ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/1382/19 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 626/1684/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
володільця майна - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою прокурора Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 25 липня 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000405 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України,
В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою слідчого судді було частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000405 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України, накладено арешт на автомобіль SKODA ОСТАVIА, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_8 , але перебуває у фактичному розпорядженні ОСОБА_7 , шляхом позбавлення права експлуатації, відчуження, розпорядження, із забороною проведення ремонтних робіт; прийнято рішення про передання автомобілю на відповідальне зберігання ОСОБА_7 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку; в задоволенні клопотання про арешт свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів від нього відмовлено. Слідчий суддя, приймаючи рішення про накладення арешту на автомобіль найменш обтяжливим способом, посилався на те, що слідчим та прокурором не доведено обставин, передбачених п. 11 ст. 170 КПК України. Вказав, що до клопотання не долучено відомостей, які б свідчили про невідповідність даних, вказаних у свідоцтві про реєстрацію, базі даних «Національна автомобільна інформаційна система». Клопотання не містить обгрунтування необхідності накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та відношення цього документу саме до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України, так як відомості за ст. 358 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися, крім того, слідчим суддею не встановлено підстав для накладення арешту на ключі від транспортного засобу.
Прокурор, не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 25 липня 2019 року скасувати та постановити нову, якою накласти арешт на автомобіль SKODA ОСТАVIА, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: Вінницька область, Немерицький район, с. Лука та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане НОМЕР_3 28.02.2019. Зберігати автомобіль SKODA OCTAV1A, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на території Красноградського ВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська обл., м. Красноград, вул. Лєрмонтова, 84 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 - у матеріалах кримінального провадження №0000405. В апеляційній скарзі її автор зазначає, що сторона обвинувачення не була повідомлена про розгляд клопотання, у зв`язку з чим була позбавлена права доводити необхідність такого арешту та наявність ризиків. Судом не надано належної оцінки тому факту, що автомобіль та свідоцтво про реєстрацію з іншим ніж у автомобіля VIN номером є важливими речовими доказами, без збереження яких подальше досудове розслідування є неможливим. Оскільки вказане майно зберегло на собі сліди злочину, постановою слідчого вона було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Вказує, що суд, нехтуючи правами власника ОСОБА_8 , без законних підстав зазначив про необхідність повернення автомобіля ОСОБА_7 , який не є власником автомобіля та не має документів, що підтверджують його права розпоряджатися цим автомобілем. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку володільця майна, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила підстави для часткового задоволення апеляційних вимог прокурора виходячи з наступного: З клопотання слідчого вбачається, що в провадженні Красноградського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000405 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України. У клопотанні слідчого вказано, що 20.07.2019 до Красноградського ВП ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від інспектора взводу 2 роти 6 батальйону УПП в Харківській області ДПП ОСОБА_9 про те, що 20.07.2019 ним при несенні служби був виявлений автомобіль SKODA OCTAVIA державний номер НОМЕР_1 , на якому виявлені ознаки підробки кузова автомобіля, які полягають в невідповідності VIN номера на автомобілі зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на вказаний автомобіль. Посилаючись на необхідність призначення та проведення судових експертиз, процесуальних та слідчих дій, забезпечення збереження речового доказу, який на переконання слідчого та прокурора підлягає спеціальній конфіскації, слідчий просив накласти арешт на зазначене вище майно.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Приписами ч. 2 ст. 171 КПК України визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання. Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. Приймаючи рішення за результатами розгляду клопотання, слідчий суддя не прийняв до уваги, що слідчим та прокурором не в повній мірі дотримані вимоги ст. 171, 173 КПК України, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню. Зокрема, у клопотанні не конкретизовані обставини, які на думку органу досудового розслідування, можуть призвести до фактичного знищення слідів злочину у випадку не накладення арешту на вилучене майно. Крім того, як вбачається з матеріалів відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань в цьому кримінальному провадженні були внесені лише про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, предметом якого в даному випадку може бути сам транспортний засіб, а не свідоцтво про його реєстрацію, однак слідчий та прокурор просять накласти арешт і на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, необхідність в арешті якого в даному кримінальному провадженні необгрунтована, враховуючи кваліфікацію. Зі змісту клопотання також вбачається, що слідчий посилається на дві підстави для накладення арешту на майно, одна з яких це спеціальна конфіскація майна.
Разом з тим, можливість застосування спеціальної конфіскації в цьому кримінальному провадженні з урахуванням положень ч. 4 ст. 170 КПК України слідчим не доведена, окрім посилання на це у клопотанні. Звертаючись із клопотанням, орган досудового розслідування не зазначив, який спосіб арешту майна слід застосувати в даному випадку. Крім того, у змісті клопотання взагалі не йдеться про те, яке саме відношення до транспортного засобу має ОСОБА_7 . Посилаючись у прохальній частині клопотання на те, що транспортний засіб знаходиться у його фактичному володіння та користуванні, слідчий не надав жодних доказів на підтвердження цього факту, хоча відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України саме на слідчого та прокурора покладається обов`язок зазначити у клопотанні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. У клопотанні зазначено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію власником транспортного засобу є ОСОБА_8 , однак на підставі чого слідчий прийшов до висновку, що цей транспортний засіб ніби то знаходився у володінні та користуванні ОСОБА_7 інформація відсутня. Враховуючи, що вказані недоліки слідчим суддею не були враховані, а без їх усунення рішення за результатами розгляду такого клопотання є передчасним, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді та повернення матеріалів клопотання прокурору для усунення недоліків і приведення у відповідність з вимогами ст. 171 КПК України, надавши для цього 72 години з моменту отримання копії цього рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора Красноградського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Красноградського районного суду Харківської області від 25 липня 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000405 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 290 КК України, скасувати, а матеріали клопотання повернути прокурору для усунення недоліків і приведення у відповідність з вимогами ст. 171 КПК України, надавши для цього 72 години з моменту отримання копії цього рішення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді