Справа № 509/4347/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 серпня 2019 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Овідіополь скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

13.08.2019 року, адвокат ОСОБА_4 звернулася до суду з вказаною скаргою, в якій просила суд, поновити строк на оскарження постанови слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 17.07.2019 р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 16.05.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, про яку вона дізнався 07.08.2019 р., отримавши її поштою та скасувати постанову слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 17.07.2019 р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 16.05.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, мотивуючи це, поверховістю, однобічністю і неповнотою досудового слідства.
В судове засідання заявниця не з`явилася, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялася належним чином, надіславши до суду письмове клопотання, в якому, пославшись на зайнятість в інших судових процесах, просила суд, розглянути і задовольнити скаргу без її участі.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, що згідно ст. 306 ч. 3 КПК України не перешкоджає розглядові скарги.

Дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 16.05.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, суд вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 55 КПК України передбачено - потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Відповідно до приписів ст. 56 КПК України - протягом кримінального провадження потерпілий має право: 1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; 2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; 3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; 4) заявляти відводи та клопотання; 5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла; 6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; 7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; 9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження; 10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; 11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; 12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); 13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; 14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.
Під час досудового розслідування потерпілий має право: 1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; 2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 3) подавати докази на підтвердження своєї заяви; 4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; 5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.
Під час судового провадження в будь-якій інстанції потерпілий має право: 1) бути завчасно поінформованим про час і місце судового розгляду; 2) брати участь у судовому провадженні; 3) брати участь у безпосередній перевірці доказів; 4) підтримувати обвинувачення в суді у випадку відмови прокурора від підтримання державного обвинувачення; 5) висловлювати свою думку під час вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому, а також висловлювати свою думку при вирішенні питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) знайомитися з судовими рішеннями, журналом судового засідання і технічним записом кримінального провадження в суді;
7) оскаржувати судові рішення в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України - на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора : рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Частиною 1 статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Частина 3 статті 306 КПК України вказує, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Частина 3 статті 307 передбачає - ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Суд встановив і це підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000040 від 16.05.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, 14.05.2019 до Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області надійшла заява адвоката ОСОБА_3 , в якій йдеться про те, що посадові особи редакції «АЛЬТЕРНАТИВА.ОРГ» перешкоджають їй здійсненню адвокатської діяльності захисника по наданню правової допомоги у судовій справі № 509/4127/17, що розглядається Овідіопольським райсудом Одеської області.

Так, за вказаною заявою 16.05.2019 р. Іллічівської місцевою прокуратурою Одеської області були внесені відомості до ЄРДР за № 0000040, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України та в цей же день, Іллічівської місцевою прокуратурою, визначено підслідність та направлено на подальше досудове розслідування вищевказані матеріали, до слідчого відділу Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області.
В подальшому, 25.05.2019 р. ОСОБА_3 (адвокат Одеської обласної ради адвокатів свідоцтво №1924 від 01.03.2013) визнано потерпілою та допитано її у якості потерпілої, яка повідомила, що головний редактор друкованого ЗМІ - газети «АЛЬТЕРНАТИВА.ОРГ» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив публікацію статті із назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розміщена на сайті : «http://alternatyva.org», за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », при цьому потерпіла ОСОБА_3 акцентує увагу на трьох окремих реченнях цитатах із статті : 1) «Адвокат ОСОБА_7 виступає у ролі особи, яка використовую свої зв`язки у правоохоронних органах і намагається залякати незговірливих інвесторів, які відмовляються діяти за її «правилами».»; 2) «Всі дії направлені не «на знайти вихід з ситуації та мінімізувати втрати вкладників», а «пошуком нових винних» на кого хочуть списати гріхи керівництва БК «Діамант» до складу якого колись входила і сама ОСОБА_7 .» 3) «І чомусь по факту законних дій ОСОБА_8 , які підкріплені рішеннями судів, відкриваються кримінальні провадження, проте по факту фізичного впливу, залякування та пошкодження майна тих, хто не підтримує дії ОСОБА_9 ніякої реакції правоохоронців. Навпаки, тиск посилюється, про будь-які заяви та повідомлення дізнається особисто адвокат Пасічник, яка миттєво реагує та посилює тиск.»

