УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2019 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Вінницької області, Хмільницького району, с. Березна, громадянки України, непрацюючої, з середньою освітою, незаміжньої, зі слів маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої (зі слів),

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

В С Т А Н О В И В :

05 серпня 2019 року слідчий Дніпровського управління поліції головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Клопотання погоджено прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за №0006006 від 19.07.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.
Мотивуючи клопотання щодо необхідності застосування запобіжного заходу підозрюваній, слідчий посилається на те, що підставою до застосування відносно ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею злочинів, що відносяться до категорії злочинів особливої тяжкості, та тяжких злочинів, а саме, за злочин передбачений ч. 3 ст. 289 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, з конфіскацією майна, за злочин передбачений ч. 2 ст. 187 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з конфіскацією майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 , покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду є те, що вона, усвідомлюючи міру покарання за вчинене нею кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що ОСОБА_5 , може незаконно впливати на потерпілу та свідків є те, що підозрювана шляхом підмовляння, підкупу, погроз може схиляти їх до дачі неправдивих показань, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування.

Ризиком того, що ОСОБА_5 , може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що підозрювана офіційно не працевлаштована, не має належного джерела прибутку.

Крім того, підозрювана ОСОБА_5 , може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити.
Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_4 заперечували щодо задоволення клопотання, посилались на необґрунтованість підозри та на недоведеність прокурором ризиків, просили у задоволенні клопотання слідчого відмовити або застосувати більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.
В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_5 свою причетність до злочину заперечувала, зазначила, що вона відпочивала зі знайомими, в тому числі з ОСОБА_7 в ресторані, випивали горілку, коли один зі знайомих чоловіків почав чіплятися до жінки, вони з нею познайомилися, вона присіла за їх стол, після чого їй стало погано. ОСОБА_7 був відсутній десь 20 хвилин, коли повернувся він був на автомобілі, сказав щоб всі в нього сідали, вони сіли та и каталися по місту, після чого пересіли в таксі та поїхали. Жінка, якій стало погано, просила відвезти її додому, проте адреси назвати не змогла. Зазначила, що вона жінці не підмішувала лікарські речовини, проте знала, що таким займається ОСОБА_7 , він сказав, що жінка просто поспить та не буде нічого пам`ятати. При цьому підозрювана ОСОБА_5 не змогла відповісти на питання, чому при знайомстві з жінкою та чоловіками називалась не своїм ім`ям.
Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваної, її захисника, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
05.08.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України.

Так, ОСОБА_5 підозрюється в тому, що на початку липня 2019 року він за попередньою змовою з групою осіб, а саме: ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановленими досудовим слідством особами, вступили у злочинну змову, з метою вчинення нападу та заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, що є небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка перебувала в нетверезому стані.

З метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з групою осіб, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та невстановленими досудовим слідством особами, 17.07.2019 року приблизно о 21 год. 00 хв., вирушили до ресторану «Башня Мерліна», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. А. Малишка, 3, де шляхом давання потерпілій ОСОБА_9 , без її відома, з метою вилучення у неї майна, сильнодіючої лікарської речовини - «Клофелін» та «Азалептол», яка вводить потерпілого в безпорадний стан, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, яка зазнала нападу, заволоділи її особистими речами, а саме: мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi Note 4х» в корпусі чорного кольору, вартістю 3500 гривень, жіночою сумкою, всередині якої знаходився гаманець червоного кольору з банківською карткою банку «Ощадбанк», двома банківськими картками банку «Приват Банк», грошовими коштами у сумі 2500 гривень, годинником ТМ «Гуччі», вартістю 10 000 гривень, водійським посвідченням виданим на ім`я ОСОБА_9 , та технічним паспортом на вищевказаний автомобіль.

Крім того, останні побачили у потерпілої ОСОБА_9 ключі від автомобілю марки «Geely Engrand» д.н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, якими в подальшому заволоділи. Знайшовши біля закладу припаркований вищезазначений автомобіль, ключем, що був набутий злочинним шляхом, відкрили транспортний засіб, тим самим незаконно ним заволоділи, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, і розпорядились набутим злочинним шляхом майном на власний розсуд.

У силу ст. 178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний, крім передбачених ст.177 КПК ризиків, оцінити у сукупності інші обставини, у тому числі вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у інкримінованому правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків та низку інших факторів, які мають суттєве значення для застосування певного запобіжного заходу.
Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
З урахуванням наведених обставин, з оглядом на ст.ст.177, 194 КПК України, під час вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу, слідчий суддя оцінює зібрані докази на предмет обґрунтованості підозри.
Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.07.2019 року, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 19.07.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 25.07.2019 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.07.2019 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2019 року та додатком до нього, довідкою щодо перегляду камер відео нагляду з ресторану «Башня Мерліна», протоколом огляду речей від 03.08.2019 року, протоколом огляду речей від 27.07.2019 року.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_5 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
На час розгляду клопотання підозрювана ОСОБА_5 не має постійного місця проживання на території міста Києва, проживає та зареєстрована у Вінницькій області, раніше не судима (зі слів), не працює, незаміжня, зі слів має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, поряд з цим, на підтвердження цього жодних документів слідчому судді надано не було, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів, які вчинені із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а відтак такі обставини вимагають від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, що також узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини. В цьому аспекті, на переконання слідчого судді, є підстави вважати, що, не перебуваючи в умовах запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_5 може здійснити спробу ухилення від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в даному конкретному випадку не зможе забезпечити належної її процесуальної поведінки.
В той же час, практика Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Крім того, за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про те, що міра запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.
Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України з огляду на те, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 вчинений із застосуванням насильства, слідчий суддя не визначає розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 194, 206, 309 КПК України,

постановив :
Клопотання - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 03 жовтня 2019 року, включно.

Взяти під варту ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в залі суду, негайно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання 05 серпня 2019 року.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваної, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення її винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції, набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1