Справа № 289/1643/19
Номер провадження 1-кп/289/112/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2019 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
номер кримінального провадження 0000414, внесеного 26.08.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Радомишль Житомирської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одружений, не працює, судимого вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.05.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; вироком Малинського районного суду Житомирської області від 26.09.2019 за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 317 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , наприкінці серпня 2019 року, близько 23 год. 00 хв., більш точного часу вчинення злочину під час досудового розслідування не встановлено, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, підійшов до підвального приміщення будинку АДРЕСА_2 , де, використовуючи металеву трубу, яку приніс з собою, зірвав навісний замок та проник всередину, звідки повторно таємно викрав велосипед «Геркулес», вартістю 2 500 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши своїми діями потерпілому шкоду на суму 2 500 грн.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, за який передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Оскільки викладені обставини обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює, повністю їх визнав, з урахуванням позиції обвинуваченого, думки прокурора, які вважали недоцільним досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому суд в судовому засіданні переконався, що учасники кримінального провадження, у тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, роз`яснивши, що в подальшому вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, а тому у суду відсутні сумніви щодо добровільності позиції учасників кримінального провадження проводити судовий розгляд в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до положень ст. 65 КК України, враховує, що вчинений ОСОБА_3 злочин є корисливим тяжким злочином відповідно до положень ст. 12 КК України; особу винного, який за місцем мешкання характеризується задовільно; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває; не працює, не одружений; обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття; відсутність обставин, які обтяжують покарання. Крім того, суд бере до уваги думку потерпілого, висловлену в заяві, адресованій суду, який просив суд призначити покарання на розсуд суду. З огляду на зазначене, суд дійшов переконання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції відповідної частини статті закону України про кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі, враховуючи сталу протиправну поведінку обвинуваченого, а також те, що двічі вироками суду він засуджувався до покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України, однак, на шлях виправлення не став. Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Водночас відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покар ання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно. Тому суд не вбачає підстав для застосування у даному випадку положень ч. 4 ст. 70 КК України, а вирок Малинського районного суду Житомирської області від 26.09.2019, за яким ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 317 КК України, та остаточне покарання призначено шляхом часткового складання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України покарання, призначеного вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.05.2019 у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі та із застосування ст. 75 КК України із звільненням від відбування покарання із встановленням строку випробування 2 роки, слід виконувати самостійно. Попереднім вироком в даному випадку є вирок Малинського районного суду Житомирської області від 26.09.2019, яким вже зараховано як попередній для нього вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 22.05.2019, а оскільки вчинений ОСОБА_3 злочин, за який він засуджується даним вироком, вчинений до постановлення попереднього вироку (Малинського районного суду Житомирської області), то підстав для застосування положень ст. 71 КК України суд не вбачає. Зазначене узгоджується з позицією Верховного суду, яка висловлена в Постанові від 03.04.2018 у справі 489/6871/15-к.

Початок відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з дня фактичного затримання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. Прокурором в промові висловлено думку щодо обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Суд не вбачає доцільним обирати стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 такий запобіжний захід, враховуючи належну процесуальну поведінку останнього під час розгляду справи в суді.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України, а саме велосипед «Геркулес», переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_5 , слід повернути законному володільцю, тобто останньому.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

На підставі викладеного, ч. 3 ст. 185 КК України, керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Початок відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня фактичного затримання.

Вирок Малинського районного суду Житомирської області від 26.09.2019 стосовно ОСОБА_3 виконувати самостійно.

Речові доказі велосипед «Геркулес» передати потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1

"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)