Дата документу 29.11.2019 Справа № 310/8521/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 310/8521/19 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/1132/19 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 183 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції з приміщенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області),
захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції з приміщенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області),
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 жовтня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Азовське Бердянського району Запорізької області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,
застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 27 грудня 2019 року включно, з покладанням на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 за погодженням з прокурором, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про застосування у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням розміру застави.
За матеріалами провадження ОСОБА_7 підозрюється в тому, що у нього, у невстановлений час та місці виник умисел на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу наркозалежним особам на території м. Бердянська та Бердянського району.

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на збут наркотичного засобу, ОСОБА_7 , знаходячись за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою вирощування рослин роду коноплі для подальшого виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, за допомогою всесвітньої мережі Інтернет, домовився з невстановленою в ході досудового розслідування особою про придбання насіння роду конопель за грошові кошти.

Отримавши насіння роду коноплі, ОСОБА_7 на початку травня 2019 року незаконно посіяв його на підготовленій ним раніше земельній ділянці, розташованій на території домоволодіння АДРЕСА_1 , з яких почали рости приблизно 5 рослин роду конопель.

Після цього, ОСОБА_7 з метою доведення даних кущів до стану дозрівання, доглядав їх шляхом поливу та культивації земельної ділянки, на якій вони зростали, в результаті чого вони виросли до стадії кущів.

Продовжуючи свій злочинний намір, приблизно в кінці жовтня 2019 року, знаходячись на огороді за місцем свого проживання, ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою подальшого виготовлення наркотичного засобу з метою його збуту, зірвав раніше висаджені ним 4 кущі коноплі, обробивши їх, залишив на території домоволодіння для просушки, а 1 кущ рослини роду конопель залишив на земельній ділянці для пророщування.

Через декілька днів, знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 переконавшись, що кущі рослин роду конопель повністю висохли, обробив (подрібнив) вказані рослини, тим самим виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, придатний для вживання.

Після чого, ОСОБА_7 поклав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» у три поліетиленові пакети, тарілку, полімерний ящик чорного кольору, мішок з тканини, картонну коробку та два паперових згортка, який залишив на території домоволодіння, за місцем свого проживання, тим самим почав незаконно зберігати особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс» за місцем свого проживання з метою збуту.

Згідно висновку експерта №14-91 від 26.10.2019 року в двох згортках, вилучених у ОСОБА_7 , знаходиться суха подрібнена речовина сіро-зеленого кольору рослинного походження, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено «канабісом», масою 0,871г. та 0,875г. в перерахунку на висушену речовину.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, тобто, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26 жовтня 2019 року відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002998 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

26 жовтня 2019 року о 16 год. 5 хв. ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

27 жовтня 2019 року о 13 год. 12 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя зазначив, що слідчим не доведено наявність одного з ризиків, на які він посилається в клопотанні для обґрунтування обрання найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також не надано доказів про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, оскільки підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання та реєстрації, є інвалідом третьої групи та отримує у зв`язку з цим пенсію.
З урахуванням викладеного, слідчий суддя пришов до висновку про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 такого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, як цілодобовий домашній арешт.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду незаконною, немотивованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що відсутність судимостей, наявність постійного місця проживання та реєстрації, позитивна характеристика, стійкі соціальні зв`язки не зможуть утримати підозрюваного від вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки на момент вчинення злочину існували такі ж самі умови, які не перешкодили вчиненню злочину.
Також зазначає, що виявлена під час обшуку кількість наркотичних засобів призначена виключно для розповсюдження, оскільки підозрюваний не є наркозалежною особою, а тому він може вчинити новий злочин.
Звертає увагу, що підозрюваний покаявся у вчиненні злочину лише після викриття його злочинної діяльності та вилучення наркотичних засобів, що ставить під сумнів щирість його тверджень.
Крім того, необхідність лікування у зв`язку з інвалідністю не перешкоджає перебуванню ОСОБА_7 в місцях ізоляції від суспільства.
Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про обрання у відношенні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В судовому засіданні апеляційного суду прокурор апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, зазначила, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинення тяжкого злочину, разом з тим, дані про порушення ним запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на цей час у органу досудового розслідування відсутні.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав, що слідчий суддя належно оцінив всі обставини провадження, позитивні характеристики підозрюваного, наявність у нього інвалідності та потребу в лікування, до того ж, підозрюваний і на теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні, але прибув до судового засідання апеляційного суду.
Підозрюваний ОСОБА_7 в судовому засіданні апеляційного суду заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, підтримав доводи свого адвоката в повному обсязі.
Заслухавши доповідь судді, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих матеріалів та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, зроблено з посиланням на матеріали провадження, що їх підтверджують, і в апеляційній скарзі прокурором не оспорюються.

Разом з тим, врахувавши зазначені вище вимоги закону, слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність даних, які б давали йому підстави обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обрані запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення, встановивши як обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, так і наявність певних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, слідчий суддя врахував відсутність доказів на підтвердження наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання можливим ризикам.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання прокурор не доведе обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На думку колегії суддів, з урахуванням даних про особу підозрюваного та його фактичної процесуальної поведінки, прокурор не довів наявність обставин, які б свідчили про неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Отже, за наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, а також недоведеності неможливості застосування до даної особи альтернативного запобіжного заходу, вирішення відповідного клопотання у відношенні ОСОБА_7 було виваженим та із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, з яким пов`язано вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Зокрема, слідчий суддя взяв до уваги, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, є інвалідом третьої групи та отримує пенсію.

Доводи прокурора щодо тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, наявності обґрунтованої підозри, ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, жодним чином не впливають у даному випадку на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 , оскільки така міра запобіжного заходу в силу існуючих обставин, що мали місце як під час розгляду клопотання слідчого, так і в суді апеляційної інстанції, не дають законних підстав для її застосування.

Відомостей про те, що підозрюваний після обрання у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту: переховувався від органу досудового розслідування або суду; намагався знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що можуть бути використані як докази його вини; здійснював незаконний вплив на потерпілу чи свідків; вчинив інше кримінальне правопорушення прокурором не надано.

В судовому засіданні апеляційної інстанції не надано даних на підтвердження порушення підозрюваним умов перебування під домашнім арештом.

Колегія суддів також враховує фактичну поведінку підозрюваного після застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього найсуворішого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлені в клопотанні слідчого ризики є мінімальними.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Отже підстав для скасування ухвали слідчого судді та задоволення поданої прокурором апеляційної скарги судова колегія не вбачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 407, 422 КПК України, колегія суддів Запорізького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29 жовтня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у відношенні ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, залишити без змін.
Ухвала суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3