Справа № 752/5722/18
Провадження №: 1-кп/752/520/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.10.2019 рокум. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві кримінальне провадження № 0000539 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київа, громадянина України, освіта середня спеціальна, вдівець, має двох неповнолітніх дітей, який працює не офіційно, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 19.02.2004 року вироком Фастівського міського суду Київської обл. за ч.2 ст.186 КК України до штрафу у розмірі 510 грн.; 19.12.2008 року вироком Солом`янського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік; 30.05.2012 року вироком Бориспільського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянин України, освіта середня, одружений, який працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 08.05.2002 року вироком Печерського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки; 26.08.2003 року вироком Печерського районного суду міста Києва за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 21.04.2006 року вироком Голосіївського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 3 місяці; 01.06.2009 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 24.06.2014 вироком Печерського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки;

обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

встановив:
ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , будучи раніше судимими, 20.01.2018 року приблизно о 20 годині 00 хв., перебуваючи біля станції метрополітену «Видубичі» в м. Києві, помітили раніше незнайомого громадянина ОСОБА_9 . У цей час у них виник злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, для реалізації якого ОСОБА_10 та ОСОБА_6 попередньо розподілили між собою ролі.

Реалізуючи спільний злочинний умисел, діючи повторно, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 підійшли в притул до ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_6 замахнувся рукою в область обличчя ОСОБА_9 , але потерпілий ухилився, проте, через те, що на вулиці було слизько, ОСОБА_9 впав на землю. У подальшому ОСОБА_10 нібито допомагаючи ОСОБА_9 підвестись, схопив навушники, підключені до планшета марки «SAMSUNG», вартістю 2000 грн., який знаходився у кишені потерпілого, та потягнувши, заволодів планшетом. Навушники від`єднались і залишились у руках ОСОБА_9 . Потерпілий, відчуваючи небезпеку своєму життю та здоров`ю, дістав свій власний мобільний телефон марки «Sony Ericson» «Xperia Ray», вартістю 1000 грн. та повідомив, що має намір викликати працівників поліції. У свою чергу ОСОБА_6 шляхом ривка вихватив даний мобільний телефон з рук у ОСОБА_9 та поклав собі у кишеню. У подальшому, оскільки воля до опору потерпілого була подолана та він не чинив ніяких дій супротиву, ОСОБА_10 правою рукою схопив за куртку ОСОБА_9 та тримав його, а тим часом, ОСОБА_6 обшукував кишені штанів та куртки останнього. У правій кишені штанів ОСОБА_9 ОСОБА_6 виявив гаманець, діставши звідти грошові кошти у сумі 400 грн., забрав їх собі.

Крім того, ОСОБА_6 , побачивши банківські картки у гаманці, наказав ОСОБА_9 зняти грошові кошти, які у нього є на банківських картках та передати йому, на що останній повідомив, що на даних банківських картках грошові кошти відсутні. Почувши це, ОСОБА_10 разом із ОСОБА_6 , реалізувавши свій злочинний умисел, разом із викраденим майном із місця вчинення злочину зникли, маючи можливість розпорядитись ним на власний розсуд, завдавши при цьому потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на загальну суму 3400 грн.

