Справа № 442/6127/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/679/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7

та його захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу першого заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2019 року клопотання начальника слідчого відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) СВ Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області майора поліції ОСОБА_9 , погоджене з першим заступником керівника Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту. Строк домашнього арешту вирішено рахувати з 30 серпня 2019 року. Визначено строк дії ухвали до 30.10.2019 року.

Домашній арешт підозрюваному ОСОБА_7 вирішено здійснювати за адресою: АДРЕСА_1 .

Покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; 3) не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 21:00 год. до 06:00 год.; 4) утриматись від спілкування зі свідками та експертами в даному кримінальному провадженні; 5) у разі спілкування з потерпілими у даному кримінальному провадженні, таке повинно стосуватися виключно умов, способу та розміру відшкодування заподіяної шкоди; 6) здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснено, що в разі невиконання таких обов`язків щодо підозрюваного (обвинуваченого) може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

У решті вимог клопотання відмовлено.

На ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2019 року перший заступник керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що слідчим суддею не в повній мірі враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 , не взято до уваги те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам та є недостатнім для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Зазначає, що, ураховуючи, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, що спричинило тяжкі наслідки, тому у відповідності до ст. ст. 177-178 КПК України обрання більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваного не є доцільним, оскільки не зможе запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконному впливу на свідків, потерпілих, адже домашній арешт передбачає обов`язки, які не пов`язані з обмеженням свободи особи.

Прокурор вважає, що до підозрюваного ОСОБА_7 не можна застосовувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Обмеження, які застосовуються під час домашнього арешту, не позбавляють ОСОБА_7 можливості вийти з будинку у зв`язку з відсутністю цілодобового контролю з боку правоохоронних органів, спілкуватись та впливати на свідків, а також знищити речові докази по справі, про які можливо ще невідомо органу досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, виступ прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення підозрюваного та його захисника на заперечення доводів апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001605 від 28 серпня 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 270-1, ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 367 КК України.

29 серпня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, а саме: службової недбалості, тобто невиконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки.
Судове рішення про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту постановлене з дотриманням вимог ст. ст. 177, 178, 181, 194 КПК України.
В силу вимог ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, як того вимагає ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При прийнятті оскаржуваного рішення слідчим суддею в повній мірі з`ясовані обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст. 178 КПК України), а також перевірено, чи наявні зазначені у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні, а також оскільки ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, то такі є безпідставними. Покликання прокурора в апеляційній скарзі на вказані обставини не є підставою застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
Обгрунтована підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, та його тяжкість (на які як на підставу застосування запобіжного заходу тримання під вартою покликається слідчий та прокурор), сама по собі, не може бути безумовною обставиною для застосування найбільш суворого запобіжного заходу.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що обрання стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не є доцільним, оскільки не зможе запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, то такі є необґрунтованими, адже при обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту на підставі ч.5 ст. 194 КПК України слідчим суддею на нього було покладено обов`язки, в тому числі обов`язки прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не залишати місце постійного проживання, здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби; домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Щодо обставини, яка б свідчила про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, то така прокурором в суді першої та апеляційної інстанцій не доведена й доказами не підтверджена.
Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Оскільки прокурором доведено обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, однак не доведена недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів вважає рішення слідчого судді законним та обґрунтованим.
При цьому колегія суддів, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, за вчинення якого передбачена максимальна міра покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, а тому вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

ухвалу слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 30 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу першого заступника керівника Дрогобицької місцевої прокуратури Львівської області ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4