Справа № 748/706/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/772/19
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою, яку було винесено під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, обраний щодо останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою продовжено на строк 30 днів до 14 год. 10 хв. 12 жовтня 2019 року з визначеним розміром застави в сумі 38420,00 грн. з умовами та обов`язками, що передбачені в ухвалі Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 липня 2019 року.

Суд першої інстанції, дійшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував особу обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, відсутність постійного джерела доходу, наявні ризики. І зважаючи на викладене, суд першої інстанції прийшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та змінити його підзахисному запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою. В обґрунтування заявлених вимог викладених в апеляційній скарзі зазначає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без письмового клопотання прокурора суперечить загальним засадам кримінального провадження. Крім того, апелянт вважає, що на даний час кількість ризиків, які були враховані при обранні ОСОБА_8 запобіжного заходу, зменшилася, що дає підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Зазначає, що 17 травня 2019 року ОСОБА_8 не з`явився в судове засідання в зв`язку з поганим самопочуттям, а 20 червня 2019 року не з`явився, оскільки його не було належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду. Захисник також наголошує, що його підзахисний повністю відбув покарання за раніше вчинені суспільно небезпечні діяння, а тому наявність попередніх судимостей сама по собі не може свідчити про загрозу вчинення нових кримінальних правопорушень. На думку апелянта, про можливість обрання відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу також свідчить те, що останній має стійкі соціальні зв`язки, оскільки він проживає разом з хворим братом та надає йому допомогу, крім того, неофіційно працює, має постійне місце роботи, та постійне місце реєстрації, сума заподіяної шкоди становить 500 грн.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які висловилися на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Враховуючи Рішення Конституційного суду України від 13 червня 2019 року, яким визнано неконституційним закріплене статтею 392 КПК України обмеження права учасників кримінального провадження окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, постановлені судом першої інстанції на стадії судового розгляду, до ухвалення судового рішення по суті, підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу та, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Під час вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд першої інстанції встановив, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні прокурором доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали і продовжують існувати, а саме наявність підстав вважати, що перебуваючи на волі, обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, суд врахував тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а тому, з метою запобігти спробам переховуватися від суду, а також зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, суд дійшов висновку про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду в межах поданої апеляційної скарги захисника в частині продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що обраний стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на даний час відповідає його особі, характеру та тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Отже, приймаючи до уваги тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, які суд оцінює у сукупності з іншими даними, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки відсутні підстави вважати, що інший (менш суворий) запобіжний захід, може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також твердження захисника, що стороною обвинувачення не доведено, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові обставини, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 та встановлена наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, при цьому, будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, стороною захисту під час апеляційного розгляду не наведено.

Посилання захисника, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення, на відсутність письмового клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу колегія суддів не може визнати обґрунтованими, оскільки ч. 3 ст.. 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи що ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 30 липня 2019 року було продовжено запобіжний захід до 28 вересня 2019 року, а дату наступного судового засідання з учасниками судового засідання було узгоджено 4 жовтня 2019 року, то суд першої інстанції 12 вересня 2019 року в судовому засіданні обґрунтовано, відповідно до норм КПК України, розглянув доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Крім цього, як зазначив прокурор під час апеляційного розгляду справи, оскаржувана ухвала суду першої інстанції втратила свою актуальність, оскільки у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 ухвалено обвинувальний вирок.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 12 вересня 2019 року, якою було продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 30 діб без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4