СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/754/19
Провадження № 1-кп/306/126/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 року м.Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

особи, щодо якої розглядається

клопотання ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Свалява у режимі відеоконференції з Берегівським районним судом Закарпатської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000036 від 26 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, щодо, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магдебург, Німеччина, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, інвіаліда ІІ групи (діагноз шизотиповий розлад).

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 06 січня 2019 року близько 18 години 45 хвилин, громадянин ОСОБА_7 , перебуваючи біля каплички Божої Матері, яка знаходиться на вулиці Ярослава Мудрого міста Свалява на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, наніс один удар ножем в область лівої надлопотачної ділянки грудної клітки потерпілому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої надлопотачної ділянки грудної клітки.

Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що згідно висновку експерта останній, в період часу вчинення кримінального правопорушення, виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді параноїдальної шизофренії безперервного перебігу з вираженим дефектом особистості, про що свідчать дані про облік у психіатра, неодноразові госпіталізації у психіатричні заклади, визнання його інвалідом ІІ групи, по даному захворюванню, а також клінічні ознаки: розлади мислення, емоційна неадекватність, періодичні психотичні прояви, звуження кола інтересів. Таким чином, ОСОБА_7 вчинив суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, а тому потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненому та інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, детально описав обставини вчинення злочинів.

Законний представник особи, яка потребує застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 щодо застосування примусових заходів медичного характеру відносно обвинуваченого не заперечила.

Захисник щодо застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 заперечив, просив застосувати до такого примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги та залишити останнього під наглядом його законного представника.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання суд дійшов наступного висновку.

Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України підтверджена досліжденими та оголошеними у судовому засіданні письмовими доказами, зокрема: витягом з ЄРДР з номером кримінального провадження 0000036 від 26.01.2019 року (а.с. 94); протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) гр. ОСОБА_8 від 26.01.2019 року (а.с. 95-97); протоколами огляду місця події від 26.01.2019 року з фототаблицями до нього (а.с. 98-107); висновком експерта № 13 від 08.02.2019 року (а.с. 114-117) та висновком судово-психіатричного експерта № 26 від 12.03.2019 року (а.с. 130-134);

Таким чином, оцінивши в сукупності зазначені вище належні та допустимі докази, суд вважає, що суспільнонебезпечне діяння, яке виразилося в умисному легкому тілесному ушкодженні, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності потерпілого, мали місце і вони вчинені ОСОБА_7 ..

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 26 від 21.03.2019 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді параноїдної шизофренії безперервного перебігу з вираженим дефектом особистості, що підтверджується даними про облік у психіатра, неодноразовими госпіталізаціями у психіатричні заклади, встановленням ІІ групи інвалідності та клінічними ознаками порушення мислення, емоційна неадекватність, періодичні психотичні прояви, звуження кола інтересів. Хронічне психічне захворювання позбавляло останнього здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, як у період часу до якого відноситься інкриміноване йому діяння, так і в теперішній час. ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру лікування у психіатричній лікарні з загальним наглядом (а.с. 129-133).

Виходячи з роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів. Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння. Згідно із ст 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Частиною 3 статті 94 КК України встановлено, що госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст. 19 ЗУ Про психіатричну допомогу примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Враховуючи вищевикладені обставини, заслухавши думку учасників судового розгляду, які вважали доведеним причетність ОСОБА_7 до вчинення вищезазначеного суспільно небезпечного діяння та необхідність у зв`язку з цим застосування до останнього примусових заходів медичного характеру, приймаючи до уваги суспільно небезпечний характер вчинених ОСОБА_7 діянь, відомості про його особу, висновок судово-психіатричного експерта, суд вважає за необхідне застосувати щодо такого примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації його до психіатричного закладу зі звичайним наглядом.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати стягуються з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку. Стягнення процесуальних витрат при застосуванні примусових заходів медичного характеру нормами чинного КПК України не передбачені.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не обирався.

Керуючись ст.ст. 376, 395, 512-513 КПК України, ст.ст. 93-94 КК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магдебург, Німеччина, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом, а саме до Берегівської обласної психіатричної лікарні за адресою: м.Берегове, вул. Мужайська,41, Закарпатської області.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ, а саме: ніж, яким було спричинено тілесні ушкодження гр. ОСОБА_4 та який здано до кімнати зберігання речових доказів Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області з н и щ и т и.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженні в і д с у т н і.

Запобіжний захід ОСОБА_7 - не обирався.

Апеляція скарга на ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного характеру подається до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення через Свалявський районний суд.

Повний текст ухвали складено о 14 год. 30 хв. 12 грудня 2019 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_1