УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2019 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за №0001085 від 14.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту у кримінальному провадженні за №0001085 від 14.10.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: 04.09.2019 за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: планшет «Samsung», золотого кольору, с/н НОМЕР_1 ; банківська карта «ПриватБанк» НОМЕР_2 ; банківська карта «Uplata» НОМЕР_3 .

В обґрунтування підстав накладення арешту на майно зазначено, що Слідчим управлінням ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001085 від 14.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно висновку експерта №11-2/5057 від 04.09.2019 в наданих на дослідження вологих порошкоподібних речовинах блідорожевого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. Маса амфетаміну в речовинах становить 0,304 г та 0,180 г. Загальна маса амфетаміну становить 0,484 г.
Згідно інформації, яка надійшла від працівників УПН ГУНП у м. Києві, стало відомо, що в процесі документування злочинної діяльності ОСОБА_6 , встановлено осіб, з якими останній діючи за попередньою змовою групою осіб незаконно збуває на території міста Києва особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» та психотропну речовину «амфетамін», зокрема: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 .
Цього ж дня проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . Під час обшуку зазначеної квартири вилучено наступне майно, яке має значення речових доказів у кримінальному провадженні: мобільний телефон «Iphone 7», рожевого кольору, IMEI НОМЕР_4 , із sim-картою «Lifecell» НОМЕР_5 ; мобільний телефон « Iphone 5S», чорного кольору, IMEI НОМЕР_6 ; sim-картa 4G/LTE 590; металеві ваги, розміром приблизно 17 см?10 см, чорносірого кольору; 3 металеві пристрої для вживання канабісу із залишками бурого кольору; планшет «Samsung», золотого кольору, с/н R52GA270VMW; банківська карта «ПриватБанк» НОМЕР_2 ;банківська карта «Uplata» НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Постановою слідчого вилучені під час ошуку предмети, визнано речовими доказами.

Виходячи з викладеного на даний час у слідства виникла необхідність в накладені арешту на зазначене вилучене майно з метою подальшого його збереження як речового доказу.

Слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Представник ОСОБА_5 та власник майна ОСОБА_4 заперечували з приводу задоволення клопотання, вказали, що вилучені речі не мають доказового значення у вказаному кримінальному провадженні, у слідчого не було підстав для вилучення майна, планшет належить дитині і не містить жодних даних як доказ.

Дослідивши доводи щодо підстав накладення арешту на майно, копії матеріалів кримінального провадження, надані в обґрунтування доводів клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання.

Так, в провадженні Слідчого управління ГУНП у м. Києві проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0001085 від 14.10.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як убачається із матеріалів клопотання, накласти арешт на вилучене під час обшуку майно, необхідно з метою збереження речових доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено з матеріалів клопотання, та доведено слідчим в суді, на час розгляду клопотання банківська карта «ПриватБанк» НОМЕР_2 , є майном, яке відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, вказана банківська картка містить в собі відомості, які можуть бути використані для доказування обставин вчинення кримінального правопорушення, існують дані, що з використанням банківського рахунку з банківською карткою «Приватбанку», відбувався розрахунок в ході незаконного збуту наркотичних засобів.

Таким чином, існують підстави для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту банківської картки.

При цьому зі змісту клопотання про накладення арешту не убачається і слідчим не доведено в суді, що планшет «Samsung», золотого кольору, с/н НОМЕР_1 ; банківська карта «Uplata» НОМЕР_3 , містять в собі фактичні дані, які можуть бути використані з метою доказування обставин, що підлягають доказуванню в межах даного кримінального провадження відповідно до ст. 91 КПК України, не доведено, які фактичні дані в собі містять, з урахуванням даних, які внесені в ЄРДР, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання в цій частині необхідно відмовити.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність необхідності накладення арешту на вказані документи, співрозмірність такого виду забезпечення завданням кримінального провадження в суді не доведено.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.170-173, 309,395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на банківську картку «ПриватБанк» НОМЕР_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя ОСОБА_1