Справа № 483/1633/19
Провадження 1-кс/483/642/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 вересня 2019 року м. Очаків

Слідчий суддя Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , особи в користуванні якої перебувала майно ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Очаківського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_6 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Очаківського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Очаківського міськрайонного суду Миколаївській області із клопотанням. про арешт майна.

Своє клопотання слідчий обґрунтовував тим, що ним здійснюється досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вчиненого за наступних обставин.

08 вересня 2019 о 08 год. 25 хв. за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Ольвійська, автодорога Т15-07 сталася ДТП між автомобілем марки «DACIA LOGAN» р/н НОМЕР_1 синього кольору та автомобілем марки «AUDI А4» р/н НОМЕР_2 темно-зеленого кольору, в результаті чого один з водіїв ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, а саме травма хребта.

09 вересня 2019 року за даним фактом розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000789, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом.

В ході огляду місця події 08 вересня 2019 року вилучено транспортний засіб марки «DACIA LOGAN» р/н НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_7 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Посилаючись на те, що зазначений транспортний засіб є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, з метою його збереження, як речового, а також з метою подальшого проведення слідчих дій та з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, слідчий просив накласти арешт на вказаний автомобіль шляхом заборони на використання та розпорядження.

Слідчий в судовому засіданні підтримала клопотання та просив про його задоволення.

ОСОБА_4 та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання посилаючись на те, що в рамках вказаного кримінального провадження відсутні потерпілі особи, а відтак відсутні підстави для арешту майна.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши документи, що додані до клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000789 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

08 вересня 2019 року в рамках вказаного кримінального під час проведення огляду місця події влучено автомобіль марки AUDI А4» р/н НОМЕР_2 темно-зеленого кольору, який перебував у користуванні ОСОБА_4 .

Постановою слідчого СВ Очаківського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 вказаний автомобіль визнано речовими доказом у зазначеному кримінальному провадженні.

Розглядаючи в порядку ст.ст. 170-173 КПК України клопотання про накладення арешту на майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В розумінні ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчий в клопотанні посилається як на обґрунтування арешту автомобіля на те, що він є речовим доказом у кримінальному провадженні.

Вимоги ч. 2 ст. 173 КПК України, зобов`язують слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна враховувати окрім правових підстав для арешту майна, ще й розумність та співрозмірність обмеження права власності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, заподіяння будь-яких тілесних ушкоджень учасниками ДТП не встановлено, як і не встановлено власника автомобіля про арешт якого просить слідчий. Матеріали кримінального провадження не містять будь-яких документів, які б могли ідентифікувати зазначений автомобіль.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування не доведено необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Керуючись ст.ст. 131. 132, 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Очаківського ВП ГУНП України в Миколаївській області ОСОБА_6 , про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена на протязі п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя: