ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2019 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000868 від 23.04.2019 року щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Глазове, Шосткинського району, Сумської області, громадянина України, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 серпня 2019 року ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обраховано з дня набрання вироком законної сили.
Зараховано ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 05 липня 2019 року до набрання

ЄУНСС: 727/7360/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_9
НП: 11-кп/822/416/19 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.190 КК України

вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.
Вирішено долю речових доказів.
В судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 , переслідуючи мету збагачення та незаконного отримання прибутків, попередньо домовився про незаконне заволодіння шляхом обману грошовими коштами жителів м. Чернівці із невстановленими слідством особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, під приводом відшкодування шкоди заподіяної постраждалим та не притягнення до кримінальної відповідальності близьких родичів (дітей, онуків) потерпілих, за нібито вчинення ними кримінальних правопорушень, вчинив умисні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, перебуваючи у невстановленому слідством місці та час, визначила стаціонарний номер телефону, який належить потерпілій ОСОБА_8 , для подальшого здійснення до неї дзвінка з метою повідомлення неправдивої інформації щодо її невістки та незаконного заволодіння коштами останньої шляхом шахрайства.

Після цього, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 22 квітня 2019 року, близько 16:00 год. в телефонній розмові з ОСОБА_8 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись схвилюванням та розгубленим станом потерпілої, видала себе за працівника поліції та повідомила про те, що її невістка є учасником ДТП, в результаті чого потерпілий від її дій перебуває у лікарні. Скориставшись розгубленим станом потерпілої, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, запропонувала ОСОБА_8 добровільно передати грошові кошти, з метою вирішення питання про не притягнення її невістки до кримінальної відповідальності за фактом ДТП.

ОСОБА_8 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова вказаної особи та будучи переконаною в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах своєї невістки, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її невістки у випадку, якщо вона не передасть вказані невідомою особою грошові кошти, погодилася передати грошові кошти в сумі 200 доларів США і 400 Євро та вказала адресу свого проживання. Отримавши її згоду на передачу грошових коштів, невідома особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, повідомила потерпілій про те, що до неї прибуде представник поліції, якому вона повинна передати грошові кошти, при цьому наказавши потерпілій постійно знаходитись на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_8 усвідомити події, які з нею відбуваються, з метою недопущення здійснення потерпілою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій.

Реалізуючи свій злочинний намір, 22 квітня 2019 року близько 16 год.15 хв. невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, використовуючи стільниковий зв`язок, повідомила ОСОБА_6 про необхідність поїздки за адресою АДРЕСА_2 для отримання грошових коштів у потерпілої.

В подальшому, 22 квітня 2019 року близько 16 год.15 хв. ОСОБА_6 , відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибув за адресою, яку він отримав у ході телефонної розмови від невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, де ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_8 в приміщенні квартири вказаного будинку грошові кошти в сумі 200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 22.04.2019 року становить 5370 грн. 78 коп. та 400 Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 22.04.2019 року становить 12084 грн. 28 коп. Після отримання грошових коштів у потерпілої ОСОБА_6 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 17455 грн. 06 коп.

В подальшому, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, повторно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, перебуваючи у невстановленому слідством місці та час, визначила стаціонарний номер телефону, який належить потерпілій ОСОБА_10 , для подальшого здійснення до неї дзвінка з метою повідомлення неправдивої інформації щодо її сина та незаконного заволодіння коштами останньої шляхом шахрайства.

Після цього, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 23 квітня 2019 року, близько 08 год. 30 хв. в телефонній розмові з ОСОБА_10 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись схвилюванням та розгубленим станом потерпілої, видала себе за працівника поліції та повідомила про те, що її син є учасником ДТП, в результаті чого потерпіла від його дій перебуває у лікарні. Скориставшись розгубленим станом потерпілої, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, запропонувала ОСОБА_10 , добровільно передати грошові кошти, з метою вирішення питання про не притягнення її сина до кримінальної відповідальності за фактом ДТП.

