Справа №577/3326/19 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/312/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2019 року про часткове задоволення клопотання про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2019 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 та накладено арешт на вилучене під час огляду 11 липня 2019 року майно, а саме: деревину породи «вільха» в кількості 58 колод; товарно-транспортні накладні ДП «Конотопський агролісгосп» №804 від 11.07.2019 року; специфікацію-накладні на відпуск лісоматеріалів №122 від 11.07.2019 року, які зберігаються у Конотопському ВП ГУНП в Сумській області, заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними. В іншій частині клопотання відмовлено.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчий довів правову підставу для застосування арешту на всі вилучені під час огляду речі та документи, крім автомобіля «УРАЛ 4320» н.з. НОМЕР_1 спеціалізований вантажний платформа з погрузочним пристроєм («лісовоз») з причепом марки «ГКБ 819» н.з. НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 і НОМЕР_4 , оскільки, як встановлено в судовому засіданні, досудове розслідування здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191, ч.2 ст. 364 КК України, а саме стосовно посадових осіб ДП «Конотопський агролісгосп».

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про накладення арешту задовольнити в повному обсязі.

Свої вимоги мотивував тим, що при вилучене під час огляду 11.07.2019 року майно є речовим докази у кримінальному провадженні, так як вони мають ознаки, передбачені ст.98 КК України і постановою слідчого від 12.07.2019 року визнані речовими доказами.

Стверджує, що автомобіль «Урал 4320» державний номерний знак НОМЕР_1 спеціалізований вантажний платформа з завантажувальним пристроєм («ліосовоз») з причепом марки «ГКБ 819» державний номерний знак НОМЕР_2 являються засобом вчинення вказаного кримінального правопорушення, оскільки за їх допомогою змінювалось завантаження та перевезення лісоматеріалів та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів можлива подальша експлуатація та реалізація транспортних засобів, що може призвести до втрати речових доказів.

Зазначив також, що товарно-транспортна накладна та специфікація-накладна, які перебувають у володінні ТОВ ОСОБА_7 та ДП «Конотопський агролісгосп» використовувались для приховування вказаного правопорушення, а також інформація зазначена в них підтверджує наявну різницю між облікованою для реалізації деревиною та фактично відвантажено.

На переконання прокурора, незастосування накладення арешту на вказане майно може призвести до його приховування, знищення, відчуження або настання інших негативних наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Власником майна ОСОБА_7 було подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів прокурора, просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, а вимоги апеляційної скарги - без задоволення. Зазначила, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на транспортні засоби та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, які належить їй на праві власності.

Стверджувала, що протиправно вилучене в неї працівниками поліції майно, не є ні знаряддям вчинення кримінального правопорушення, ні майном здобутим у результаті його вчинення, а вона та водій транспортного засобу взагалі не причетні до кримінальних правопорушень.

Вказує також, що працівники поліції, вилучаючи її майно до відкриття кримінального провадження, діяли упереджено, з перевищенням своїх посадових (службових) обов`язків та грубо порушуючи вимоги ст.ст. 2, 7, 233 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, яка частково підтримала доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та просила суд накласти арешт на автомобіль «УРАЛ 4320» н.з. НОМЕР_1 спеціалізований вантажний платформа з погрузочним пристроєм («лісовоз») з причепом марки «ГКБ 819» н.з. НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 і НОМЕР_4 , думку власника майна ОСОБА_7 та представника власника майна ОСОБА_8 , які проти задоволення апеляційної скарги заперечили, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Положенням ч.1ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 70 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено слідчим суддею, в провадженні Конотопського ВП ГУНП в Сумській області перебуває кримінальне провадження за №0000730, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.07.2019 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191 та ч. 2 ст. 364 КК України (а.с. 64-65).

11.07.2019 року старшим слідчим СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 проведено огляд місця події, а саме території лісонасадження ДП «Конотопський агролісгосп», під час якого було вилучено автомобіль «УРАЛ 4320» н.з. НОМЕР_1 спеціалізований вантажний платформа з погрузочним пристроєм («лісовоз») з причепом марки «ГКБ 819» н.з. НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 і НОМЕР_4 і документи на вантаж (а.с. 5-6).

