Справа № 639/5033/19
Провадж. № 1-кп/639/454/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2019 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого суддіОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/5033/19 (в ЄРДР №0001033 від 17.06.2019 року) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, холостого, з середньою освітою, в силу ст. 89 КК України не судимого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 в один із днів наприкінці лютого 2019 року, більш точний час та дату не встановлено, достовірно знаючи, що його рідна сестра, ОСОБА_5 , 1951 року народження, не проживає у належному їй житловому будинку, розташованому на території домоволодіння АДРЕСА_1 , вирішив стати на шлях систематичного вчинення викрадення різноманітного майна, належного його рідній сестрі, про місце знаходження та розташування якого йому достовірно було відомо, з проникненням у її житло.

Для чого в один із днів наприкінці березня 2019 року, більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебуваючи на території двору вказаного домоволодіння, використовуючи в якості знаряддя злочину знайдений на території вказаного домоволодіння молоток, збив ним навісний замок до вхідних дверей та проник у приміщення літньої кухні з тим, щоб викрасти наявний там холодильник ТМ «Снайге 15 КШ-220П», який знаходився на той час під стіною, напроти вхідних дверей.

Надалі ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність злочинного діяння, таємно заволодів холодильником ТМ «Снайге 15 КШ-220П», вартістю 100 гривень.

Окрім того, ОСОБА_4 , відчуваючи безкарність за раніше вчинену крадіжку вказаного холодильника, належного його сестрі ОСОБА_5 , діючи з єдиним корисливим наміром, в один із днів наприкінці березня 2019 року, більш точний час та дату в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 знову вирішив вчинити крадіжку її майна, а саме телевізором ТМ «LG», який, як йому достовірно було відомо, знаходився на столі в спальній кімнаті житлового будинку.

Двойніков безперешкодно проник до зазначеного будинку через вхідні двері, які не зачинялись у зв`язку з тим, що врізаний в них замок мав несправність і не зачинявся.

Потім ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність злочинного діяння, таємно заволодів телевізором ТМ «LG», серії S005 модель CT-14P65M, серійний номер НОМЕР_1 , вартістю 445 гривень, який він забрав зі столу у спальній кімнаті.

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Через декілька тижнів ОСОБА_4 в один із днів квітня 2019 року, більш точний час та дату встановити в ході досудового розслідування не виявилось за можливе, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , відчуваючи безкарність за раніше вчинені крадіжки майна, належного ОСОБА_5 , знову вирішив вчинити крадіжку її майна, а саме холодильника ТМ «Донбасс 214-1».

ОСОБА_4 знову безперешкодно проник до зазначеного будинку через вхідні двері, які не зачинялись у зв`язку з тим, що врізаний в них замок мав несправність і не зачинявся.

Потім ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність злочинного діяння, таємно заволодів холодильником ТМ «Донбасс 214-1», заводський номер 023597, агрегат 526990, вартістю 800 гривень, який він забрав з приміщення кухні.

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд.

Надалі ОСОБА_4 16.06.2019 приблизно о 10 годині, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , відчуваючи безкарність за раніше вчинені крадіжки майна, належного ОСОБА_5 , знову вирішив вчинити крадіжку її майна, а саме зібранням книг.

Для чого спочатку проник у житловий будинок шляхом відкриття вікна до спальної кімнати, піднявши, з використанням в якості знаряддя злочину наявною у нього металевою лінійкою крючків, на які воно було закрите, а потім прослідував до вітальні, де, як йому достовірно було відомо, знаходилися у шафі зібрання книг.

Потім ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність злочинного діяння, таємно заволодів збіркою книг, кількість, загальну вагу та вартість яких в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, які забрав із шафи, розташованої у вітальній кімнаті вказаного житлового будинку.

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь частину викрадених книг, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними на власний розсуд.

Того ж дня, ОСОБА_4 приблизно о 15 годині, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_1 , продовжуючи протиправні дії, усвідомлюючи протиправність злочинного діяння, вирішив знову вчинити крадіжку іншої частини зібрання книг, які ще залишилися в шафі, розташованій у вітальній кімнаті вказаного житлового будинку.

Для цього ОСОБА_4 спочатку проник у житловий будинок через раніше відкрите ним вікно до спальної кімнати, а потім прослідував до вітальні.

Потім ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність злочинного діяння, таємно заволодів іншою частиною збірки книг, загальною вагою 36 кілограм, вартість яких в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, які забрав із шафи, розташованої у вітальній кімнаті вказаного житлового будинку.

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь ще одну частину викрадених книг, з місця скоєння злочину зник.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1345 грн..

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення, скоєного ОСОБА_4 , передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованого йому злочині визнав повністю та пояснив, що скоїв його при вищезазначених обставинах. Обвинувачений не оспорював обставини кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, а також висновки судово-товарознавчої експертизи. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що був зареєстрований та проживав у домоволодінні АДРЕСА_1 , а в 1987 році, у зв`язку одруженням, змінив місце реєстрації та фактичного проживання. На теперішній час вказане домоволодіння належить на праві власності його рідній сестрі потерпілій у справі ОСОБА_5 .. Вона заборонила йому проживати у вказаному домоволодінні, але у зв`язку з відсутністю іншого житла він був вимушений оселитися в приміщенні окремо стоячого душу на території вказаного домоволодіння, де облаштував собі спальне місце. У березні 2019 року він вирішив скоїти крадіжку належного потерпілій холодильника, який знаходився у приміщенні кухні, та здійснив це у спосіб зазначений в обвинувальному акті збив замок вхідних дверей за допомогою молотка, який взяв у сараї. Холодильник продав, виручені кошти витратив на власні потреби. Також в подальшому шляхом проникнення у домоволодіння у спосіб, зазначений в обвинувальному акті, він почергово скоїв крадіжку належних потерпілій телевізора, холодильника, а також збірки книжок. На скоєння вказаного злочину його підштовхнуло скрутне матеріальне становище. Свої дії ОСОБА_4 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного та попросив вибачення у потерпілої.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 також пояснила, що вона є єдиною власницею домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , яке вона успадкувала після смерті батьків. Обвинуваченому, який є її рідним братом, вона не дозволяла проживати у вказаному домоволодінні, проте він на початку 2019 року оселився у приміщенні душу, яке знаходиться на території домоволодіння, після чого поступово зникло належне їй майно, зокрема, наведене в обвинувальному акті. Вважає, що крадіжку цього майна скоїв саме ОСОБА_4 ..

Обвинувачений вважав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ним не оспорюються. Цю позицію висловили і прокурор та потерпіла.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, а також, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого, а також матеріалів кримінального провадження щодо наявних речових доказів по справі та процесуальних витрат.

Аналізуючи обставини, що визнаються обвинуваченим ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що його вина в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України), є доведеною. Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.
Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не має судимості, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, неодружений.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено.

При цьому суд не вважає наявною таку обтяжуючу покарання ОСОБА_4 обставину, передбачену п. 6 ч. 1 ст. 67 КК України, як вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Так, з аналізу вказаної норми вбачається, що вчинення злочину щодо особи похилого віку визнається як обтяжуюча покарання обставина, якщо суб`єктом злочину є особа, яка сама не є особою похилого віку, адже саме за цих обставин відповідний злочин та особа винного характеризуються підвищеною суспільною небезпечністю, а потерпілий - підвищеною уразливістю. В той же час ОСОБА_4 сам є особою похилого віку, а тому відповідна обставина не може бути визнана як така, що обтяжує його покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є умисним корисливим тяжким злочином, кількість епізодів злочинної діяльності, який згідно висунутого обвинувачення становить один продовжуваний злочин, відношення обвинуваченого до скоєного злочину, його конкретні обставини, особу винного, обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують. При визначенні виду та міри покарання судом також враховується позиція потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого.
При цьому суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо обвинувачених в цілому на теперішній час можливе без його ізоляції від суспільства, а тому, призначаючи йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, вважає за можливе звільнити від відбування цього покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази по кримінальному провадженню коляску сірого кольору для перевозки вантажу, 2 мішки білого кольору з книжками всередині, передані на зберігання ОСОБА_7 , - повернути власнику ОСОБА_5 (к.п. а.с. 70, 79)
Процесуальні витрати в сумі 2512 (дві тисячі п`ятсот дванадцять) грн. 10 коп. на залучення експертів стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.06.2019 року (справа №639/4094/19, провадження №1-кс/639/2099/19) на майно коляску сірого кольору для перевозки вантажу, 2 мішки білого кольору з книгами всередині, вилучені 16.06.2019р. під час проведення огляду місця події. (к.п. а.с. 76).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_1