Провадження №1-кп/389/142/19
У Х В А Л А

18 червня 2019 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000297 від 16.07.2015 року відносно

ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

На розгляді в Знам`янському міськрайонному суді Кіровоградської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000297 від 16.07.2015 року відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження тримання обвинуваченого під вартою, зазначивши при цьому, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, а ризики, які існували на час обрання міри запобіжного заходу не зникли.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник не заперечували проти продовження запобіжного заходу.

За положенням ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), що вчинене повторно та поєднане з проникненням до іншого приміщення, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування та судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 переховувався від органів досудового розслідування та може переховуватися від суду, оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років. Це дає достатні підстави вважати про реальність такого ризику з боку підозрюваного, який знаючи про тяжкість покарання за вчинене діяння зможе переховуватись від суду. Крім того, ОСОБА_4 раніше судимий, що є ризиком вчинення ним нових злочинів.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 утриманців не має, постійного місця роботи не має. Відсутність міцності соціальних зв`язків є ризиком його зникнення у разі перебування на волі.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, враховуючи вимоги ст.183 КПК України, суд вважає визначити обвинуваченому заставу у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави буде в достатній мірі гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків і не буде завідомо непомірним для нього

Керуючись ст.ст.177, 331, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 11 год. 00 хв. 18 червня 2019 року по 11 год. 00 хв. 16 серпня 2019 року.

Визначити ОСОБА_4 суму застави у розмірі 50 (п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 96050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) грн. 00 коп., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , рахунок: 2505, банк отримувача: ДКСУ, м. Київ, МФО банку: 820172. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі №0000297 .
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_4 - з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися без дозволу суду із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_4 , що, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховуєься до спеціального фонду Державного бюджету України.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», для відому.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1