Таким чином, ОСОБА_10 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст.186 КК України, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що 20.01.2018 року протягом дня на автовокзалі Видубичі вживав алкоголь, потім приблизно о 20 год. вирішив поїхати додому у Фастів, чекав на платформі електричку. Потім зустрів ОСОБА_6 , якого раніше не знав. Подальші події не пам`ятає через стан сп`яніння. Потім пам`ятає, що до нього підійшла поліція, підняла його з лавки, де він сидів, поруч затримали ОСОБА_6 , його привела поліція. Потім у відділку у нього в кишені штанів вилучили чужий телефон, де він його взяв, не пам`ятає, потерпілого не пам`ятає.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, 20.01.2018 року приблизно о 17 годині 30 хв. спустився на станцію м. Видубичі, щоб розміняти 100 доларів, поміняв 50 доларів, були купюри дві по 500 грн., чотири купюри по 100 грн. і 6 чи 8 грн. Потім повертався додому, побачив на зупинці ОСОБА_11 зі знайомими, вони попросили в нього цигарок. Після цього він зустрівся зі своїм товаришем і пішов на платформу. На платформі, оскільки в нього ОСОБА_10 забрав запальничку, він попросив підкурити у потерпілого, стояли розмовляли. В цей час ззаду до потерпілого підійшов ОСОБА_12 , він був з гіпсом на руці, та поліз у кишеню до потерпілого. В цей момент чи від ваги ОСОБА_11 , чи через ожеледицю потерпілий впав, ОСОБА_12 впав на нього, потім підвівся, потерпілому він допоміг підвестись. Потерпілий почав вимагати, щоб вони повернули йому речі. Він сказав, що зараз перевірить кишені ОСОБА_11 , але в нього нічого не було. На землі він бачив гаманець, віддав його потерпілому, питав чи картки на місці, гроші не брав. Потерпілий пішов після цього, а він помітив на землі планшет. Він взяв його та пішов у перехід, підійшов до охоронця з метою пошуку потерпілого та повернення його майна, проте не знайшов. Коли піднявся на вулицю, поклав планшет на лавку. Бачив, що ОСОБА_12 сидів на лавці. Зустрів друзів, розповів, що трапилось, побачив поліцію, почав іти звідти. В подальшому його затримали, одягли кайданки, засунули планшет під куртку, а при понятих потім дістали. В поліції під час входу до кабінету слідчого, йому підкинули в кишеню порошок, хотіли знову засунути планшет, але він не дав цього зробити. Потім сказали, що він викинув його в туалеті.

Потерпілий ОСОБА_9 в суді показав, що перед засіданням дружина ОСОБА_6 і її брат просили його не говорити правду, щоб ОСОБА_6 не посадили, на що він погодився і дав суду вперше не точні показання. Погроз в його бік не було, вирішив допомогти людині. Проте усвідомлює неправомірність своїх дій та просить взяти до уваги, що 20.01.2018 року ввечері він був на платформі Видубичі, до нього підійшло двоє осіб, яких він раніше не знав, проте на сьогодні йому відомо, що це ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Останній сперся на нього, ОСОБА_13 замахнувся в його бік, він під слизнувся і впав. Удару кулаком він точно не отримував. Він впав на спину, відчув як тягнуть навушники чи планшет, в який вони були вставлені. Коли він підвівся, виявив відсутність планшета, дістав свій телефон, але ОСОБА_6 вирвав його у нього з рук. В цей момент ОСОБА_12 тримав його за куртку. Також ОСОБА_6 дістав з його кишені гаманець, взяв з нього гроші та наказав зняти гроші з карток банківських, на що він заперечив, після чого забрав у ОСОБА_6 гаманець. В нього було чотири купюри по 100 грн. і ще 7 грн. Попросив обох чоловіків віддати планшет та телефон, ОСОБА_13 зробив вигляд, що обшукує ОСОБА_11 , і сказав, що в них нічого немає. Хто забрав планшет, він не пам`ятає, але навушники, які були приєднані до планшета, він вирвав з рук у ОСОБА_14 . На сьогодні будь-яких претензій до обвинувачених немає, майно та гроші йому повернуті. Поліція тиск на нього не чинила і не чинить, він до кримінальної відповідальності не притягувався. Показання, надані слідчому, в тому числі під час проведення слідчого експерименту підтримує, крім того, що у ОСОБА_6 рука була в кулаку, такого не було, напевно статист помилився.

