Провадження №11-п/4911/23/19
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

секретаря судового засідання ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду щодо вирішення питання про підсудність справи №760/25423/19 за скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс», на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИЛА:
На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 вересня 2019 року матеріали скарги ОСОБА_7 передані для розгляду до Вищого антикорупційного суду.

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду звернувся до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з поданням, у якому, в порядку визначеному статтею 34 КПК України, просить вирішити питання про підсудність справи за даною скаргою.

Учасники кримінального провадження, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду подання, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим, колегією суддів прийнято рішення розглянути подання у їх відсутність.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи подання та матеріали скарги, колегія суддів вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду щодо вирішення питання про підсудність справи за скаргою адвоката ОСОБА_7 , а також відповідної ухвали на підставі якої було постановлено звернутися до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з вказаним поданням, порушення підсудності виявилося у тому, що відповідно до підпунктів 1, 3 п. 202 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, які набрали чинності 05 вересня 2019 року, встановлено, що з дня початку роботи до Вищого антикорупційного суду передаються лише клопотання у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених цим Кодексом до підсудності Вищого антикорупційного суду, які надійшли до слідчих суддів і не розглянуті до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду. А отже вказана норма права не передбачає передачі на розгляд слідчим суддям Вищого антикорупційного суду скарг, які надійшли до слідчих суддів місцевих загальних судів і не розглянуті до дня початку роботи Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 34 та ч. 4 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду вирішується колегією суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду за поданням складу суду, визначеного для розгляду кримінального провадження, про що постановляється вмотивована ухвала. Про час та місце розгляду подання чи клопотання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого повідомляються учасники судового провадження, проте їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання.

Направлення до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду в порядку, передбаченому статтею 34 КПК України, подань або клопотань про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду можливе лише після направлення обвинувального акту до суду першої інстанції в порядку, передбаченому КПК України, для розгляду її по суті за правилами глав 27 та 28 КПК України.

Порядок направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, передбачений статтею 34 КПК України, до проваджень, які знаходяться на стадії досудового розслідування, прямо не застосовується.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 34 КПК України колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду уповноважена вирішувати лише питання про направлення кримінального провадження з Вищого антикорупційного суду до іншого суду, а не визначати його підсудність.

Водночас колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої статті 331 КПК України.

Частиною 3 цієї статті встановлено, що інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо злочинів, які внесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку передбаченого абзацом сьомим частини першої статті 34 цього Кодексу).

Згідно ч.1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Як зазначено вище, з дня початку роботи Вищого антикорупційного суду, а саме з 05 вересня 2019 року, слідчі судді саме цього суду здійснюють у випадках та порядку, визначених процесуальним законом, судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях, віднесених до його юрисдикції.

А тому, слідчий суддя місцевого суду загальної юрисдикції позбавлений повноважень судового контролю у кримінальних провадженнях, віднесених до юрисдикції Вищого антикорупційного суду з дня початку його роботи.

Згідно зі ст. 8 Кодексу кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст.9 Кримінального процесуального кодексу України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Статтею 21 Кодексу визначено, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до положень ст. 331, 306 КПК України тільки слідчі судді Вищого антикорупційного суду уповноважені здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до їх підсудності, а отже скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду з 05 вересня 2019 року розглядаються виключно слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Приймаючи до уваги, що особи, які звернулися до слідчого судді зі скаргами на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування до початку роботи Вищого антикорупційного суду, мають право на розгляд їх скарг відповідним уповноваженим судом, а Солом`янський районний суд м. Києва з 05 вересня 2019 року у визначеній категорії справ таким не є, необхідним є вирішення питання про забезпечення права осіб на розгляд ініційованих ними скарг.

Передача до Вищого антикорупційного суду з іншого суду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора на підставі пункту 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, який не містить положення, яке б встановлювало можливість такої передачі, не означає, що ця скарга надійшла до Вищого антикорупційного суду з порушенням правил підсудності.

Для встановлення того, чи були порушені правила підсудності при надходженні до Вищого антикорупційного суду будь-яких матеріалів слід керуватися не пунктом 20-2 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, а статтею 33-1 КПК України, адже лише цією нормою визначається предметна підсудність Вищого антикорупційного суду. Тобто проводити кваліфікацію таких матеріалів із точки зору вимог ст. 33-1 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи подання щодо вирішення питання про підсудність справи за скаргою адвоката ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до іншого суду є безпідставними. А тому у задоволенні подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду слід відмовити.

Керуючись статтями 331, 34, 306 КПК України, п. 202 Розділу ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Подання слідчого судді Вищого антикорупційного суду щодо вирішення питання про підсудність справи №760/25423/19 за скаргою адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ПрАТ «Автомобільна компанія «Укртранс», на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, залишити без задоволення.

Матеріали скарги повернути для розгляду до Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
ОСОБА_5