ОСОБА_10 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова вказаної особи та будучи переконаною в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її сина у випадку, якщо вона не передасть вказані невідомою особою грошові кошти, погодилася передати грошові кошти в сумі 300 доларів США, 50 євро та 4000 тисяч гривень та вказала адресу свого проживання. Отримавши її згоду на передачу грошових коштів, невідома особа повідомила потерпілій про те, що до неї прибуде представник поліції, якому вона повинна передати грошові кошти, при цьому наказавши потерпілій постійно знаходитись на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_10 , усвідомити події, які з нею відбуваються, з метою недопущення здійснення потерпілою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій.

Реалізуючи свій злочинний намір, 23 квітня 2019 року близько 08 год. 35 хв. невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, використовуючи стільниковий зв`язок, повідомила ОСОБА_6 про необхідність поїздки за адресою АДРЕСА_3 , для отримання грошових коштів у потерпілої.

В подальшому, 23 квітня 2019 року близько 08 год. 40 хв. ОСОБА_6 , відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибув за адресою, яку він отримав у ході телефонної розмови від невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, де ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_10 , в приміщенні квартири вказаного будинку грошові кошти в сумі 300 доларів США, 50 євро та 4000 тисяч гривень, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 23.04.2019 року становить 9537 грн. Після отримання грошових коштів у потерпілої ОСОБА_6 зник з місця вчинення злочину, розпорядившись отриманими грошовими коштами на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 13 537 грн.

Продовжуючи свої злочинні дії, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, повторно, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, перебуваючи у невстановленому слідством місці та час, визначила стаціонарний номер телефону, який належить потерпілій ОСОБА_12 , для подальшого здійснення до неї дзвінка з метою повідомлення неправдивої інформації щодо її сина та незаконного заволодіння коштами останньої шляхом шахрайства.

Після цього, невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 23 квітня 2019 року, близько 11 год. 30 хв. в телефонній розмові з ОСОБА_12 , використовуючи ефект несподіваності, скориставшись схвилюванням та розгубленим станом потерпілої, видала себе за працівника поліції та повідомила про те, що її син скоїв ДТП, в результаті чого потерпіла від його дій перебуває у лікарні. Скориставшись розгубленим станом потерпілої, невстановлена особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, запропонувала ОСОБА_12 добровільно передати грошові кошти, з метою вирішення питання про не притягнення її сина до кримінальної відповідальності за фактом нібито спричиненого ДТП.

ОСОБА_12 , будучи введеною в оману, реально сприймаючи слова вказаної особи та будучи переконаною в тому, що діє в своїх інтересах та в інтересах свого сина, оцінивши характер негативних наслідків, які можуть в подальшому настати відносно її сина у випадку, якщо вона не передасть вказані невідомою особою грошові кошти, погодилася передати грошові кошти в сумі 2000 Євро та вказала адресу свого проживання. Отримавши її згоду на передачу грошових коштів, невідома особа повідомила потерпілій про те, що до неї прибуде представник поліції, якому вона повинна передати грошові кошти, при цьому наказавши потерпілій постійно знаходитись на телефонному зв`язку, тим самим не даючи можливості ОСОБА_12 усвідомити події, які з нею відбуваються, з метою недопущення здійснення потерпілою телефонних дзвінків до близьких родичів та виявлення факту вчинення відносно неї шахрайських дій.

Реалізуючи свій злочинний намір, 23 квітня 2019 року близько 11год. 45 хв. невстановлена слідством особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, використовуючи стільниковий зв`язок, повідомила ОСОБА_6 про необхідність поїздки за адресою АДРЕСА_4 для отримання грошових коштів у потерпілої.

В подальшому, 23 квітня 2019 року близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 , відповідно до заздалегідь розподілених ролей, прибув за адресою, яку він отримав у ході телефонної розмови від невстановленої слідством особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, де ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_12 в приміщенні квартири вказаного будинку грошові кошти в сумі 2000 Євро, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 23.04.2019 року становить 60244 грн. 40 коп., а також золоті вироби на загальну суму в розмірі 15000 грн. Після отримання грошових коштів та золотих виробів у потерпілої ОСОБА_6 , розпорядився набутим злочинним шляхом майном та грошовими коштами на власний розсуд та зник з місця вчинення злочину, чим заподіяв ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму в розмірі 75244 грн. 40 коп.

На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити, пом`якшити покарання ОСОБА_6 .
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги посилається на те, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_6 не в повній мірі врахував пом`якшуючі обставини, а саме те, що він визнав вину, щиро розкаявся та сприяв розкриттю злочину, його молодий вік, позитивну характеристику за місцем проживання, та те, що шкоду потерпілим частково відшкодував та в залі суду пообіцяв відшкодувати заподіяну шкоду в повному обсязі. Має постійне місце проживання, одружений та має на утриманні двох малолітніх дітей.
Вказує на те, що призначене ОСОБА_6 покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за своїм розміром є явно несправедливим через суворість.
Заслухавши доповідь судді, захисника ОСОБА_7 яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити, посилаючись на доводи в ній зазначені, обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав вимоги апеляційної скарги захисника, прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_8 , яка апеляційну скаргу не підтримала, але просила пом`якшити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та з`ясувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Апеляційним судом при перевірці вироку суду першої інстанції встановлено, що суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб та як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки, апелянт не оспорює обсяг обвинувачення та правильність кваліфікації дій, тому колегія суддів керуючись ст.404 КПК України, не наводить доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які не оспорюються в апеляційній скарзі.

Крім цього, як було встановлено колегією суддів з матеріалів даного кримінального провадження, за згодою обвинуваченого та прокурора, у відповідності до положень ч.3 ст.349 КПК України, районним судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, також судом роз`яснено учасникам судового провадження, в тому числі і обвинуваченому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції, з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_6 зрозумілий зміст ст.349 КПК України та правові наслідки її застосування.

Аналізуючи вирок районного суду в частині призначеного ОСОБА_6 покарання, колегія суддів вважає, що воно обрано згідно загальних принципів призначення покарання та у відповідності до вимог ст.ст.50, 65-67 КК України з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і відповідатиме меті покарання, передбаченій ст.50 КК України, з яким погоджується і колегія суддів.

Так, при обранні ОСОБА_6 виду та міри покарання суд, у відповідності до правил ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно положень ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, характеристику особи винного, який за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Судом враховано також ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_6 частково відшкодував збитки потерпілим ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , залишились не відшкодованими потерпілій ОСОБА_10 в сумі 12537 грн., Лєкар в сумі 16455 грн., ОСОБА_12 в сумі 59244 грн.
При призначенні ОСОБА_6 покарання, обставинами, які його пом`якшують, згідно ст.66 КК України, районний суд визнав щире каяття. Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, районний суд визнав вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

На підставі зазначеного, районний суд дійшов висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначити у виді позбавлення волі в межах, передбачених в санкції ч. 2 ст. 190 КК України.

Призначене судом першої інстанції реальне покарання, у виді 1 (одного) років позбавлення волі, на думку колегії суддів, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Твердження апелянта про неврахування судом ряду обставин, які пом`якшують обвинуваченому покарання, на думку колегії суддів, є безпідставними, оскільки вказані обставини були враховані районним судом при встановленні особи обвинуваченого, та у своїй сукупності були взяті до уваги при призначенні міри покарання.
З огляду на фактичні обставини справи, положення кримінального закону, мету покарання, призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є обґрунтованим та необхідним, а тому підстав для пом`якшення призначеного обвинуваченому покарання, про яке йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Призначене районним судом покарання, яке є наближеним до мінімальної межі, згідно санкції ч. 2 ст. 190 КК України, вказує на врахування всіх можливих обставин, що пом`якшують покарання, в тому числі тих, що зазначені в апеляційній скарзі.

Судом першої інстанції та апеляційним судом, не встановлено обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_6 злочину, та дають підстави пом`якшити призначене йому покарання, не зазначено вказаних обставин і в поданій апеляційній скарзі.

Також, колегія суддів не знаходить підстав і для звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, а саме застосування до нього вимог ст.ст.75, 76 КК України.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, передбачених законом підстав для зміни вироку суду в частині призначення обвинуваченому покарання та застосування ст.ст.69, 75, 76 КК України не вбачається.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, та які є безумовною підставою для його зміни або скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01 серпня 2019 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а ОСОБА_6 , який тримається під вартою, в той самий строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя-доповідач /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_2

/підпис/ ОСОБА_3

"Копія. Згідно з оригіналом."
Суддя - доповідач _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

15.10.2019 року

(дата засвідчення копії)