Справа №590/740/18
Провадження № 1-кп/590/15/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2019 року Ямпільський районний суд
Сумської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
за участю: сторони обвинувачення, прокурора ОСОБА_3
за участю: особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5
за участю: потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань с-ща Ямпіль Сумської області кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000087 від 26.03.2018 року, яке надійшло до суду з клопотанням слідчого, затвердженого прокурором, про застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Свеса, Ямпільського району, Сумської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого, -

- за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
24.03.2018 року близько 05-00 години ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля будинку, за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, із корисних мотивів, шляхом пошкодження водійських дверцят, проник до автомобіля марки ВАЗ 2107, д.р.н. НОМЕР_1 , який належить потерпілій ОСОБА_6 .. Знаходячись в автомобілі марки ВАЗ 2107, д.р.н. НОМЕР_1 , за допомогою дротів, ОСОБА_4 намагався завести двигун автомобіля та незаконно заволодіти транспортним засобом, вартість якого згідно судової товарознавчої експертизи №19/119/11-2/221е від 24.04.2018 року, станом на 24.03.2018 року може складати 42397,02 грн., але до кінця свій злочинний умисел не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий ОСОБА_7 .

З метою вирішення питань, передбачених ч.1 ст.513 КПК України: чи мали місце суспільно небезпечні діяння та чи вчинені вони ОСОБА_4 , судом були досліджені докази сторони обвинувачення, а саме:

Допитана в судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_6 , повідомила, що у неї є автомобіль марки ВАЗ 2107, д.р.н. НОМЕР_1 . 23.03.2018 року вона поставила автомобіль біля свого будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . 24.03.2018 року близько 05-00 години вона почула, що хлопнули дверці її автомобіля. Після цього вона разом із сусідом ОСОБА_7 вийшла на вулицю та побачила в своєму автомобілі незнайомого їй хлопця, який назвався ОСОБА_8 . Останній намагався за допомогою викрутки та дротів завести належний їй автомобіль. Клопотання прокурора щодо застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом підтримала.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 дав покази, що 24.03.2018 року близько 05-00 години він знаходився вдома у своєї знайомої ОСОБА_6 .. В цей час вони почули, що хлопнули дверці автомобіля. Після цього вони разом вийшли на вулицю та побачили, що в автомобілі марки ВАЗ 2107, д.р.н. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 та який знаходився поряд з будинком, сидів ОСОБА_9 , який намагався завести вказаний автомобіль. На питання: що він робить, ОСОБА_10 відповів, що він приїхав з Києва і що це його автомобіль. Після чого ОСОБА_6 викликала працівників поліції.

Вказані свідчення свідка суд визнає належним доказом вини ОСОБА_4 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.289 КК України, оскільки вони є логічними та послідовними. Свідок не перебуває у неприязних стосунках з ОСОБА_4 , тому суд вважає його безсторонньою особою, а показання свідка достовірними та допустимими доказами.

Крім того, вина ОСОБА_4 повністю доведена дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, наданими стороною обвинувачення:

Допитана в судовому засіданні особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 , вину у вчинені ним суспільно небезпечного діяння не визнав, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.289 КК України пояснив, що в машину не сідав, замки не ламав. Покази давав нечіткі та не послідовні, повідомивши, що сидів на пеньку біля будинку, приїхали працівники поліції та заарештували його. Бабушкін не пам`ятає ні рік, ні час події, має захворювання: шизофренія, параноїдна форма, епізодичний тип перебігу зі стабільним дефектом та не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Тому суд критично ставиться до його показів та вважає їх такими, що направлені на уникнення від покарання. Крім того, ОСОБА_4 просив суд відмовити в задоволенні клопотання щодо застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання щодо застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом та просила суд задовольнити дане клопотання.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні погодився з тим, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт скоєння його підзахисним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.289 КК України. При цьому, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_4 , просив суд задовольнити клопотання щодо застосування відносно його підзахисного примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з звичайним наглядом.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 249 від 14.05.2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому правопорушення, виявляв ознаки шизофренії, параноїдної форма, епізодичного типу перебігу зі стабільним дефектом та не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не може усвідомлювати свої дії та керувати ними, потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру. Рекомендовано присумові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні зі звичайним наглядом (а.с.103-105).

Здобуті під час досудового розслідування і досліджені в судовому засіданні докази суд визнає належними та допустимими.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду достовірно встановлено, що ОСОБА_4 у стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки: ч.3 ст.15 ч.1 ст.289 КК України незакінчений замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, та у силу ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності.

Відповідно до ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Оскільки ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, враховуючи ступень небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру та типу психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, суд враховує рекомендації експертів-психіатрів викладені у висновку №249 від 14.05.2018 року, а також роз`яснення п.15 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» від 03.06.2005 року N7 та положення ч.3 ст.94 КК України згідно із якими госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Одночасно з цим судом враховуються роз`яснення Верховного Суду України, викладені в абз.2 п.15 постанови Пленуму від 03.06.2005 року N7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», за якими в ухвалі (постанові) суду не треба наводити назву конкретного психіатричного закладу, до якого має бути госпіталізована неосудна особа, і вказувати строк застосування примусового заходу медичного характеру, проте необхідно зазначити про скасування з часу доставки (прийому) неосудного до цього закладу запобіжного заходу (якщо останній був застосований).

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні понесені витрати за проведення судово-автотоварознавчої експертизи №19/119/11-2/221е від 24.04.2018 року у розмірі 1144,00 грн. (а.с.116-119).

Відповідно до ст.124 КПК України процесуальні витрати стягуються лише з обвинуваченого у разі ухвалення обвинувального вироку, а тому вартість експертизи у даному кримінальному провадженню слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 512, 513, 516 КПК України, ст.ст. 19, 92, 94 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід до набрання ухвалою законної сили відносно ОСОБА_4 не обирати.

Долю речових доказів вирішити наступним чином:

-викрутку, передану до камери зберігання речових доказів Ямпілького ВП ГУНП в Сумській області знищити;

-автомобіль марки ВАЗ 2107, д.р.н. НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 - вважати повернутим ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати у справі у вигляді витрат за проведення судово-автотоварознавчої експертизи №19/119/11-2/221е від 24.04.2018 року у розмірі 1144,00 грн, віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Сумського апеляційного суду через Ямпільський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Ямпільського районного суду

Сумської області ОСОБА_1