Свідок ОСОБА_15 в суді показав, що 20.01.2018 року патрулював, отримали виклик, що стався грабіж на станції Видубичі. По приїзду на місце виявили на платформі потерпілого, який сказав, що в нього забрали телефон, планшет, гроші та вказав на двох осіб, які знаходились неподалік, після чого їх було затримано. Це підсудні ОСОБА_12 та ОСОБА_16 ОСОБА_11 було виявлено під час поверхневого огляду телефон в кишені, а у ОСОБА_6 планшет, він випирав з під рукава. Речі не діставали, потерпілий впізнав їх візуально. Один із затриманих дістав з кишені гроші, хто саме та скільки, не пам`ятає. У ОСОБА_6 , крім того, виявили в кишені пакет рожевого кольору, після чого викликали патруль поліції Голосіївського району. Затримані повідомили, що речі не їх, здається, що вони їх знайшли, пізніше говорили, що хотіли допомогти потерпілому, чітких пояснень не було. Крім того, свідок вказав, що поки він оглядав ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , який стояв біля нього, почав йти від них, тоді він попросив інший патруль, який під`їхав, затримати його. Потім вони привели його в кайданках, скарг не було, видимих ушкоджень також. Обвинувачені були в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був запах алкоголю, невиразна мова, потерпілий відповідав чітко. Його патруль доставив ОСОБА_11 до райвідділку.

Свідок ОСОБА_17 показав, що він з напарником отримав виклик на планшет взимку 2018 року, по прибуттю на станцію Видубичі, потерпілий повідомив, що в нього забрали телефон, планшет, гроші в сумі приблизно 400 грн., вказав на двох осіб. При поверхневому огляді у ОСОБА_6 в рукаві було виявлено планшет, також у нього був пакетик з порошком, у ОСОБА_11 телефон. Потерпілий впізнав свої речі візуально. Обвинувачені були в стані сп`яніння, нічого конкретного не пояснювали. Доставили ОСОБА_18 до райвідділку. ОСОБА_6 був у кайданках, він поводив себе агресивно. До ОСОБА_19 кайданки не застосовували, бо в нього був гіпс на руці, вів себе спокійно. Вона більше займалась заявником, була поруч його дружина, ОСОБА_15 займався затриманими. Претензій до них не було.

Свідок ОСОБА_20 показав, що отримав виклик про грабіж взимку 2018 року. По приїзду бачив заявника та його дружину, останній вказав на двох чоловіків, які його пограбували. ОСОБА_12 мав гіпс, заперечував свою вину як і ОСОБА_21 . При ньому ОСОБА_15 проводив поверхневий огляд, було виявлено у ОСОБА_11 телефон, у ОСОБА_6 у правому рукаві був планшет. Поки ОСОБА_12 надавав їм пояснення, ОСОБА_13 почав від них відходити, в цей момент під`їхали інші екіпажі і вони його затримали та підвели до них. Момент затримання він не його не бачив, але планшет він бачив до затримання.

Крім вказаних вище показів потерпілого та свідків, які узгоджуються між собою, вина обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину за вказаних у вироку обставин підтверджується і дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

даними протоколу заяви про вчинення злочину від 20.01.2018 року (т.1 а.с. 115-116), згідно якого потерпілий вказав на двох осіб, які представились ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , яких він бачив та може впізнати;

даними протоколів впізнання від 21.08.2018 року з фото таблицями до них (т. 1 а.с. 127-134), згідно яких потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які відкрито заволоділи його майном,

даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 (т. 1 а.с. 200-204) з долученим та переглянутим судом диском з відео фіксацією даної слідчої дії, згідно яких потерпілий повідомив про обставини відкритого викрадення у нього майна обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Слід вказати, що в судовому засіданні потерпілий також вказав на обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 як осіб, які його пограбували, чітко вказавши, хто саме і що саме з них робив. Крім того, потерпілий підтвердив викладені ним обставини його пограбування описані під час слідчого експерименту, вказавши, що дана дія відбувалась за його участі добровільно. Проте, потерпілий зауважив, що руку в кулак ОСОБА_6 не стискав, а статист помилився, проте спроба його вдарити рукою з боку ОСОБА_6 мала місце.

Також вина обвинувачених підтверджується даними протоколу огляду місця події від 20.01.2019 року (т. 1 а.с. 119-121), згідно яких на місці вчинення злочину, на яке вказав потерпілий, будь-яких речей, в тому числі, які б належали потерпілому, не виявлено,

даними протоколу огляду місця події від 21.01.2018 року (т. 1 а.с. 124), згідно яких було виявлено та вилучено планшет марки «SAMSUNG», під час огляду було виявлено та вилучено сліди папілярних узорів пальців рук;

даними протоколу пред`явлення речей для впізнання від 24.01.2018 року (т. 1 а.с. 149-152 ), згідно яких потерпілий ОСОБА_9 впізнав планшет, який в нього було відкрито викрадено по наявним на ньому характерним пошкодженням;

даними протоколів огляду від 24.01.2018 року (т. 1 а.с. 141-148) за участю потерпілого планшету марки «SAMSUNG», мобільного телефону марки «Sony Ericson» «Xperia Ray» та грошових коштів в сумі 400 грн., які були вилучені у обвинувачених, в ході яких було встановлено, що у даних технічних пристроях, які були ввімкнені за допомогою введених потерпілим паролів, містяться фотокартки потерпілого та членів його родини,

даними дактилокарти на ім`я ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 164-165), даними висновків експерта № 8-1/371 від 29.01.2018 року та № 8-1/570 від 12.02.2018 року (т. 1 а.с. 206-230), згідно яких вилучені на планшеті марки «SAMSUNG» сліди пальців рук придатні для ідентифікації за ними особи та належать ОСОБА_6 ,

даними протоколу затримання ОСОБА_10 від 21.01.2018 року (т. 2 а.с. 33-36) за участі захисника, який містить інформацію про дату та час затримання обвинуваченого. Крім того, в даному документі зафіксовано факт виявлення та вилучення у ОСОБА_10 мобільного телефону «Sony Ericson», який, як повідомив затриманий ОСОБА_10 , йому передав ОСОБА_22 ,

даними протоколу затримання ОСОБА_6 від 21.01.2018 року (т. 2 а.с. 26-29) за участі захисника, в якому зафіксована заява останнього про порушення працівниками поліції його прав. Крім того, під час затримання у останнього було виявлено та вилучено грошові кошті різними купюрами, які відповідали різновиду купюр, на які вказував потерпілий.

Вказані вище докази були досліджені судом безпосередньо та на внутрішнє переконання суду, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин даного кримінального провадження, є належними і допустимими, достовірними та такими, що в своїй сукупності є достатніми та взаємопов`язаними для прийняття рішення про доведеність вини ОСОБА_10 та ОСОБА_6 у вчиненні злочину за викладених у вироку обставин.

Досліджені судом постанови про визнання предметів речовими доказами (т. 1 а.с. 135-140), розписка потерпілого (т. 1 а.с. 153) не мають доказового значення відповідно до вимог ст. 91 КПК України та мають значення для суду при вирішенні питань, передбачених ст. 100 КПК України.

Надані стороною обвинувачення та досліджені судом рапорти (т. 1 а.с.117-118, 125, 126) суд не бере до уваги, оскільки вони не є доказами згідно вимог ст. 84 КПК України.

Вказівки сторони захисту щодо недоведеності участі обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину є надуманими та в повній мірі спростовані вказаними вище у вироку доказами, покладеними судом в основу обвинувального вироку.

Так, зокрема, причетність ОСОБА_10 та ОСОБА_6 підтверджується описаними вище показаннями потерпілого, наданими ним як в ході досудового розслідування, так і судового розгляду, показаннями свідків. Крім того, причетність обвинувачених підтверджується фактом виявлення та вилучення у них майна потерпілого. Попередня змова між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 також підтверджується показами потерпілого, згідно яких особи підійшли до нього разом, діяли спільно, їх дії були направлені на заволодіння його майном, після того як вони заволоділи майном, він просив обох їх повернути його речі та гроші, проте вказане прохання вони проігнорували. Вказане у своїй сукупності, враховуючи і те, що викрадені у потерпілого речі, були виявлені у обох обвинувачених, а також обставини заволодіння майном потерпілого, зокрема, синхронність та узгодженість дій обох обвинувачених як під час вчинення злочину, так і під час їх затримання, свідчать про наявність у них попередньої змови на вчинення інкримінованого їм злочину.

Вказівки ОСОБА_6 на те, що працівники поліції застосували до нього фізичне насильство та в подальшому підкинули планшет потерпілого не знайшли свого підтвердження як в ході досудового розслідування (т. 2 а.с. 24-25), так і в суді. Крім того, такі показання ОСОБА_6 спростовуються і показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та ОСОБА_20 , які були безпосередньо на місці вчинення злочину, затримували обвинувачених та бачили майно, що належить потерпілому, та яке в подальшому було вилучено у визначений законом спосіб. Слід вказати, що обвинувачений ОСОБА_6 не мав жодних претензій до допитаних в суді свідків - працівників поліції та вказав, що дані особи будь-яких незаконних дій щодо нього не вчиняли.

За таких обставин підстав для виправдання обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 чи для зміни правової кваліфікації їх дій у суду немає.

При призначенні ОСОБА_10 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, який вибачив обвинуваченого, дані про особу підсудного, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, працює не офіційно (зі слів), має на утриманні двоє дітей ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , та відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжких злочинів, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, дані про особу підсудного, який раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, одружений, має чотирьох малолітніх дітей, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно даних висновку судово-психіатричної експертиз № 161 від 11.09.2018 року (т. 2 а.с. 200-204, проведеної в рамках іншого кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України), на психічні захворювання не страждає, на момент вчинення злочину та на день проведення експертизи усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, виявляє ознаки акцентуації рис особистості та епізодичного вживання психоактивних речовин, виявляє ознаки установчої поведінки, працює не офіційно (зі слів), та відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_10 та ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Враховуючи дані про особи обвинувачених, зокрема, те, що останні судимі за вчинення аналогічних злочинів проти власності, ОСОБА_6 обвинувачується на разі у вчиненні ще ряду злочинів, в тому числі проти власності, останні офіційно не працюють, обставини справи та відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують їх покарання, суд вважає, що підстав для звільнення обвинувачених від відбування призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України не має.

Враховуючи принцип індивідуалізації покарання, мету покарання, вважаю, що виправлення обвинувачених та попередження вчинення нових злочинів можливе при реальному відбуванні ОСОБА_10 та ОСОБА_6 призначеного їм мінімального строку покарання.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про призначення обвинуваченим реального виду покарання, з метою забезпечення його подальшого виконання та запобігання ризикам ухилення обвинувачених від суду та вчинення нових злочинів, суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили обрати обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Питання щодо речових доказів та процесуальних витрат вирішити в порядку, передбаченому ст.ст. 100, 124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

Строк покарання обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_6 обчислювати з 31.10.2019 року.

Речові докази у кримінальному провадженні: планшет марки «SAMSUNG», мобільний телефон марки «Sony Ericson» «Xperia Ray», грошові кошти у сумі 400 грн., які передані під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_9 , залишити останньому за належністю.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 документально підтверджені витрати на залучення експертів в розмірі 804 гривні 50 копійок з кожного в дохід держави.
Міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_10 та ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу обрати у виді тримання під вартою.

Взяти обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_6 під варту в залі суду негайно

Зарахувати ОСОБА_10 в строк призначеного покарання строк досудового тримання під вартою з 20.01.2018 року по 19.03.2018 року включно.

Зарахувати ОСОБА_6 в строк призначеного покарання строк досудового тримання під вартою з 20.01.2018 року по 20.03.2018 року включно.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1