Ухвала
Іменем України
23 жовтня 2019 року

м. Київ
справа № 654/2927/17

провадження № 51-651 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 червня 2018 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року,
встановив:
Вироком Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 червня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 24 січня 2019 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
Постановою Верховного Суду від 29 серпня 2019 року касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 задоволено частково, а ухвалу Херсонського апеляційного суду від 24 січня 2019 року скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційну скаргу подано без додержання положень зазначеної статті.
Захисник в поданій касаційній скарзі, вказуючи на незаконність вироку Голопристанського районного суду Херсонської області від 04 червня 2018 року та ухвали Херсонського апеляційного суду від 02 жовтня 2019 року, у прохальній частині скарги просить скасувати вирок районного суду та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 24 січня 2019 року, допускаючи протиріччя.
Крім того, наведене обґрунтування вимог захисником викладено без урахування вимог ст. 433 КПК України, яка визначає межі перегляду судом касаційної інстанції, та положень ч. 1 ст. 438 КПК України, якою регламентовано, що підставами для скасування або зміни судових рішень у касаційному суді є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При цьому, при вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.
Натомість, як убачається зі змісту касаційної скарги, засуджений вказує на однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судових рішеннях, фактичним обставинам кримінального провадження, доказам у кримінальному провадженні просить дати іншу оцінку ніж її дали суди першої та апеляційної інстанції.
Крім того, в порушення ч. 4 ст. 427 КПК України дана касаційна скарга не підписана особою, яка її подає.
Вказані порушення перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК України залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків десять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3