Ухвала
Іменем України

20 червня 2019 року
м. Київ
справа № 2033/1-672/11
провадження № 51-139 км 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2018 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Харкові, проживає та зареєстрований по АДРЕСА_1 , раніше не судимого.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 6 квітня 2018 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків даності.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 2468,11 грн. матеріальної та 40000 грн. моральної шкоди.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2018 року цей вирок змінено, збільшено розмір відшкодування моральної шкоди і стягнуто із засудженого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_8 80000 грн. моральної шкоди.
В іншій частині вирок суду залишений без зміни.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 21 березня 2011 року, приблизно о 21 год. 30 хв., біля підїзду № 3 по вул. Туркестанській, 28 в м. Харкові, в ході раптово виниклого конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних особистих відносин, наніс ОСОБА_8 два удари кулаком в обличчя, в результаті чого останній упав на землю. Після цього ОСОБА_7 наніс потерпілому ще один удар кулаком в область голови, спричинив останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник порушує питання про зміну ухвали апеляційного суду в частині збільшення розміру стягнутої моральної шкоди. Зазначає, що суд апеляційної інстанції, збільшуючи суму відшкодування, залишив поза увагою те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до відповідальності притягується вперше, мав бажання добровільно виплатити грошові кошти в межах цивільним позову відповідно до вироку суду, проте представник потерпілого відмовився від цієї суми. Наголошує, що апеляційним судом не взято до уваги, що конфлікт розпочав потерпілий, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що причиною інсульту стали не травми, спричинені його підзахисним, похилий вік потерпілого, його хвороби, куріння та зловживання алкоголем. Повідомляє, що апеляційний суд не дав можливості засудженому та захиснику висловити свої думки щодо апеляційної скарги в повному обсязі.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор заперечував проти задоволення касаційної скарги.
Мотиви Суду
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 122 ККУкраїни, призначене засудженому покарання та звільнення від нього на підставі ст. ст. 49, 74 КК України і розмір стягнутої матеріальної шкоди у касаційній скарзі не оскаржується.
Що стосується доводів захисника про безпідставне збільшення апеляційним судом розміру моральної шкоди на користь потерпілого, то суд дійшов наступного висновку.
Згідно зі ст. 49 КПК України (1960 року) потерпілим визнається особа, якій злочином заподіяно моральну фізичну або майнову шкоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України (1960 року) особа, яка зазнала матеріальної шкоди від злочину, вправі при проваджені у кримінальній справі пред`явити до обвинуваченого або до осіб, що несуть матеріальну відповідальність за дії обвинуваченого, цивільний позов, який розглядається судом разом із кримінальною справою.
Системний аналіз чинного законодавства свідчить про те, що цивільний позов розглядається у кримінальному провадженні за правилами визначеними КПК України і при цьому застосовуються норми ЦПК України.
Частиною 1 статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода, крім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодження здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Встановивши доведеність винуватості ОСОБА_7 , районний суд задовольнив частково позовні вимоги потерпілого і стягнув із засудженого завдану злочинними діями моральну шкоду, розмір якої визначив у сумі 40000 грн.
Приймаючи рішення про зміну вироку у частині відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого, апеляційний суд урахував, що розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат та з урахуванням стану здоров`я потерпілого.
Зокрема, колегія суддів визначила невідповідність розміру стягнутої моральної шкоди на користь потерпілого, в зв`язку із чим її розмір було збільшено до 80000 грн.
При цьому, апеляційний суд урахував висновок експерта, з якого убачається, що у потерпілого ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження, а саме закрита черепно-мозкова травма, садна і синці на обличчі, кровопідтоки м`яких тканин потиличної області, клінічні прояви струсу головного мозку, перелом кісток носа зі зміщенням, контузія лівого очного яблука з вивихом кришталика, перелом лівої скулової кістки, лобного відростка і гайморової пазухи зі зміщенням уламків, посттравматича екстракція 6-го зуба на верхній щелепі. Спричинені тілесні ушкодження потребують лікування для відновлення здоров`я і життя потерпілого.
Також, при збільшенні розміру для відшкодування заподіяної моральної шкоди апеляційним судом вірно взято до уваги, що потерпілому ОСОБА_8 заподіяні численні травми, фізичні та сильні душевні страждання, відбулись зміни в емоційному етапі.
Крім того, колегія суддів вірно вказала про те, що потерпілий переніс ряд вимушених операцій, потребує тривалого лікування, що перешкоджає його активному соціальному функціонуванню, як особистості та призвело до моральних страждань.
Таким чином, рішення апеляційного суду щодо збільшення розміру стягнутої моральної шкоди відповідає вимогам ст. 1167 ЦК України, узгоджується з принципом розумності, виваженості та справедливості, відповідає характеру і обсягу моральних і фізичних страждань потерпілого за наслідками отриманих травм. З таким рішенням погоджується і суд касаційної інстанції. Підстави вважати його необґрунтовано завищеним, відсутні.
Неспроможні і доводи сторони захисту про те, що апеляційний суд не дав можливості засудженому та захиснику висловити свої думки щодо апеляційної скарги в повному обсязі, оскільки з матеріалів справи убачається, що суд дотримався вимог ст. ст. 16-1, 22 КПК України (1960 року), створивши необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.
Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року).
Порушень процесуального закону, які могли б вплинути на правильність і обґрунтованість судових рішень судом не встановлено, а тому касаційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 394-396 КПК 1960 року, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, суд
постановив:
Ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 20 вересня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_9 ОСОБА_3