Cправа № 700/1171/19
Провадження № 1-кс/700/504/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2019 р. Слідчий суддя Лисянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка клопотання заступника начальника СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт. Кіровський Приморського краю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, пенсіонеру, одруженому, з середньо-спеціальною освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимому, за матеріалами досудового розслідування, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 13.11.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2019 року на адресу суду надійшло клопотання заступника начальника СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене з прокурором Лисянського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Дане клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Лисянського ВП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000260 від 13.11.2019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 у вересні 2019 року на території домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживає, переслідуючи мету збагачення, з корисливого мотиву, з метою подальшого збуту,незаконно, в порушення вимог Законів України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та зловживання ними», зірвав рослини коноплі, які в послідуючому висушив, перетер таким чином виготовив суху подрібнену речовину, яку розфасував до скляних банок ємкістю 3л, 1л, 0,5 л, 0,480л, 0,380л та поліетиленових ємностей. Суха подрібнена речовина в скляній ємності 0,5л, згідно висновку експерта №2/2210 від 21.11.2019, являється особливо-небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою 62, 62 г.

20 листопада 2019 року о 08 год. 31 хв. працівниками Лисянського відділення поліції під час проведення санкціонованого судом обшуку домоволодіння та підсобних споруд, що належить ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено особливо-небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс, загальною масою 62,62 г, який ОСОБА_4 , зберігав з метою подальшого збуту.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне виготовлення, придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних наркотичних засобів.

21.11.2019 ОСОБА_4 , на підставі ст. 208 КПК України, було затримано за підозрою у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Фактичний час затримання - 13 год. 15 хв. 20.11.2019.

21.11.2019 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України.

Слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають йому достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, будь-яким чином перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, впливати на свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, мотивуючи це тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а враховуючи дані про його особу, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просив його задовольнити.
Підозрюваний та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, обгрунтовуючи це тим, що вину у скоєному підозрюваний визнає, має постійне місце проживання, сім`ю, задовільно характеризується за місцем проживання.
Крім цього сторона захисту звернула увагу на той факт, що підозрюваний ОСОБА_4 є особою з інвалідністю ІІ групи та потребує лікування нижніх кінцівок, що підтверджується довідками з медичного закладу. Під час обшуку ОСОБА_4 повідомив працівникам поліції, що рослини коноплі зберігав для власного вживання, оскільки хворіє. Таким чином кваліфікація дій підозрюваного за ч.2 ст.307 КК України з посиланням лише на великі розміри наркотичного засобу без зазначення інших суттєвих ознак, що свідчать про зберігання наркотичного засобу з метою збуту, є сумнівною.
Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя встановив наступне.
Так, при розгляді питання про необхідність обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. При цьому слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоровя; міцність соціальних звязків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру.
В судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання в смт. Лисянка , характеризується задовільно, компрометуючими даними на нього Лисянська селищна рада не володіє, одружений, є особою з інвалідністю ІІ групи, раніше не судимий.
Обов`язковими, передбаченими ст. 177, 183 КПК України, підставами застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки, яким не може запобігти більш м`який запобіжний захід.
Виходячи зі змісту вказаних норм закону, а також практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення «Клішин проти України», наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.
Висновки слідчого та прокурора у клопотанні щодо наявності ризиків мають бути належно обґрунтовані, зроблені за результатами сукупного аналізу характеру злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців, стану здоровя, матеріального стану), поведінки під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), способу життя взагалі, способу самозабезпечення.
Обґрунтування неможливості запобігти ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, також повинна бути обумовлена достатніми даними. Достатні дані при цьому повинні бути не уявними або ж припустимими, а конкретними, визначеними, необхідними, підтвердженими відповідними доказами.
Проте, вказані вимоги закону залишилися поза увагою слідчого і прокурора.
Як зазначив в судовому засіданні прокурор, у даному кримінальному провадженні наявні ризики того, що ОСОБА_4 може: вчинити інший злочин; незаконно впливати на свідків; ухилятися від органу досудового розслідування та суду, і цим ризикам, на переконання слідчого і прокурора, не зможуть запобігти більш м`які запобіжні заходи.
Разом з тим, такі висновки залишись належним чином не обґрунтовані, а тому слідчий суддя не може у повному обсязі з ними погодитися.
Так, наявність ризику, що підозрюваний може впливати на свідків у кримінальному провадженні завжди повинна бути підтверджена даними, що чітко вказують на психологічний чи то фізичний тиск і джерело такого доказу повинно бути безумовним. Це випливає з висновку, який міститься у рішенні «Москаленко проти України», в якому Європейський суд з прав людини вказав, що ризик того, що заявник примушуватиме свідків, потерпілих давати неправдиві показання, має вимірюватися наявністю достатніх підтверджуючих даних.
Твердження ж у клопотанні щодо можливого впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні жодним чином не вмотивовані.
Не є мотивованими посилання слідчого та прокурора на те, що у кримінальному провадженні існує ризик можливого ухилення підозрюваного від слідства та суду, якому не зможе запобігти жодний запобіжний захід, крім як тримання під вартою.
При цьому слідчий суддя бере до уваги те, що ознаками наявності такого ризику можуть бути: неявка за викликами до органів досудового розслідування; відсутність постійного місця проживання; висловлювання самого підозрюваного про намір втечі; факти втечі від органів досудового розслідування та суду в минулому у справах про раніше вчинені злочини тощо.
В свою чергу під час судового засідання прокурором не було наведено даних, які б свідчили про існування таких обставин.
Крім того, при оцінці критеріїв ризику втечі, суд бере до уваги дані про особу підозрюваного, які встановлені матеріалами справи, а саме те, що підозрюваний має постійне місце проживання у місці здійснення досудового розслідування, має родину, даних про негативну характеристику не має. Таким чином, ризик ухилення підозрюваного від слідства та суду є недоведеним.
Тяжкість злочину, на яку посилається слідчий та прокурор, не є достатньою підставою, яка б свідчила про наміри підозрюваного ухилитися від слідства та суду і давала б підстави вважати наявними виключні підстави для обмеження свободи підозрюваного, оскільки ступінь ризиків має оцінюватися в сукупності з іншими конкретними, необхідними, підтвердженими даними про спроби підозрюваного вчиняти дії, спрямовані на протидію досудовому розслідуванню.
Таких даних у судовому засіданні не встановлено, прокурором не наведено.
Викладені обставини в повному обсязі свідчать про те, що у цьому кримінальному провадженні застосування більш м`якого, ніж тримання під вартою, запобіжного заходу, а саме: домашнього арешту, буде достатнім, окільки наведені обставини не дозволяють стверджувати про наявність у поведінці і особі підозрюваного того рівня суспільної небезпеки, який би виправдовував його тримання під вартою.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя доходить висновку, що для запобігання доведеним ризикам до підозрюваного достатньо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 177-179, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 протягом часу з 18:00 год. до 08:00 год. без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 з`являтися за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді, суду протягом дії запобіжного заходу.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного наступні обовязки: повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі смт.Лисянка Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Строк дії ухвали визначити до 19 січня 2020 року.
Копію ухвали для виконання передати до органу поліції за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1