Справа № 366/1447/19
Провадження № 1-кс/366/441/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2019 року слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю

прокурора Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

(секретар судового засідання ОСОБА_6 ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Іванків клопотання слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 ( межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000210 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України),

В С Т А Н О В И Л А:
Слідчий СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням, погодженим прокурором, який здійснює процесуальне керівництво, ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання вказав, що слідчими СВ розслідується кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000210 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.06.2019 року о 14:00 ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Київська, поблизу господарства № 34 в с. Леонівка Іванківського району Київської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, які в нього склалися з ОСОБА_7 , в ході сварки, наніс один удар ножем область живота ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у виді проникаючого ножового поранення черевної порожнини, з пошкодженням печінки та жовчного міхура, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для вжиття.

17.06.2019 о 17:12 ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України у зв`язку з тим, що безпосередньо після вчинення злочину очевидці злочину вказали , що саме він вчинив злочин.

18.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КПК України.

Причетність ОСОБА_8 до вчинення зазначеного вище злочину, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом оперативного чергового від 17.06.2019 року, протоколом огляду місця події та протоколом огляду речей, показаннями свідків та іншими матеріалами кримінального правопорушення у сукупності.

У кримінальному провадженні існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що відносно підозрюваного необхідне застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою:

- п.1 ч.1 ст. 177 КПК України (підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, не одружений, не має постійного місця роботи, не має стійкий соціальних зв`язків, а тому під тяжбою покарання може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження);

- п.3 ч.1 ст. 177 КПК України (підозрюваний може негативно впливати на свідків і потерпілого, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є учасником бойових дій, проживає з свідками та потерпілими в одному населеному пункті по одній вулиці, а тому під тяжбою покарання, враховуючи насильницький та спонтанний характер протиправних дій, він може здійснювати тиск на свідків та потерпілого, що негативно вплине на повне і неупереджене досудове розслідування);

- п.5 ч.1 ст. 177 КПК України (враховуючи насильницький та спонтанний характер протиправних дій, що під час здійснення спроби ухилитися від покарання у зв`язку з відсутністю джерел для існування, так і під час здійснення спроби негативного впливу на свідків (очевидців) та потерпілого, може вчинити інші кримінальні правопорушення , в т.ч. нанесення тілесних ушкоджень та заволодіння чужим майном).

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 - у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, оскільки вважають, що не достатньо доказів наявності ризиків зазначених у обґрунтуванні клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід. Чинити дії пов`язані з тиском на потерпілого чи свідків підозрюваний не має наміру, не буде перешкоджати органу досудового розслідування у встановлені істини в його справі. Переховуватися від слідства підозрюваний також не має наміру, так як міг це зробити відразу після злочину, але він чекав в селі біля магазину приїзду поліції, яка не могла проїхати іншим шляхом, ніж повз нього. У тому, що наніс тілесні ушкодження потерпілому підозрюваний зізнався, підтвердив це у судовому засіданні. Підозрюваний повідомив, що він хоч і неофіційно, але працює. Як і потерпілий на пилорамі (на різних). Проживає у будинку разом з матір*ю , яка є його власником. Він дійсно є учасником бойових дій 2015-2016 років. Був командиром важкого озброєння, тобто перебував на другій лінії фронту.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання у частині застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не підлягає задоволенню, і відносно підозрюваного слід обрати більш м`який запобіжний захід, з наступних підстав.

Судом вставлено, що в провадженні слідчого Іванківського ВП ОСОБА_3 , перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України).

ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні 17.06.2019 о 17:12 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України у зв`язку з тим, що, безпосередньо після вчинення злочину, очевидці злочину вказали , що саме він вчинив цей злочин.

18.06.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а прокурор під час розгляду клопотання, довели про наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, однак достатніх доказів про існування ризиків, зазначених у клопотанні, ні слідчим, ні прокурором не надано та не доведено.

Як передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, щоб обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо доведено органами державної влади. Аргументи за і проти звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному здійсненню провадження, не мають прийматися абстрактно (in abstracto), а повинні підтверджуватися фактичними доказами. Небезпека того, що обвинувачений буде переховуватися, не може оцінюватися виключно за ступенем тяжкості ймовірного покарання. Вона має оцінюватися з урахуванням низки інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або зробити її настільки незначною, що вона не зможе обґрунтовувати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі Бекчієв проти Молдови (Becciev v. Moldova), заява №9190/03, пп. 56 та 59 з подальшими посиланнями).

Слідчий суддя під час вирішення питання застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу бере до уваги, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання в с. Леонівка Іванківського району Київської області, хоч і неофіційно, але працює. Доказів іншого слідчий чи прокурор не надали. Твердження слідчого та прокурора про те, що підозрюваний не має стійких соціальних зв*язків, спростовується заявою його матері, яка, як власник будинку, у якому вони проживають разом з сином (підозрюваним), не заперечує та погоджується з тим, що під час домашнього арешту він буде проживати у належному їй будинку, де проживає і тепер. Участь особи у бойових діях під час проведення АТО не береться судом до уваги як обґрунтування наявності ризику тиску на потерпілого та свідків. Це твердження є голослівним, і, фактично може розцінюватися, як обмеження за цією ознакою, що заборонено ст. 24 Конституції України. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, в т.ч. тілесних ушкоджень, а особливо заволодіння чужим майном, взагалі нічим не обґрунтований.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є недоцільним.

У відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід, на переконання слідчого судді, забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

З урахуванням обставин справи, суд вважає за необхідне застосувати до підозрюваного домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло без дозволу слідчого чи суду.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього на строк дії ухвали обов`язки за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, утриматися від спілкування з потерпілим та свідками.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 181, 183, 189, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :
1. У задоволенні клопотання слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 відмовити.

2. Обрати відносно ОСОБА_4 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту в межах строку досудового розслідування до 10.08.2019 року, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області, прокурора Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_2 та суду за першою вимогою;

- утриматися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 та свідками по справі.

Зобов*язати працівників Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області негайно доставити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця постійного проживання в АДРЕСА_1 , звільнивши його з-під варти з зали суду.

Ухвалу передати для виконання до Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області

Контроль за виконанням ухвали покласти на Іванківське ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області.
Ухвала діє до 10.08.2019 року включно.
Ознайомити підозрюваного ОСОБА_9 під розпис з ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1