Справа №718/2509/19
Провадження №1-кп/718/140/19
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2019 року м. Кіцмань Чернівецької області
Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у заді суду м. Кіцмань кримінальне провадження №0000286 по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця за національністю, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 25 вересня 2018 року приблизно о 09:00 год. керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Bens 110 СDІ , державний номерний знак НОМЕР_1 , рухався автодорогою сполученням м.Заставна - м. Чернівці в напрямку м. Чернівці. Під час руху водій ОСОБА_3 , не врахував дорожню обстановку, проявив самовпевненість в своїх діях, не переконавшись, що це буде безпечним, не обрав безпечну швидкість руху, не правильно застосував прийоми керування, в результаті чого виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем марки Mazda 626, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля марки Mazda 626, державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого поліфрагментального перелому лівого стегна на межі середньої та нижньої третини, яке, відповідно до висновку експерта №189-Мд, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, які призвели до тривалого розладу здоров`я; різаної рани ділянки лівого наколінника непроникаючої в колінний суглоб, підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які призвели до короткочасного розладу здоров`я та саден тулуба та обох кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Згідно висновку судової автотехнічної експертизи №150/19-29 від 23.07.2019, у даній дорожній ситуації дії водія автомобіля Mercedes-Bens 110 СDІ ОСОБА_3 , з технічної точки зору не відповідали вимогам п.п. 10.1 (початок руху та зміна його напрямку); 12.1 (швидкість руху); 14.2 підпункт «в» (обгін) ПДР України, а також розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України (в частині вимог дорожньої розмітки 1.1. - вузької суцільної лінії, яка розділяла транспортні потоки протилежних напрямків), і ця невідповідність, з технічної точки зору, перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із фактом даної дорожньо-транспортної пригоди.
Так, вищезазначені положення Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, вимагають від водія наступне :
1.2 в Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів.
1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.
1.10. Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: безпечна швидкість швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; небезпека для руху зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку;
10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
14.2 Перед початком обгону водій повинен переконатись в тому, що:
в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відставні.
34. Дорожня розмітка:
1.1(вузька суцільна лінія) поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.
Вказані порушення вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №-1306 від 10.10.2001 року, знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, які призвели до тривалого розладу здоров`я.
Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України повністю визнав, надав суду покази, що відповідають пред`явленому обвинуваченню, обставини кримінального провадження не оспорює, щиро розкаюється у вчиненому, вказав, що просив вибачення у потерпілого, надавав посильну допомогу у оплаті лікування потерпілого. Вказав, що цивільний позов пред`явлений потерпілим ОСОБА_5 до нього про відшкодування витрат на лікування, завданих збитнів на відновлювальні роботи автомобіля та стягнення моральної шкоди не визнає, оскільки його цивільно-правова відповідальність застрахована, вважає, що потерпілому слід звернутися з позовом до страхової компанії.
Потерпілий ОСОБА_5 не оспорював обставин у даному кримінальному провадженні, показав, що йому частково відшкодовано понесені ним витрати на лікування, однак завдані злочином збитки йому не відшкодовано в повній мірі, а тому він звернувся з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування на його користь витрат на лікування в сумі 42296 грн. 39 коп., завданих збитнів на відновлювальні роботи автомобіля в сумі 35000 грн. та стягнення моральної шкоди в сумі 77000 грн. Щодо міри покарання ОСОБА_3 покладаються на розсуд суду.
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 25.09.2018 року він з потерпілим ОСОБА_5 рухалися на автомобілі марки Mazda 626 в бік м. Заставна і на зустріч їм по їхній полосі руху здійснював обгін іншого транспортного засобу автомобіль марки Mercedes. Не впоравшись із керуванням, водій вказаного транспортного засобу допустив зіткнення з автомобілем потерпілого. Вказав, що автомобіль на якому їхали потерпілий та він рухався зі швидкістю приблизно 50км/год, а автомобіль під керуванням обвинуваченого рухався дуже швидко.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.
Враховуючи, що фактичні обставини скоєного злочину, доведеність вини підсудного та кваліфікація його дій, учасниками процесу не оспорюється, при цьому, ці особи правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позицій, їм роз`яснено про позбавлення їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд знаходить недоцільним дослідження інших доказів і приходить до висновку, що пред`явлені ОСОБА_3 обвинувачення знайшли своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, оскільки останній вчинив злочин результатом якого стало заподіяння потерпілому ОСОБА_5 середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, які призвели до тривалого

розладу здоров`я, суд визнає ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, за кваліфікуючими ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, які призвели до тривалого розладу здоров`я.

Згідно роз`яснень п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року, призначаючи покарання за відповідно частиною ст. 286 КК України, необхідно враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб, а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Стаття 50 КК України наголошує на тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню ними нових злочинів.

Визначаючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, відноситься до злочинів вчинених з необережності та, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.
Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_3 обставинами, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування витрат на лікування потерпілому, а саме 19600 грн. згідно наданої розписки.

Обтяжуючих вину ОСОБА_3 обставин, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 265), вчинив злочин з необережності, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с. 262), є військовозобов`язаним та перебуває на військовому обліку в Заставнівському РВК. Суд також бере до уваги обставини, що пом`якшують покарання винного, а саме його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільну часткову допомогу у оплаті лікування потерпілого.

Враховуючи вище викладене, суд вважає що необхідним і достатнім для виправлення та запобіганню вчинення нових злочинів ОСОБА_3 буде призначення основного покарання не пов`язаного з позбавленням волі, передбаченого законом, із застосуванням ст. 75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, а також вважає за необхідне покласти на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України та призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки ОСОБА_3 допущено ряд порушень ПДР України які знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням ДТП та наслідками, що настали.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду

передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.
Відповідно до положень ст. 61 КПК цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов.
Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Згідно ст. 62 КПК цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Права та обов`язки цивільного відповідача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.
Стаття 128 КПК визначає порядок подання цивільного позову у кримінальному провадженні, згідно з яким особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до розділу ІІІ Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено порядок здійснення страхового відшкодування на території України щодо завданих матеріальних та моральних збитків.
Враховуючи наведене, суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування вартості автомобіля марки Mazda 626, державний номерний знак НОМЕР_2 , в сумі 35 000 гривень, витрат на лікування в сумі 42295 гривень 39 коп. та моральних збитків в сумі 77 000 гривень слід задовольнити частково, оскільки в судовому засіданні встановлено, та не оспорюється учасниками процесу, добровільне часткове відшкодування обвинуваченим витрат на лікування потерпілого в сумі 700 доларів США, що еквівалентно (згідно розписки) 19600 гривень, що дає підстави суду розцінювати вказані дії обвинуваченого як визнання вимог потерпілого про відшкодування вже понесених витрат на лікування.

Крім того, оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована ПАТ Страхова група Ю.БІ.АЙ-КООП (страховий поліс №АМ/3744077 від 25.04.2018 року), то потерпілому слід звернутися з вимогою про страхові виплати саме до належного відповідача - страхової компанії.

Під час досудового розслідування було здійснено витрати на проведення ряду експертиз у кримінальному провадженні №0000286, всього на загальну суму 17207 гривень 10 коп. Дані дослідження проведено за рахунок державного бюджету. Тому вартість проведених експертиз підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. . 368, 370, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винувати у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Нагляд за поведінкою засудженого здійснювати уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування вартості автомобіля марки Mazda 626, державний номерний знак НОМЕР_2 , в сумі 35 000 гривень, витрат на лікування в сумі 42295 гривень 39 коп. та моральних збитків в сумі 77 000 гривень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 витрати на лікування в сумі 22 695 гривень 39 коп. (42295 грн. 39 коп. 19 600 грн.)

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати по справі за залучення експертів в сумі 17207 гривень 10 коп. слід стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Зняти арешт накладений на транспортний засіб марки «Mazda 626», державний номерний знак НОМЕР_2 , ухвалою слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28.09.2018 року, який належить ОСОБА_5 , та повернути власнику.

Зняти арешт накладений на транспортний засіб марки «Mercedes-Bens 110 СDІ», державний номерний знак НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 28.09.2018 року, який належить ОСОБА_8 , та повернути його належному користувачу ОСОБА_3 , особі яка керувала т/з під час вчинення ДТП.

На вирок може бути подана апеляція протягом 30 днів з моменту його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд.

Суддя ОСОБА_1