вважає, що нежитлова будівля (літ. В) по вул. Віскозна, будинок, 3 у м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомості - 00), загальною площею 205,4 кв.м., яка належить на праві приватної власності ТОВ «Трефік Лайт» (), не відповідає вимогам ст. 98 КПК України, що свідчить про формальність винесеної постанови слідчого СВ Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 від 13 березня 2017 рокупро визнання вказаного майна речовим доказам.
Також колегія суддів звертає увагу на те, що ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для зазначеного товариства.
На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно, що належить ТОВ «Трефік Лайт» підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ТОВ «Трефік Лайт», строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року, та задовольнити його апеляційну скаргу.

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 м. Києва ОСОБА_8 , та накладено арешт на нежитлову будівлю (літ. В) по вул. Віскозна, будинок, 3 у м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомості - 00), загальною площею 205,4 кв.м., яка належить на праві приватної власності ТОВ «Трефік Лайт» (), на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 146 від 12 червня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (номер запису про право власності: 10014633 від 12червня 2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 червня 2015 року за індексним номером 22028913), заборонивши відчужувати вказаний об`єкт нерухомості, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого Деснянського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 м. Києва ОСОБА_8 , про накладення арешту на нежитлову будівлю (літ. В) по вул. Віскозна, будинок, 3 у м. Києві (реєстраційний номер об`єкта нерухомості - 00), загальною площею 205,4 кв.м., яка належить на праві приватної власності ТОВ «Трефік Лайт» (), на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів № 146 від 12 червня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (номер запису про право власності: 10014633 від 12червня 2015 року, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 червня 2015 року за індексним номером 22028913), - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11сс/824/6673/2019 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_17
Категорія ст.170 КПК Доповідач ОСОБА_1