Справа № 357/4658/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 3 міста Біла Церква Київської області кримінальне провадження № 0000507 від 22.02.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Біла Церква Київської області, з неповною вищою освітою, працюючого комірником ТОВ «Епицентр-К», розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_5 , захисник адвокат: ОСОБА_6 , обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу прекурсорів, включених до таблиці 3 Переліку на території України здійснюється в порядку, встановленому цим Законом та прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами. Законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, що обіг прекурсорів, включених до таблиці 3 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 (далі по тексту Перелік), тобто і фенілнітропропен, соляна кислота та сірчана кислота включених до таблиці 3 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20, 21 та 23 цього Закону, а саме:

- використання прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання прекурсорів у наукових та навчальних цілях (ст. 20 Закону);

- діяльність з використання прекурсорів у медичній практиці (ст. 21 Закону);

- використання прекурсорів у ветеринарній медицині (стаття 23 Закону).

Судом визнано доведеним, що в порушення вищевказаних вимог закону ОСОБА_3 на початку січня 2019 року (більш детальну дату та обставини встановити не надалось можливим) через всесвітню мережу Інтернет придбав прекурсори-1-феніл-2-нітропропен, соляну кислоту, сірчану кислоту з метою виготовлення психотропної речовини амфетамін, який після придбання приніс до квартири АДРЕСА_2 де незаконно зберігав для подальшого виготовлення психотропної речовини-амфетаміну до 11.03.2019.

11.03.2019 в період часу з 20.02 год. по 21.10 год., на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного сулу Київської області проведено обшук квартири АДРЕСА_2 . Під час обшуку виявлено та вилучено нашарування кристалічної речовини жовтого кольору, масою 0,0013 г., що знаходилась у пакеті з безбарвної прозорої полімерної речовини з пазовим замком, містить у своєму складі фенілнітропропен (1-феніл-2-нітропропен), массою-0,0013 г., прозору безбарвну рідину об`ємом 0,266 л., яка являється соляною кислотою, прозору безбарвну рідину об`ємом 0,401 л., яка являється сірчаною кислотою, які ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу прекурсорів, що знаходяться в незаконному обігу та охорону здоров`я населення, всупереч положення Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно зберігав за місцем свого проживання, для подальшого здійснення основного технологічного процесу, спрямованого на одержання психотропної речовини-«амфетамін».

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 311 КК України, за ознаками незаконного придбання, зберігання, прекурсорів з метою їх використання для виробництва або виготовлення психотропних речовин.

26.04.2019 під час досудового розслідування відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника адвоката ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами цієї угоди сторони, а саме прокурор ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 311 КК України та істотних для цього кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість за ч. 1 ст. 311 КК України у зазначеному діянні.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 , у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема пояснив, що на початку січня 2019 року через всесвітню мережу Інтернет придбав прекурсори-1-феніл-2-нітропропен, соляну кислоту, сірчану кислоту з метою виготовлення психотропної речовини амфетамін, який після придбання приніс за місцем свого проживання до квартири АДРЕСА_2 , де зберігав для подальшого виготовлення психотропної речовини-амфетаміну. 11.03.2019 під час проведення обшуку вказаної квартири працівниками поліції вказані речовини виявлено та вилучено. Також підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно зі ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно з вимогами п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 311 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

При укладанні угоди сторонами враховано дані про особу обвинуваченого, який не судимий, має місце реєстрації та місце проживання, розлучений, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований комірником у ТОВ «Епіцентр-К», тобто має законне джерело заробітку, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку військовозобов`язаних солдатів і сержантів при Білоцерківському ОМВК, як непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний в військовий час, а також обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставин, що обтяжує покарання - судом не встановлено.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Укладена між прокурором та підозрюваним угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 311 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 під час досудового слідства не обирався.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 311 КК України стягнути з ОСОБА_3 в порядку статей 122, 124 КПК України.

Долю речових доказів, суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі відсутній.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду від 26.04.2019 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 та підозрюваним - ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 1 ст. 311 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26.04.2019 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: протигаз, чотири скляні банки об`ємом 1 л., одна скляна банка об`ємом 1,5л., дві скляні банки об`ємом 0,5л., чотири склянки із нашаруваннями білого кольору, п`ять колб, дві плоскодонні колби, мірний стакан, дві пошкоджені колби, дві маленькі колби із нашаруваннями білого кольору, три рулони фольги, пластиковий предмет схожий на зворотній холодильник, чотири скляні пляшки, об`ємом 1л., з прозорими рідинами, два пошкоджених зворотних холодильника, пластикова пляшка об`ємом 1 л. з рідиною, п`ятнадцять пластикових шприців, чотири тубуси з індикаторними паличками, три електронних терезів, пластикова пляшка об`ємом 0,5л. з рідиною, два фасувальних пакетики з нашаруваннями жовтого кольору, згорток фольги з білою речовиною, мірний стакан, тарілка з білим нашарування, саморобна скляна колба, пластиковий контейнер з нашаруванням жовтого кольору, дві скляні банки з рідинами коричневого кольору, пластикова пляшка на 1,5л. з білим нашаруванням, рукавицю, банківські картки № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 з білими нашаруваннями, які зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області знищити після вступу вироку в законну силу.

На підставі статей 122-124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави: витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, у розмірі: 7536,48 гривень (сім тисяч п`ятсот тридцять шість гривень сорок вісім копійок) .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1