Так, стаття 397 КК України (втручання в діяльність захисника чи представника особи), встановлює кримінальну відповідальність за вчинення в будь-якій формі перешкод до здійснення правомірної діяльності захисника чи представника особи по наданню правової допомоги або порушення встановлених законом гарантій їх діяльності та професійної таємниці; ті самі дії, вчинені службовою особою з використанням свого службового становища.

Таким чином, об`єктом злочину за ст. 397 КК України - є встановлений законом порядок здійснення правосуддя в частині забезпечення права особи на її захист чи представлення її інтересів під час розгляду справи у суді, а також нормальна діяльність захисника чи представника особи.

На думку ОСОБА_3 вищевказані речення (цитати) у вказаній статті є неправдою та наклепом з боку ОСОБА_6 , вказуючи, що за технікою викладу, вони не являються дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб`єктів владних повноважень, фізичних або юридичних осіб, що підтверджено відсутністю пунктуаційних знаків та позначення автора висловлювання, та вказує на результат аналітично-розумової діяльності особи, яка створила текст статті.

Крім цього, потерпіла адвокат ОСОБА_3 вважає, що журналіст ОСОБА_6 , шляхом розміщення даної статті, здійснює вплив на неї та перешкоджає її професійній діяльності як адвоката-захисника щодо захисту прав обвинуваченого ОСОБА_10 у кримінальному провадженні, яке розглядається в Іллічівському районному суді Одеської області (провадження за заявою ОСОБА_6 з приводу нападу та спричинення тілесних ушкоджень від 26.08.2017 р., у зв`язку із здійсненням журналістської діяльності, в якому обвинувачується ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ).

Так, 03.06.2019 р. та 07.06.2019 р., в якості свідка допитано ОСОБА_6 , який повідомив, що зміст і можливий негативний характер його статті (на думку потерпілої ОСОБА_3 ), в якій згадується адвокат ОСОБА_3 , ніяким чином не пов`язаний із здійсненням останньою захисту прав обвинуваченого ОСОБА_10

01.07.2019 р. допитано в якості свідків ОСОБА_11 та безпосередньо підзахисного адвоката ОСОБА_3 в іншій справі - ОСОБА_10 , згідно показів яких, слідчим не встановлено фактів здійснення ОСОБА_6 перешкоджання законній діяльності адвоката ОСОБА_3 у випадку захисту ОСОБА_10 , окрім як дій, які на думку ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які не відповідають дорослій та вихованій людині з боку ОСОБА_6 , що на думку слідчого є суб`єктивною оцінкою поведінки особи.

У зв`язку з викладеним, слідчим ОСОБА_5 не виявлено будь-яких посилань або згадувань факту участі адвоката ОСОБА_3 в судовому розгляді провадження як захисника ОСОБА_10 , або іншого зв`язку із даною справою, а тому слідчий дійшов висновку, що в ситуації яка склалась, між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , з приводу розміщення останнім статті з негативним згадуванням потерпілої ОСОБА_3 , де «негативність» як оцінка є лише суб`єктивним сприйняттям самої ОСОБА_3 , що пов`язано із її правомірною діяльністю як захисника ОСОБА_10 , та будь-які порушення встановлених законом гарантій діяльності та професійної таємниці потерпілої ОСОБА_3 не встановлено, а тому в даному випадку відсутня подія кримінального правопорушення, що тягне за собою закриття кримінального провадження, що стало наслідком ухвалення слідчим оскаржуваної постанови від 17.07.2019 р. про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000040 від 16.05.2019 р. у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, згідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України .

В своїй скарзі, адвокат ОСОБА_3 як на підставу скасування постанови слідчого вказує на те, що слідчий ОСОБА_5 посилається на її показання в якості потерпілої від відеозапис, які слідчий нібито не виклав в повному обсязі та в контексті, який вона висловлювала.

Однак, скаржниця не наводить слідчому судді достатніх допустимих і обґрунтованих документальних доказів своїх тверджень.

Також, ОСОБА_3 бездоказово стверджує, що слідчий ОСОБА_5 не вилучив та не долучив до кримінального провадження докази, які мали істотне значення по справі, не вказуючи при цьому слідчому судді, які саме конкретні докази вона має на увазі, які мають істотне значення докази по справі, а тому вказані твердження скаржниці, на думку суду носять голослівний характер і жодним чином не свідчать і не доводять неповноту досудового розслідування.

Заявниця ОСОБА_3 у своїй скарзі стверджує, що в оскаржуваній постанові слідчого від 17.07.2019 р. про закриття кримінального провадження слідчим не проведено більше ніяких слідчих дій, що можна розцінювати як неповне розслідування кримінального провадження та не з`ясування всіх фактів та обставин, що мають істотне значення по справі.

Однак, заявниця ОСОБА_3 стверджуючи вищевикладене знову конкретно не згадує, не наводить і не вказує слідчому судді на будь-які слідчі дії, які вона вважає необхідними для їх проведення слідчим, хоча ОСОБА_3 , в даному випадку користується всіма правами потерпілої, передбаченими ст. 56 КПК України та має право, зокрема, заявляти під час досудового розслідування відводи та клопотання, подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
Однак, в матеріалах кримінального провадження № 0000040, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, дослідженого судом відсутні жодні заяви потерпілої ОСОБА_3 з приводу неповноти досудового розслідування або її клопотання чи заяви про проведення будь-яких слідчих дій, витребування певних доказів, які б не були витребувані слідчим, або клопотання про долучення певних доказів до матеріалів кримінального провадження, а тому вказані твердження заявниці щодо неповноти досудового розслідування та не з`ясування всіх фактів та обставин, що мають істотне значення по справі є безпідставними і голослівними.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність скарги та об`єктивність та повноту досудового розслідування проведеного слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 і законність оскаржуваної постанови від 17.07.2019 р. про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000040 від 16.05.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, беручи до уваги той факт, 01.07.2019 р. процесуальним керівником Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_12 вже була скасована постанова про закриття кримінального провадження винесена слідчим СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 та матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000040 від 16.05.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України були направлені начальнику СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області для організації подальшого проведення досудового розслідування з вказівкою на необхідність проведення певних слідчих дій, та після проведення певних слідчих дій (допитів свідків), слідчим повторно винесено постанову про закриття кримінального провадження від 17.07.2019 р.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування слідчим не встановлено події кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України.
На думку суду, слідчим були виконані всі необхідні слідчі дії, в тому числі, вказані в постанові прокурора про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 01.07.2019 р. і раніше, слідчий виконав вказівки процесуального керівника прокурора Іллічівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_12 , викладених в постанові про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 01.07.2019 року, а тому на думку суду, слідчий, своєю постановою закрив кримінальне провадження № 0000040 від 16.05.2019 закрити у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України правомірно та згідно п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому в задоволенні скарги слід відмовити, зазначивши при цьому, що слідчий дійшов вірного висновку, що в даному випадку між заявницею та Варшанідзе - існують суто цивільно-правові відносини з приводу захисту честі та гідності ОСОБА_3 , які вона вважає порушеними та які регулюються ЦК України, ЄКПЛ, Практикою ЄСПЛ, Конституцією України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної і юридичної особи», в Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 2001 року № 5 і жодним чином не стосуються злочину передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України щодо втручання в діяльність захисника.
Враховуючи, що заявниця 07.08.2019 р. отримала поштою оскаржувану постанову слідчого про закриття кримінального провадження, що підтверджується вхідним штампом на конверті, у неї виникає законне право на поновлення процесуального строку на її оскарження в порядку ч. 2 ст. 304 КПК України.

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

1.Поновити адвокату ОСОБА_3 строк на оскарження постанови слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 17.07.2019 р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 16.05.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України;
2.В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 17.07.2019 р. про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 16.05.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі п`яти діб з дня її проголошення, а у випадку проголошення вступної та резолютивної частини, на протязі 5-ти діб з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1