Справа №584/1214/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/361/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - тримання під вартою
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0000295 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 18 серпня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Начальник СВ Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Путивльського відділу Конотопської місцевої прокуратури ОСОБА_10 звернувся до Путивльського районного суду Сумської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 без визначення розміру застави, мотивуючи його наявністю достатніх підстав вважати, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.186 КК України, існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється в тому, що 14.08.2019 близько 23-00 год., за попередньою змовою з раніше судимими ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на автомобілі ОСОБА_7 «Ford Transit» д.н. НОМЕР_1 , з метою незаконного заволодіння майном потерпілого приїхали до будинку ОСОБА_15 , який мешкає за адресою : АДРЕСА_2 . Зайшовши до будинку потерпілого, ОСОБА_13 наніс один удар рукою по обличчю потерпілого, з метою подолання подальшого опору та наказавши не чинити супротив, разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 викрали дерев`яне ліжко, 8 чавунних батарей опалення, два столи, два стільця, кросівки та вхідні металеві двері, виламавши їх з дверної коробки, спричинивши таким чином потерпілому матеріальної шкоди на заявлену суму 6000 грн.

Ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 18 серпня 2019 року відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23-20 год. 13 жовтня 2019 року з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі 100350 грн. та покладенням певних обов`язків.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, існують ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оцінивши обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу дійшов висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе запобігти встановленим ризикам.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій порушує питання про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали.

За змістом доводів поданої апеляційної скарги захисник ОСОБА_8 вказує на незаконність та необґрунтованість постановленої слідчим суддею ухвали, зважаючи на те, що його підзахисний свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що лише перевозив майно за проханням свого знайомого, має постійне місце проживання, хоча тимчасово не працює, але займається домашнім господарством, вирощує худобу, проживає зі співмешканкою, має батьків та на утриманні неповнолітнього сина, що на переконання адвоката, свідчить про міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, що давало слідчому судді підстави для застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Додає також, що доказів існування ризиків зазначених в клопотанні, органом досудового розслідування не надано, а сама тяжкість інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу. Вказує на те, що в рамках даного кримінального провадження свідки та потерпілі вже допитані, проживають в іншому населеному пункті, ніж його підзахисний, а тому, на його думку, дані обставини нівелюють можливість перешкоджати кримінальному провадженню та впливати на потерпілого та свідка з боку ОСОБА_7 . Не погоджується і з встановленим слідчим суддею розміром застави, вважаючи її завеликою, у зв`язку із відсутністю у його підзахисного такої суми грошових коштів.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили задовольнити подану захисником апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні Путивльського відділення Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.08.2019 за № 0000295 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

16.08.2019 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст.208 КПК України та 17.08.2019 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

18.08.2019 начальник СВ Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 звернувся до Путивльського районного суду Сумської області з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, яке ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 18.08.2019 задоволено частково. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 23-20 год. 13.10.2019, одночасно визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 100350 грн.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього кодексу.

Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

При застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, на підтвердження існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена прокурором та сумнівів у слідчого судді щодо їх достатності, не викликала.

В даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами.

Так, з доданого до клопотання протоколу про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення вбачається, що потерпілий ОСОБА_15 16.08.2019 звернувся до поліції із заявою про відкрите викрадення майна з будинку, що йому належить ОСОБА_12 та ще 4 невідомими йому особами (а.м.п.4). Відповідно до протоколу допиту потерпілого від 16.08.2019 ОСОБА_15 підтвердив участь ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та трьох інших чоловіків у скоєнні щодо нього злочину (а.м.п.5-6).

Крім того, за даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.08.2019 потерпілий ОСОБА_15 впізнав особу під номером «3» як одного із учасників викрадення майна з його будинку (а.м.п.7).

З доданого до клопотання письмового повідомлення про підозру, вбачається, що 17 серпня 2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру в даному кримінальному провадженні про вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України (а.м.п.10).

З наданих ОСОБА_7 показів, зафіксованих в протоколі допиту підозрюваного від 17.08.2019 вбачається, що він 14.08.2019 близько 21-00 год. він приїздив разом з іншими до потерпілого ОСОБА_15 подивитися на меблі, які той розпродує, однак свою причетність до відкритого викрадення майна з будинку потерпілого не визнає, зазначаючи, що лише перевозив майно за проханням свого знайомого (а.м.п.21-22).

Сукупність наданих органом досудового розслідування доказів, проаналізованих слідчим суддею дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України є обґрунтованою.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, колегія суддів вважає, що наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах клопотання, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

З урахуванням наведеного, доводи захисника в частині необґрунтованості підозри є безпідставними, а позиція його підзахисного про непричетність до вчинення даного кримінального правопорушення з огляду на те, що він лише допомагав перевозити на прохання свого знайомого майно, підлягає з`ясуванню під час досудового розслідування та в процесі судового розгляду.

Також, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує начальник СВ Путивльського відділення поліції Глухівського відділу поліції ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 у своєму клопотанні існують, враховуючи, в тому числі і тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 та суворість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватості, дані про особу підозрюваного, який офіційно не працює, проживає однією сім`єю з жінкою без реєстрації шлюбу, має на утриманні неповнолітню дитину, батьківство щодо якої не встановлено.

До того ж, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше.

При цьому, врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства й суду.

Тому, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_8 з приводу недостатності обґрунтування застосування до його підзахисного найсуворішого запобіжного заходу лише тяжкістю інкримінованого злочину та суворістю можливого покарання без урахування інших обставин, зокрема, що його підзахисний має постійне місце проживання, хоча тимчасово не працює, але займається домашнім господарством, проживає зі співмешканкою, має батьків, на утриманні неповнолітнього сина, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, дослідивши належним чином всі матеріали провадження.

Інші заявлені у клопотанні ризики неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 за висновками слідчого судді, з якими погоджується і колегія суддів, мають право на існування, оскільки встановлені в ході досудового розслідування ризики не зникли і продовжують існувати, зокрема підозрюваний ОСОБА_7 , окрім ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідка у даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Приймаючи до уваги обставини вчинення злочину, зокрема, що підозрюваному ОСОБА_7 відома адреса, за якою мешкає потерпілий ОСОБА_15 , посилання захисника на те, що потерпілий та свідки у даному кримінальному провадженні вже допитані, що на його думку, нівелює можливість перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на потерпілого та свідків є непереконливими.

Отже, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п.п. 1-3 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені у клопотанні начальника СВ Путивльського ВП Глухівського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_16 та прокурором у судовому засідання, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Обґрунтовуючи свої висновки, слідчий суддя місцевого суду в сукупності із зазначеним, врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення та відомості про його особу в їх сукупності, на підставі чого, за результатами розгляду клопотання, як того вимагає закон, встановив наявність достатніх підстав вважати, що прокурором під час судового розгляду доведено, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Застосувавши до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд на законних підставах визначив йому заставу в розмірі 100350 грн.

Такий розмір є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя врахувавши дані про особу підозрюваного, конкретні обставини кримінального провадження, тяжкість злочину у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, правильно визначив саме такий розмір застави, що відповідає вимогам ч.5 ст.182 КПК України.

Доводи захисника ОСОБА_8 за змістом апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також не врахування даних про особу підозрюваного не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження.

З огляду на викладене, апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 18 серпня 2019 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.