УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2019 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

представника ПВК №90: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

засудженого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90»(далі ПВК №90) про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и в:
Начальник ПВК №90 звернувся до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , вказавши, що останній сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Подання колонії погоджене з міською спостережною комісією.

У судовому засіданні представник ПВК №90 подання підтримав та просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_6 та його захисник просили застосувати до ОСОБА_6 умовно дострокове звільнення.

Прокурор вважав, що підстав для задоволення подання немає. Обґрунтовуючи свою позицію, вказав на те, що засуджений є особою, раніше неодноразово судимою, до нього раніше застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, наразі відбуває покарання за особливо тяжкий злочин, має лише три заохочення, працює періодично.

Заслухавши думки учасників процесу, вивчивши матеріали особової справи засудженого, дослідивши подання та проаналізувавши наведені у ньому доводи, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 в ПВК №90 відбуває покарання, призначене вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 17.01.2015 року, яким він засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України на 7 років позбавлення волі.

З матеріалів справи видно, що на даний час засуджений ОСОБА_6 фактично відбув необхідну частину строку покарання, що дає можливість відповідно до ст. 81 КК України розглянути питання про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.02р. №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

З характеристики засудженого видно, що адміністрацією колонії він характеризується позитивно. Так, у характеристиці зазначено, що засуджений ОСОБА_6 , у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктує. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До робіт із благоустрою установи та дільниці соціальної реабілітації ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Дані довідки про заохочення та стягнення свідчать про те, що за весь період відбування покарання до засудженого ОСОБА_6 три рази застосовувались заходи заохочення. Заходи стягнення не застосовувались.

Відповідно до відомостей довідки щодо нарахування заробітної плати ОСОБА_6 був зайнятий оплачуваною працею в період з березня по грудень 2016 року, з січня по серпень 2017 року, з травня по грудень 2018 року, з квітня по липень 2019 року, тобто тривалий проміжок часу.

На даний час працевлаштований різноробочим на контрагентському об`єкті.

Крім того, за змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.

Матеріали справи дійсно містять відомості про те, що ОСОБА_6 , раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності, до нього застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинив злочин протягом іспитового строку, на що послався прокурор, як на підставу для відмови у застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

Разом з цим, суд зазначає, що за змістом ст. 81 КК України, вирішальним при прийнятті рішення про можливість застосування умовно-дострокового звільнення є доведеність факту виправлення особи сумлінною поведінко та ставленням до праці.

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 88 КК України правове значення має лише непогашена судимість.

Матеріали справи свідчать про те, що судимість ОСОБА_6 за попередніми вироками Білозерського районного суду Херсонської області від 04.02.1999 року та від 17.07.2000 року на час вчинення ним злочину, за який він відбуває покарання на даний час, була погашена, а тому на той час, як і на теперішній, не має юридичного значення.

Тому, враховуючи відомості, що містяться в матеріалах особової справи засудженого про поведінку ОСОБА_6 в період відбування покарання та його ставлення до праці, які у даній справі, на думку суду, мають переважаюче значення відносно відомостей засудженого про притягнення його раніше до кримінальної відповідальності, суд вважає, що наведені вище доводи прокурора про неможливість застосування до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення з огляду на відомості про його попередні судимості, в даному випадку, не заслуговують на увагу.

З огляду на наведене, беручи до уваги особу засудженого, суд приходить до висновку, що є достатні дані вважати, що засуджений ОСОБА_6 своє виправлення довів, що дає суду підстави прийняти рішення про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Оскільки законом передбачена можливість оскарження даної ухвали у семиденний строк, тому строк, на який засуджений підлягає умовно-достроковому звільненню від відбування покарання, визначений з урахуванням зазначеного строку оскарження станом на дату набрання ухвалою законної сили у разі, якщо на неї не буде подана апеляційна скарга.

Керуючись ст.ст. 376, 537 - 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

постановив:

Подання начальника ДУ «Північна виправна колонія №90» - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 17.01.2015 року, на строк 1 (один) рік 8 (вісім) місяців 17 (сімнадцять) днів.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали, до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: ОСОБА_1