Справа № 173/530/19
Номер провадження1-кп/173/103/2019
В И Р О К
іменем України

04 листопада 2019 року Верхньодніпровський районний суд

Дніпропетровської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську кримінальне провадження №0000112 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Верхівцеве, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, не працюючого, із середньою-технічною освітою, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 25.07.2013 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч.1 ст.121, ч. 2 ст.263, ч.3 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 11.09.2018р. Синельниковською ВК 94 по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений, ОСОБА_4 10 лютого 2019 року близько 14 години 45 хвилин, перебуваючи в магазині промтоварів «Марічка», який належить фізичній особі підприємцю ОСОБА_6 та розташований за адресою: АДРЕСА_2 , побачив на прилавку вказаного магазину залишений без нагляду мобільний телефон «Meizu M5c», який належить потерпілій ОСОБА_6 . Керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення вказаного мобільного телефону, керуючись корисливим мотивом, користуючись тим, що власниця мобільного телефону знаходиться біля іншого прилавку магазину та не спостерігає за діями ОСОБА_4 , умисно, таємно, повторно, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, забрав з прилавка магазину і тим самим викрав мобільний телефон «Meizu M5c», який поклав у кишеню куртки, в яку був одягнутий, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд та спричинив ОСОБА_6 згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 25 матеріальний збиток на суму 2573,00 гривень у цінах, які діяли на момент вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України визнав повністю, та суду пояснив що дійсно при вказаних обставинах він 10 лютого 2019 року з магазину «Марічка» який знаходиться за адресою провулок Спортивний у смт. Дніпровське, викрав мобільний телефон «Meizu M5c», з прилавку, який в той же час продав. У скоєному щиро кається.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася. Надала до суду заяву про проведення судового розгляду кримінального провадження без її участі. Цивільний позов не заявляла.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується негативно, скоєний ним злочин відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.

До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, суд відносить рецидив злочинів.

Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим та достатнім для досягнення мети покарання.

Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій судом не обговорювалось, оскільки потерпіла цивільний позов до суду не надала.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який обирався у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 відповідно до ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 року закінчився. Враховуючи те, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявляла, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд вважає недоцільним.

Витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки.

На підставі п. п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України суд зобов`язує ОСОБА_4 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.

Речовий доказ у кримінальному провадженні мобільну картку оператора «Київстар» № НОМЕР_1 , яку передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 , після набрання вироком законної сили залишити законному володільцю.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.

Головуючий ОСОБА_1