ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/392/18
Провадження №1-кп/477/88/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі: головуючого у справі судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за №0000065, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, такого, що не працює та не одружений, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
25 червня 2008 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за частиною 2, 3 статті 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки та звільненого 14 квітня 2011 року у зв`язку з відбуттям покарання;
05 травня 2011 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за частиною 2 статті 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки та звільненого на підставі постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 07 листопада 2012 року умовно- достроково з невідбутим строком 5 місяців 28 днів;
04 грудня 2014 року Корабельним районним судом м. Миколаєва за частиною 3 статті 187, статтею 69 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки з конфіскацією майна та звільненого 15 червня 2017 року у зв`язку з відбуттям покарання;
06 червня 2019 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 1 статті 115, частиною 2 статті 185, статтею 70 КК України до 8 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України,

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:
21 травня 2003 року приблизно о 17.00 годині обвинувачений ОСОБА_5 перебувавав в 30 метрах від берега річки Південний Буг та на відстані в 600 метрах від Дніпробузького морського порту, який розташований в межах Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області разом з потерпілим ОСОБА_7 .
Між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_7 на ґрунті особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у обвинуваченого ОСОБА_5 , раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому. Реалізуючи свій злочинний намір обвинувачений ОСОБА_5 , наніс потерпілому ОСОБА_7 не менше ніж 5-7 ударів руками та ногами в область голови та тулубу.
В результаті дій обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілому ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани тім`яної області, крововиливу в м`які покриви голови тім`яної потиличної області зліва та зправа, набряк мозку, в області тулуба: двосторонні перелами 3-11 ребер зліва та зправа, рана в області волосяного покриву голови, які відповідно до висновку судово-медичного експерта від 26 вересня 2003 року №233 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя.
Смерть потерпілого ОСОБА_7 настала в результаті закритої травми грудної клітини, що супроводжувалась двосторонніми переламами ребер, що потягли за собою розвиток шоку.
За зазначені дії передбачена кримінальна відповідальність за частиною 2 статті 121 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе винуватим повністю, у вчиненому розкаявся.

Суду пояснив, що він 21 травня 2003 року приблизно о 17.00 годині перебувавав на березі річки Південний Буг та на відстані в 600 метрах від Дніпробузького морського порту, який розташований в межах Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області де займався виловом риби сітками. В цей час він побачив, що невідома йому особа витягнула з річки його сітки, що викликало в обвинуваченого обурення. Потім він підійшов до цієї особи, як йому стало в подальшому відомо до потерпілого ОСОБА_7 , та на ґрунті особистих неприязних відносин спричинив потерпілому тілесні ушкодження, не менше ніж 5-7 ударів руками та ногами в область голови та тулубу. Потім він забрав свої сітки та пішов додому, а потерпілий залишився на березі річки.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності та просила призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 на розсуд суду.

Крім повного визнання вини, винуватість обвинуваченого підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

протоколом огляду місця події від 22 травня 2003 року з таблицею зображень до нього, згідно якого було проведеного огляд берегу річки Південний Буг в районі Дніпробузького морського порту, де був виявлений труп ОСОБА_7 з ознаками насильницької смерті (а.с.177-193);

висновками судово-медичного експерта від 23 травня 2003 року та від 26 вересня 2003 року, згідно яких потерпілому ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у вигляді рани тім`яної області, крововиливу в м`які покриви голови тім`яної потиличної області зліва та з права, набряк мозку, в області тулуба: двосторонні перелами 3-11 ребер зліва та зправа, рана в області волосяного покриву голови, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію небезпеки для життя. Смерть ОСОБА_7 настала в результаті закритої тупої травми грудної клітини, що супроводжувалась множинними, двусторонніми переломами ребер, які потягли розвиток шоку (а.с.194-195, 196-197).

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за частиною 2 статті 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тяжке ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до вимог статті 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому суд уважає його щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обираючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 судом також ураховано, що він не перебуває на наркологічному та психіатричному обліку (а.с.204, 205), посередньо характеризується за місцем проживання (а.с.207, 208), є раніше судимим до реального позбавлення волі за умисні корисні злочини, в тому числі проти життя особи і його судимість не знята та не погашена.

З урахуванням указаних обставин суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання пов`язаного з позбавленням волі в умовах ізоляції від суспільства, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а також буде відповідати меті покарання.

При цьому, ураховуючи щире каяття обвинуваченого та повне визнання ним своєї винуватості, таке покарання можливо призначити в мінімальних межах санкції частини 2 статті 121 КК України.

Крім цього, вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 червня 2019 року ОСОБА_5 засуджений за частиною 1 статті 115, частиною 2 статті 185 КК України до 8 років позбавлення волі (а.с.209-215).
На підставі частини 4 статті 70 КК України, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Ураховуючи вказані приписи кримінального закону в строк покарання за цим вироком необхідно зарахувати покарання відбуте за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 червня 2019 року.

Цивільний позов не заявлявся. Речові докази відсутні.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком з покаранням, призначеним вироком Жовтневого суду Миколаївської області від 06 червня 2019 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 8 (восьми) років і 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому у цій справі не обиралася.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання з 19 грудня 2017 року, зарахувавши до строку відбуття покарання за цим вироком, строк перебуванням під вартою з 19 грудня 2017 року за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 06 червня 2019 року.

Вирок може бути оскарженим до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ ОСОБА_9