УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у нерозгляді клопотання у кримінальному провадженні №0000511 від 17.10.2017 року в порядку ст.220 КПК України,

ВСТАНОВИЛА:

25 жовтня 2019 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України, яка полягає у нерозгляді клопотання у кримінальному провадженні №0000511 від 17.10.2017 року в порядку ст.220 КПК України.

Скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що слідчим відділом прокуратури Сумської області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000511 від 17.10.2017 року. Дане кримінальне провадження було виділено в окреме провадження. 23.08.2019 року ОСОБА_2 звернулася на ім`я Генерального прокурора України з клопотанням про прийняття рішення про зміну територіального органу досудового слідства в кримінальному провадженні Державному бюро розслідувань, а саме Територіальному управлінню, розташованому у м. Києві, проте про розгляд клопотання заявника не повідомлено, а тому вона вважає, що воно задоволено. В зв`язку із цим, ОСОБА_2 27.09.2019 року направила на адресу Генеральної прокуратури України клопотання про проведення слідчих дій, проте на даний час клопотання не розглянуто.

Вивчивши доводи скарги, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для повернення скарги, виходячи з такого.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений законом строк.

Як визначено в ч.1 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

При цьому, виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч.7 ст. 100, ч.2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч.1 ст. 192, ч.2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч.3 ст. 244, ч.10 ст. 290 КПК України), то, з урахуванням положень ч.6 ст.9 КПК України, правильним є застосування зазначеного права й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч.1 ст.306, ч.3 ст.234 КПК України тощо).

Відповідно до ч.1 ст.38 КПК України, органом досудового розслідування є: 1) слідчі підрозділи органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів Державного бюро розслідувань, 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Тобто, на думку заявника, досудове розслідування в даному кримінальному провадженні здійснюється органом досудового розслідування, а саме - Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань розташованому у м. Києві, який в конкретному випадку є не сам правоохоронний орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч.1 ст. 38 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань», систему Державного бюро розслідувань складають: центральний апарат, територіальні органи, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні та інші підрозділи. Організаційну структуру Державного бюро розслідувань затверджує Директор Державного бюро розслідувань за погодженням із Кабінетом Міністрів України. Частина 5 вказаної статті визначає, що територіальні органи Державного бюро розслідувань є юридичними особами, мають самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №938-р від 13.12.2018 року Про погодження затвердження організаційної структури Державного бюро розслідувань, відповідно до ч. 1 ст.9 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» було погоджено пропозицію Держаного бюро розслідувань щодо затвердження організаційної структури зазначеного Бюро.

Таким чином, структуру Державного бюро розслідувань утворюють: центральний апарат, сім територіальних управлінь, Академія та Науково-дослідний інститут. До центрального апарату Державного бюро розслідувань входять 15 управлінь та 4 самостійних відділів. Територіальні управління, згідно із Законом України «Про Державне бюро розслідувань», розташовані у містах: Львів, Хмельницький, Миколаїв, Мелітополь, Полтава, Краматорськ та Київ.

Відповідно до інформації, зазначеної на офіційному сайті Державного бюро розслідувань, фактичне місце знаходження територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві - м. Київ, бул-р Лесі Українки, 26, що територіально відноситься до юрисдикції Печерського району м. Києва.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає розгляду у Шевченківському районному суді м. Києва, оскільки подана з порушенням правил територіальної підсудності.

У відповідності до п.1, 2 ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.
Одночасно з цим слідчий суддя роз`яснює, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись, ст.ст.3, 32, 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И Л А :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України, яка полягає у нерозгляді клопотання у кримінальному провадженні №0000511 від 17.10.2017 року в порядку ст.220 КПК України, - повернути.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчисляється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя