єдиний унікальний номер справи 546/823/19
номер провадження 1-кп/546/74/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2019 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, відомості про яке 10.07.2019 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000232, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянина України, з повною професійно-технічною освітою, не одруженого, утриманців не має, військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого згідно ст. 89 КК України, проживаючого у АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання у АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 липня 2019 року, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи із корисливих спонукань, маючи прямий умисел направлений на викрадення чужого майна з території подвір`я господарства у АДРЕСА_3 та належного ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу таємно викрав металеві речі, а саме: металеву решітку, металеву трубу та 2 металеві прути, загальною вагою 65 кг, вартістю 292 грн. 50 коп., за ціною металобрухту відповідно до довідки, виданої ТОВ «Техномет» від 16.07.2019 року 4 грн. 50 коп. за 1 кг, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 292 грн. 50 коп.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Крім того, 06 липня 2019 року, близько 10 год. 00 хв., ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, діючи повторно, із корисливих спонукань, маючи прямий умисел направлений на викрадення чужого майна з території подвір`я господарства у АДРЕСА_3 та належного ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу таємно викрав металеві речі, а саме: металеву решітку, металевий борт, дріт, цвяхи, металеве відро з дрібними побутовими виробами, 2 металеві труби, 3 металеві прути, металевий швелер, граблі, лопату, щітку, паяльну (бензинову) лампу, загальною вагою 184 кг, вартістю 828 грн., за ціною металобрухту відповідно до довідки, виданої ТОВ «Техномет» від 16.07.2019 року 4 грн. 50 коп. за 1 кг, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 828 грн. 00 коп.

Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

В ході судового розгляду обвинувачений свою провину у скоєнні зазначених кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, визнав обставини їх вчинення, пояснивши, що не оспорює їх у суді, при цьому його позиція є добровільною. Суду пояснив, що 5 липня 2019 року гуляв біля річки, побачив будинок, зайшов на подвір`я та зібрав метал, який здав ОСОБА_6 . Наступного дня прийшов на те ж подвір`я будинку, зібрав інші металеві речі та здав ОСОБА_6 . Щиро кається у вчиненому, став на шлях виправлення.

Потерпіла у судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву, у якій просила розглянути кримінальне провадження за її відсутності, зазначивши, що фактичні обставини кримінального правопорушення не оспорює, розуміє зміст цих обставин, попереджена про обмеження права на оскарження судового рішення щодо цих обставин. Претензій до обвинуваченого не має.
За згодою сторін згідно ст. 349 ч. 3 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки вони сторонами кримінального провадження не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції. Судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити в апеляційному та касаційному порядку судове рішення з підстав заперечення цих обставин.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, стосуються речових доказів, та дійшов висновку про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України кваліфіковано правильно.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення: злочини, передбачені ч. 1, 2 ст.185 КК України, віднесені кримінальним законом до злочинів середньої тяжкості.

- особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, утриманців не має, у побуті характеризується задовільно, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, не судимий згідно ст. 89 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не вбачає.

Згідно досудової доповіді, наданої на ухвалу суду Решетилівським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області, з огляду на інформацію, що характеризує обвинуваченого, спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, виправлення обвинуваченого без позбавлення чи обмеження волі не можливе. Орган пробації дійшов такого висновку на підставі того, що обвинувачений не працює, постійного джерела доходів не має, потребує додаткових коштів на задоволення базових потреб; не усвідомлює серйозність наслідків своїх протиправних дій, так як раніше притягувався до кримінальної відповідальності та засуджувався до покарань без позбавлення волі за аналогічні злочини. Факторами, що підвищують ризик вчинення кримінального правопорушення визнано умисна форма вини, категорія злочину- умисний корисливий, наявність попередніх судимостей, відсутній офіційного місця роботи.

З урахуванням всіх обставин у справі, даних, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючих покарання обставин, беручи до уваги відсутність обставин, що обтяжують покарання, відповідно до загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, в тому числі за сукупністю злочинів за правилами ч.1 ст. 70 КК України, з випробуванням згідно ст. 75 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому суд зазначає, що згідно ст. 88 ч.1 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.
Обвинувачений є таким, що не має судимості, оскільки судимість за вироком Решетилівського районного суду Полтавської області від 05.07.2016 погашена. За таких обставин, до факторів ризику не може бути віднесено притягнення ОСОБА_4 у минулому до кримінальної відповідальності, оскільки судимості на час вчинення цих злочинів він не має.
Суд вважає, що зазначене значно зменшує ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень, внаслідок чого є доцільним застосування щодо обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.
Запобіжний захід не застосовано.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 185 частиною 1, статтею 185 частиною 2 КК України і призначити йому покарання

за ст. 185 ч.1 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік;

за ст. 185 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки.

Згідно зі ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Речові докази: металеву решітку, металевий борт, полімерний мішок з дрібним побутовим металобрухтом, металеву решітку, 5 металевих прутів, металеве відро з дрібними побутовими виробами, 4 металеві труби, металевий швелер, каструлю, зубило, граблі, штикову лопату, щітку, паяльну (бензинову) лампу, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 , залишити у її правомірному олодінні.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Решетилівський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, направити потерпілій в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1