Постановою старшого слідчого Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 від 12.07.2019 року, деревину породи «вільха» в кількості 58 колод; товарно-транспортну накладну ДП «Конотопський агролісгосп» №804 від 11.07.2019 року в 2 екз.; специфікацію-накладну на відпуск лісоматеріалів №122 від 11.07.2019 року в 2 екз.; автомобіля «УРАЛ 4320» н.з. НОМЕР_1 спеціалізований вантажний платформа з погрузочним пристроєм («лісовоз») з причепом марки «ГКБ 819» н.з. НОМЕР_2 ; свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 і НОМЕР_4 визнано та приєднано в якості речових доказів по даному кримінальному провадженні.

12.07.2019 року старший слідчий Конотопського ВП ГУНП в Сумської області ОСОБА_10 звернувся до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході огляду місця події майно, шляхом встановлення заборони користування, відчуження та розпорядження.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19.07.2019 року, клопотання слідчого було задоволено частково, накладено арешт на вилучене під час огляду 11.07.2019 року майно, а саме: деревину породи «вільха» в кількості 58 колод; товарно-транспортні накладні ДП «Конотопський агролісгосп» №804 від 11.07.2019 року; специфікацію-накладні на відпуск лісоматеріалів №122 від 11.07.2019 року, які зберігаються у Конотопському ВП ГУНП в Сумській області, заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними (а.с. 88-89).

Висновки слідчого судді, в частині задоволення клопотання слідчого, сторонами кримінального провадження не оскаржуються та в апеляційному порядку не переглядаються.

Постановляючи оскаржувану ухвалу в частині відмови в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль «УРАЛ 4320» н.з. НОМЕР_1 спеціалізований вантажний платформа з погрузочним пристроєм («лісовоз») з причепом марки «ГКБ 819» н.з. НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 і НОМЕР_4 , слідчий суддя виходив з того, що слідчим не надано доказів, які б давали достатні підстави вважати, що вказані транспортні засоби та свідоцтва про їх реєстрацію, на які просить накласти арешт, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочинів у конкретному кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за ознаками ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, так як вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Так, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Проте, як вірно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, слідчим не надано доказів, які б давали достатні підстави вважати, що вилучені транспортні засоби та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів, на які просить накласти арешт, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину у конкретному кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за ознаками ч. 1 ст. 191 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Ствердження слідчого у поданому ним клопотанні та прокурора в доводах апеляційної скарги про те, що транспортні засоби є засобом вчинення злочину, є безпідставними, з огляду те, що як уже зазначалось предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, яке розслідується в рамках даного кримінального провадження, є саме деревина породи «вільха» в кількості 58 колод, на які слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт.

Крім того, ні слідчим, ні прокурором не доведено, що незастосування арешту на вилучені під час огляду місця події 11.07.2019 року транспортні засоби може призвести до наслідків, які можуть перешкодити даному кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 167, 170 - 173 КПК України, відмовив у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на автомобіль «УРАЛ 4320» н.з. НОМЕР_1 спеціалізований вантажний платформа з погрузочним пристроєм («лісовоз») з причепом марки «ГКБ 819» н.з. НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів серії НОМЕР_3 і НОМЕР_4 , з підстав недоведеності та необґрунтованості необхідності застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя діяв у спосіб та у межах діючого законодавства.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 липня 2019 року, якою частково задоволено клопотання слідчого СВ Конотопського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 та накладено арешт на вилучене під час огляду 11 липня 2019 року майно, а саме: деревину породи «вільха» в кількості 58 колод; товарно-транспортні накладні ДП «Конотопський агролісгосп» №804 від 11.07.2019 року; специфікацію-накладні на відпуск лісоматеріалів №122 від 11.07.2019 року, які зберігаються у Конотопському ВП ГУНП в Сумській області, заборонивши відчуження, розпорядження та користування ними, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4