Справа №:755/9249/19
Провадження №: 1-кс/755/5666/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" серпня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004807 від 09.06.2019 року про продовження строку поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання у місті Києві, до якого:
-11.11.2015 року Печерським районним судом м. Києва було застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомого у примусовому порядку за місцем проживання,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, -
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

Слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням, про продовження строку поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_4 .
Клопотання обґрунтоване тим, що до Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві надійшла заява громадянина ОСОБА_7 про те, що 09.06.2019 року за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_2 , останній виявив відсутність велосипеда марки «Тотем» .
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09.06.2019 року, приблизно о 09 год. 30 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував за адресою м. Київ, вул. Миропільська, 39, у під`їзді №1. У цей час, перебуваючи за вказаною адресою у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на крадіжку чужого майна, вчинену повторно.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає з боку сторонніх осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, а саме відкриття незачинених дверей, проник в підсобне приміщення на 8 поверсі за вищевказаною адресою, та побачивши велосипед марки «Тотем», вартістю 5000грн., який належить потерпілому ОСОБА_7 , вивів даний велосипед на сходинковий майданчик, щоб таємно викрасти вищевказаний велосипед, та, вийшовши з підсобного приміщення , направився до дверей ліфту на 8 поверсі.
У подальшому, ОСОБА_4 намагався залишити місце вчинення злочину, а саме сходинковий майданчик 8 поверху, однак в цей час останній був помічений потерпілим ОСОБА_7 та був затриманий біля дверей ліфту 8 поверху разом з вищевказаним велосипедом в руках.
У діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
09.06.2019 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_4 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України відразу після вчинення кримінального правопорушення.
09.06.2019 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.
11.06.2019 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва до підозрюваному ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком до 07.08.2019 року.
05.08.2019 року постановою керівника Київської міської прокурори №4 строк досудового розслідування продовжено до трьох місяців.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами - огляду місця події від 09.06.2019 року, обшуку від 09.06.2019 року, допиту потерпілого та свідків; іншими матеріалами кримінального провадження.
Крім того, як вбачається з ухвали Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2015 року, підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновку комісійної комплексної судово-психіатричної експертизи №120 від 11.03.2015 року, страждає на хронічного психічного захворюванням у вигляді хронічного маячного розладу (F22 по МКБ-10) за своїм психічним станом не може приймати участь у слідчих діях та відповідати перед судом. ОСОБА_4 потребує примусових заходів медичного характеру-надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку за місцем проживання.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, підозрюваний та його захисник не заперечували проти задоволення клопотання.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного.
Статтею 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом /ст. 177 КПК України/.
Ухвалою слідчого судді від 12.06.2019 року ОСОБА_4 призначено амбулаторну комісійну комплексну психолого-психіатричну експертизу.
Згідно п.2 ч.1 ст.508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Нормами ст.508 КПК України, передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Аналізуючи питання того, чи є у провадженні наявними ризики регламентовані ст.177 КПК України слідчий суддя враховує те, що їх дійсну та реальну наявність було встановлено слідчим суддею при обранні запобіжного заходу уперше. У цей період, на час розгляду питання про продовження дії запобіжного заходу, на думку слідчого судді, встановлені ризики є дійсними, реальними та триваючими, тобто заявлені ризики не зменшилися.
Крім того, у світлі даних висновку судового психіатричного дослідження, у ході судового розгляду є встановленим факт розладу психічної діяльності у світлі психічної хвороби у підозрюваного, тобто є дійсними передумови визначені ч.2 ст.508 КПК України для застосування примусових заходів медичного характеру, так як обставини визначені ст.177, п.п. 1-2 ч.1 ст.194 КПК України є реальними, у даному кримінальному провадженні, в цей період.
Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то слідчий суддя у світлі факторів пов`язаних з характером особи підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, з числа регламентованих ст.508 КПК України, для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.
Наявність підстав для залишення обвинуваченого у межах психіатричного закладу слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей, продовжуване тримання може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява №34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).
Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання (рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 219, заява № 42310/04).
Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч.3 ст.17 КПК України.
З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовжити строк поміщення підозрюваного ОСОБА_4 до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку.
Керуючись вимогами ст.ст. 176-178, 183, 193-196, 505-508 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити.
Продовжити строк поміщення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу Київської міської психоневрологічної лікарні №3 (адреса: Київська обл., Васильківський р-н, смт Глеваха, вул. Павлова, 7/, в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, у межах строку досудового розслідування, тобто строк до 09 вересня 2019 року включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя