Справа №705/195/19
1-кп/705/505/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2019 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000758 від 18 грудня 2018 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Собківка Уманського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працевлаштованого, зі слів, грейдеристом Одеського облавтодору, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
з участю:
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 16.12.2018 року в період часу з 20 години 30 хвилин по 20 годину 40 хвилин, перебуваючи на території АЗС «Socar», що по вул. Польова, 6, в с. Шарин, Уманського району Черкаської області, а саме в альтанках, що розташовані біля виїзду із території АЗС, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, викрав, шляхом перекидання їх через огорожу за межі АЗС, два сміттєбаки-пулі, вартістю 1400 гривень за 1 штуку, на загальну суму 2800 гривень. Продовжуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшов до автомобільної газової колонки, яка розташована на вказаній вище АЗС, де викрав вогнегасник ВП - 9, вартістю 400 гривень. Викрадене майно помістив до автомобіля ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 з метою подальшого використання у власних цілях та з викраденим майном зник.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину відповідно до пред`явленого йому обвинувачення, визнав повністю, погодився надати показання.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час допиту в суді показав, що у грудні 2018 року у вечірній час він зі своїм знайомим ОСОБА_7 їхали на автомобілі останнього ВАЗ 2101. За кермом був ОСОБА_8 . Вони заїхали на заправку «Socar» в с.Шарин, де ОСОБА_9 пішов у магазин, щоб придбати пиво. В цей час ОСОБА_3 з метою викрадення сміттєбаків, які стояли біля альтанки, перекинув їх через паркан. Після чого пішов до газової колонки, звідки викрав вогнегасник, і поніс його до автомобіля. Викрадені сміттєбаки та вогнегасник він поклав до багажника автомобіля ОСОБА_10 . Коли ОСОБА_9 повернувся, то ОСОБА_3 йому не казав про факт викрадення, а вже розповів, коли вони приїхали додому до ОСОБА_3 . Вранці наступного дня до ОСОБА_3 зателефонував односельчанин ОСОБА_11 , який працює на заправці, де ОСОБА_3 викрав майно, та сказав, щоб викрадене повернули. ОСОБА_3 одразу поїхав на заправку і повернув викрадене.

З урахуванням повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, а також враховуючи думку прокурора та обвинуваченого, за відсутності заперечень з їх сторони та за відсутності сумнівів у добровільності позиції обвинуваченого, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів обвинувачення щодо тих обставин, які ніким не оспорюються: часу, місця, способу, предмету, наслідків вчинення кримінального правопорушення, зазначених у обвинувальному акті, та обмежив обсяг доказів, що підлягають дослідженню під час судового розгляду, допитом обвинуваченого, документами, що характеризують особу обвинуваченого, містять відомості про речові докази та досудовою доповіддю. При цьому суд з`ясував, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. У суду не виникло сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши документи, що характеризують особу обвинуваченого, містять відомості про речові докази, досудову доповідь, оцінивши фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються, суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведена винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який віднесений до злочинів середньої тяжкості; особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, одружений, працевлаштований, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.

Крім того, суд враховує досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_3 згідно якої рівень ризику повторного вчинення кримінального правопорушення та ризику небезпеки для суспільства визначено як середній. У своїх висновках орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують його, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів є покарання, не пов`язане з його ізоляцією від суспільства, у виді штрафу.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався. Під час судового розгляду учасники судового провадження клопотань про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляли, тому суд не вбачає підстав для самостійного застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази: два сміттєбаки-пулі та вогнегасник, які передано на зберігання ТОВ «СОКАР ПЕТРОЛЕУМ» під розписку, слід повернути ТОВ «СОКАР ПЕТРОЛЕУМ» за належністю.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в грошовому вираженні становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази: два сміттєбаки-пулі та вогнегасник, який передані на зберігання потерпілому повернути потерпілому ТОВ «СОКАР ПЕТРОЛЕУМ» .

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Копію вироку направити потерпілому для відому.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1