ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі матеріали об`єднаного кримінального провадження № 201/2129/19 (пр. № 1-кп/201/577/2019), відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000388 і № 0000525, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, неодруженого, раніше судимого: 26 грудня 2018 року вироком АмурНижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді трьох років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком один рік; 25 березня 2019 року вироком АмурНижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, не працюючого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

1. Обвинувачений ОСОБА_4 28 січня 2019 року близько 19 години 15 хвилин, знаходячись у приміщенні квартири свого знайомого ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 , де помітив на столі мобільний телефон марки «Lenovo А516», білого кольору, що належить потерпілому, який обвинувачений ОСОБА_6 визначив для себе, як об`єкт свого злочинного посягання. Після цього, у обвинуваченого ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Далі, обвинувачений ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, знаходячись у вказаний час за вищевказаною адресою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, своєю рукою, взяв мобільний телефон марки «Lenovo А516», білого кольору, та поклав його до правої кишені куртки, яка було одягнена на ньому, після чого, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду, яка, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи, складає 1349 гривень 17 копійок.

2. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 01 лютого 2019 року приблизно о 19.00 годині, знаходячись у приміщенні квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, побачив на вішалці в коридорі квартири чоловічу куртку, у внутрішньому кармані якого, лежали грошові кошти в розмірі 450 грн, що належать потерпілому ОСОБА_8 , які визначив як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаний час та місці, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, діючи умисно та повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, своєю правою рукою взяв грошові кошти в розмірі 450 гривень із внутрішньої кишені куртки та поклав їх у свою передню праву кишеню куртки, одягнутої на ньому, після чого, із таємно викраденим майном обвинувачений ОСОБА_6 місце вчинення злочину покинув, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 450 гривень 00 копійок.

3. Продовжуючи свою злочинну діяльність, обвинувачений ОСОБА_4 03 лютого 2019 року приблизно о 18 годині 30 хвилин, знаходячись у приміщенні будинку свого знайомого ОСОБА_9 , який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, побачив на столі мобільний телефон «Lenovo S720», білого кольору, що належать потерпілому ОСОБА_9 , який обвинувачений ОСОБА_6 визначив для себе, як об`єкт свого злочинного посягання.?

Далі, обвинувачений ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, знаходячись у вказаний час за вищевказаною адресою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, своєю рукою, взяв мобільний телефон марки «Lenovo S720», білого кольору, та поклав його до правої кишені куртки, яка було одягнена на ньому, після чого, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду, яка, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи, складає 1265 гривень 83 копійок.

4. Не зупиняючись на досягнутому, обвинувачений обвинувачений ОСОБА_4 05 лютого 2019 року приблизно о 19.00 годині, знаходячись у приміщенні будинку своєї знайомої ОСОБА_10 , який розташований за адресою: АДРЕСА_5 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, побачив на столі мобільний телефон «Nokia Asha 200», чорного кольору, що належать потерпілій ОСОБА_10 , який визначив для себе об`єктом свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачений ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, знаходячись у вказаний час за вищевказаною адресою, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, своєю рукою, взяв мобільний телефон марки «Nokia Asha 200», чорного кольору, та поклав його до правої кишені куртки, яка було одягнена на ньому, після чого, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду, яка, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи, складає 268 гривень 33 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєних кримінальних правопорушеннях визнав у повному обсязі та підтвердив фактичні обставини щодо вчинених ним діянь та викладених у обвинувальних актах.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченого у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєних кримінальних правопорушень та особи обвинуваченого ОСОБА_4 який на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, свою вину визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінальних правопорушень, при цьому, ці обставини на підставі ст. 66 КК України, суд відносить до таких, що пом`якшують його покарання. Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_4 обставин, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання виключно у виді позбавлення волі, однак не в максимальному його розмірі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, кількості вчинених епізодів злочинної діяльності, конкретним їх обставинам і наслідкам, даним про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який свою вину визнав у повному обсязі і щиро розкаявся, однак не працевлаштований і не має постійного джерела доходу, вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічні кримінальні правопорушення, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення, а також обставинам, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 і відсутністю таких, що його обтяжують, а отже, сукупність всіх цих обставин свідчить про недоцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, не пов`язаного з реальним його відбуттям або застосування до останнього положень ст. 69 КК України, при цьому, призначення саме такого покарання у виді позбавлення волі є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення останнім нових злочинів, а також буде відповідати принципам справедливості, розумності і достатності.

Також, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 25 березня 2019 року вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська був засуджений за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 71 КК України до покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, при цьому, вчинив інкриміновані йому суспільно-небезпечні діяння у цьому кримінальному провадженні до винесення зазначеного вироку суду, у зв`язку з чим, суд вважає за потрібне визначити ОСОБА_4 остаточне покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Також, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення призначеного покарання, більш суворим покаранням, призначеним вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання цим вироком суду законної сили.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_4 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2019 року.

Речові докази - мобільні телефони «Nokia Asha 200», «Lenovo S720», «Lenovo А516» - залишити за належністю їх власникам.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів для проведення судово-товарознавчих експертиз у розмірі 942 грн. (дев`ятсот сорок дві гривні).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1