УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши клопотання т.в.о. голови правління ПрАТ «Київміськбуд-1» ОСОБА_5 про скасування арешту майна, ?

в с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся т.в.о. голови правління ПрАТ «Київміськбуд-1» ОСОБА_5 в порядку ст.174 КПК України, посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2017 задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0003488 та накладено арешт на вбудовано-прибудовані приміщення в осях А-Л, 8-11 та на приміщення підземного паркінгу в осях А-Л, 8-11 в об`єкті незавершеного будівництва «Будівництво житлового будинку з об`єктами соціальної сфери за адресою: вул. Дмитрівська, 80-82 у Шевченківському районі м. Києва», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 80-82, також на майнові права зазначених об`єктів із забороною у будь який спосіб розпоряджатись вказаним майном та майновими правами на нього.

В обґрунтування доводів заявник вказує, що рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2017 визнано недійсним договір №10/08/16 від 10.08.2016 про передачу функцій замовника на будівництво, укладений між КП «Будівництво та реконструкція» Шевченківської районної у м. Києві ради та ТОВ «Стоун Інжиніринг», оскільки функції замовника будівництва по об`єкту, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 80-82, КП «Будівництво та реконструкція» Шевченківської районної у м. Києві ради були передані ПрАТ «Київміськбуд-1» згідно договору №86-б від 22.04.2005 (з урахуванням змін та доповнень).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 та постановою Верховного суду від 26.03.2018 вказане вище рішення залишено без змін.

Посилаючись на зазначене, також те, що ПрАТ «Київміськбуд-1» є власником спірного майна та не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні в межах якого накладено арешт, у слідчих відсутні докази, що спірне майно є предметом кримінального правопорушення, набуте протиправним шляхом або отримані в наслідок вчинення кримінального правопорушення, заявник просив скасувати накладений арешт, оскільки у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

В судовому засіданні представник ПрАТ «Київміськбуд-1» - ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги та просив задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

Прокурор ОСОБА_4 проти задоволення клопотання не заперечував.

Заслухавши доводи представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , вивчивши матеріали клопотання, також матеріали, які слугували підставою для накладення арешту слідчий суддя доходить наступного висновку.

Так, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2017 накладено арешт на вбудовано-прибудовані приміщення в осях А-Л, 8-11 та на приміщення підземного паркінгу в осях А-Л, 8-11 в об`єкті незавершеного будівництва «Будівництво житлового будинку з об`єктами соціальної сфери за адресою: вул. Дмитрівська, 80-82 у Шевченківському районі м. Києва», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 80-82, також на майнові права зазначених об`єктів із забороною у будь який спосіб розпоряджатись вказаним майном та майновими правами на нього.

Підставою для накладення арешту послугувало те, що спірне майно постановою слідчого від 19.04.2017 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003488, оскільки є достатні підстави вважати, що воно є об`єктом кримінально протиправних дій службових осіб КП «Будівництво та реконструкція» Шевченківської районної у м. Києві ради та ТОВ «Стоун Інжиніринг» та з метою запобігання зникнення, втрати або пошкодження цього майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню вказаного кримінального провадження.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).
Як визначено в ухвалі слідчого судді арешт накладено з метою збереження речових доказів відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, оскільки наявні ризики зникнення, втрати або пошкодження цього майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити досудовому розслідуванню вказаного кримінального провадження.
При цьому, чинним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Положеннями ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
При розгляді клопотання по суті встановлено нові обставини, які спростовують необхідність подальшого застосування арешту майна, що підтверджено прокурором ОСОБА_4 в судовому засіданні.
Як вбачається з матеріалів клопотання, рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2017 визнано недійсним договір №10/08/16 від 10.08.2016 про передачу функцій замовника на будівництво, укладений між КП «Будівництво та реконструкція» Шевченківської районної у м. Києві ради та ТОВ «Стоун Інжиніринг», оскільки функції замовника будівництва по об`єкту, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 80-82, КП «Будівництво та реконструкція» Шевченківської районної у м. Києві ради були передані ПрАТ «Київміськбуд-1» згідно договору №86-б від 22.04.2005 (з урахуванням змін та доповнень).

В наступному постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 та постановою Верховного суду від 26.03.2018 вказане вище рішення залишено без змін.
Отже, доводи заявника знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на законі та у сукупності спростовують твердження слідчого, що спірне майно, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, як речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.
Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосування цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

При вирішенні питання про скасування арешту майна також необхідно враховувати співмірність між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти, з метою уникнення більш складних наслідків.
Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Отже, підсумовуючи, оскільки в судовому засіданні представником заявника ПрАТ «Київміськбуд-1» - ОСОБА_3 доведено, а прокурором ОСОБА_4 підтверджено, що у подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2017.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:
Клопотання т.в.о. голови правління ПрАТ «Київміськбуд-1» ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.04.2017 року на вбудовано-прибудовані приміщення в осях А-Л, 8-11 та на приміщення підземного паркінгу в осях А-Л, 8-11 в об`єкті незавершеного будівництва «Будівництво житлового будинку з об`єктами соціальної сфери за адресою: вул. Дмитрівська, 80-82 у Шевченківському районі м. Києва», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 80-82.

Скасувати арешт на майнові права на вбудовано-прибудовані приміщення в осях А-Л, 8-11 та на приміщення підземного паркінгу в осях А-Л, 8-11 в об`єкті незавершеного будівництва «Будівництво житлового будинку з об`єктами соціальної сфери за адресою: вул. Дмитрівська, 80-82 у Шевченківському районі м. Києва», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 80-82.

Скасувати заборону у будь який спосіб розпоряджатись (у тому числі, але не виключно: відчужувати, обтяжувати, передавати в заставу, оренду) та використовувати (у тому числі але не виключно: вести будь-які будівельно-монтажні, опоряджувальні та будь-які будівельні роботи) вбудовано-прибудовані приміщення в осях А-Л, 8-11 та на приміщення підземного паркінгу в осях А-Л, 8-11 в об`єкті незавершеного будівництва «Будівництво житлового будинку з об`єктами соціальної сфери за адресою: вул. Дмитрівська, 80-82 у Шевченківському районі м. Києва», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 80-82.

Скасувати заборону у будь-який спосіб розпоряджатись (у тому числі, але не виключно: відчужувати, обтяжувати, передавати в заставу, оренду) майновими правами на вбудовано-прибудовані приміщення в осях А-Л, 8-11 та на приміщення підземного паркінгу в осях А-Л, 8-11 в об`єкті незавершеного будівництва «Будівництво житлового будинку з об`єктами соціальної сфери за адресою: вул. Дмитрівська, 80-82 у Шевченківському районі м. Києва», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Дмитрівська, 80-82

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 18.12.2019

Слідчий суддя