Справа № 751/3610/19 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/278/19
Категорія - скарга Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

скаржника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 травня 2019 року про відмову у задоволені клопотання ОСОБА_8 в порядку ст.206 КПК України,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив встановити період і сам факт безпідставного тримання у слідчому ізоляторі та зобов`язати адміністрацію установи в найкоротший термін етапувати до місця відбування покарання. В обґрунтування своїх вимог зазначав, що 11.03.2015 року постановою слідчого судді від 11.03.2015 він був тимчасово залишений в ДУ «Слідчий ізолятор м.Чернігів на час досудового розслідування кримінального провадження № 0000021, де згідно відповіді адміністрації установи на його звернення від 17.05.2019 року на підставі цієї постанови він і перебуває. Згідно відповіді прокурора на його запит було повідомлено, що станом на 29.05.2015 кримінальне провадження закінчене та направлено для розгляду до суду. Вказував, що за весь час перебування справи у судах ухвал чи постанов про залишення його в ДУ Слідчий ізолятор м.Чернігів не виносилось. Пояснював, що його засуджено апеляційним судом Одеської області до довічного позбавлення волі і саме цей вирок він має намір оскаржувати, але з урахуванням того, що він перебуває у Чернігівському слідчому ізоляторі, він не має змоги цього робити як у зв`язку з невизначеністю місця відбування покарання, так і відсутністю доступу до матеріалів кримінального провадження по ньому.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 травня 2019 року в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 в порядку ст. 206 КПК України було відмовлено.

Зазначене рішення, слідчий суддя обґрунтував тим, що заявник утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на підставі судового рішення і слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо етапування особи, засудженої до позбавлення волі, до місць відбування покарання, тому не має підстав для задоволення даного клопотання.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 травня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою ухвалу слідчого судді від 11.03.2015 року визнати такою, що станом на 29.05.2015 року втратила чинність у зв`язку із закінченням досудового розслідування кримінального провадження №0000021 від 14.12.2012 року. Дати змогу етапувати ОСОБА_8 до місць відбування покарання, де він в повному обсязі зможе реалізувати свої права, як засудженого, гарантовані кримінально-виконавчим кодексом України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що тимчасове залишення в слідчому ізоляторі стосувалось тільки досудового розслідування кримінальної справи. Згідно відповіді прокурора на запит захисника повідомлено, що станом на 29.05.2015 року кримінальне провадження №0000021 від 14.12.2012 року направлено на розгляд до суду. Вважає, що його перебування в слідчому ізоляторі є незаконним.

Заслухавши доповідача, апелянта та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора, який заперечив проти задоволення скарги, дослідивши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Згідно з ч.3 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_8 звернувся до суду із клопотанням, в якому просив встановити період і сам факт безпідставного тримання у слідчому ізоляторі та зобов`язати адміністрацію установи в найкоротший термін етапувати до місця відбування покарання.

Згідно довідки ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» від 17.05.2019 № К-124 вбачається, що ОСОБА_8 станом на 21.05.2019 року утримується в даній установі відповідно до ухвали Новозаводського районного суду м.Чернігова від 11.03.2015 року, якою був залишений в цій установі на час досудового розслідування кримінального провадження № 0000021.

Аналізуючи наведене, слідчий суддя дійшов вірного висновку, що ОСОБА_8 утримується в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» на підставі судового рішення і що слідчий суддя не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо етапування особи, засудженої до позбавлення волі, до місць відбування покарання, а тому цілком обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання останнього.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді є законною та обґрунтованою і не вбачає підстав для її скасування.

Керуючись ст. ст. 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27 травня 2019 року про відмову у задоволені клопотання ОСОБА_8 в порядку ст.206 КПК України залишити без змін.

Ухвала остаточна і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4