ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/735/19 Справа № 216/2793/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової падати з розгляду кримінальних справ:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Нікополя Дніпропетровської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого головою Нікопольської районної ради Дніпропетровської області, раніше не судимого, інваліда 3 групи, на утриманні мати 1929 року народження, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)
захисника ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року задоволено частково клопотання заступника військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, з утриманням у Криворізькій Установі виконання покарань №3 УДПС України в Дніпропетровській області.
Строк тримання під вартою вирішено обчислювати з моменту затримання, а саме: з 13 год. 54 хв. 13 травня 2019 року до 13:54 год. 12 липня 2019 року.
Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним наступних обов`язків: прибувати за вимогою до слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає, а саме: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Придніпровське, без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні головою Першотравневської сільської ради ОСОБА_10 , секретарем Нікопольської районної ради та директором ТОВ «АлескГрупп Сервіс» ОСОБА_11 , у розмірі 768 400 грн.(сімсот шістдесят вісім тисяч чотириста гривень).
Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що враховуючи особу підозрюваного, його стан здоров`я, а також посаду та матеріальне становище, наявність значної кількості нерухомого та рухомого майна, дійсно існує ризик того, що останній може виїхати за межі країни або іншим чином переховуватися від органів слідства та суду, вчинити спроби щодо знищення, сховання або спотворення речей та документів, які містять відомості щодо обставин справи, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема голову сільської ради та секретаря Нікопольської районної ради, які надають свідчення щодо дій ОСОБА_7 , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає конфіскацію майна, останній може вчинити дії спрямовані на відчуження приналежного йому майна, майнових прав, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з чим, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його реєстрації та фактичного мешкання АДРЕСА_1 .

Вважає, що прокурором не доведено та слідчим суддею не встановлено наявність ризиків передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, зазначає, що слідчий суддя при встановленні застави не навів жодних вагомих доказів в обґрунтування того, що випадок з ОСОБА_7 є виключним, і що до нього необхідно перевищити розмір застави, який встановлено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки встановлена застава в розмірі 768400 гривень є непомірною як для ОСОБА_7 та і для його сім`ї.

На думку захисника існують всі підстави застосувати більш м`який запобіжний захід до ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт, що буде дієвим та необхідним в даному випадку для виконання всіх покладених на ОСОБА_7 процесуальних обов`язків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при обрані запобіжного заходу ОСОБА_7 цих вимог закону дотримався не у повному обсязі.
Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
Також колегія суддів враховує, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Є обґрунтованим і висновок слідчого судді про наявність щодо підозрюваного ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, оскільки зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у випадку визнання його винним в тяжкому злочині, в якому останній підозрюється, - від 3 до 8 років з конфіскацією майна, - дійсно є підстави вважати, що останній може виїхати за межі країни або іншим чином переховуватися від органів слідства та суду, вчинити спроби щодо знищення, сховання або спотворення речей та документів, які містять відомості щодо обставин справи, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які надають свідчення щодо дій ОСОБА_7 , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити дії спрямовані на відчуження приналежного йому майна, майнових прав, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим тяжкість як інкримінованого особі злочину, так і покарання, що може бути їй призначене, як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 01.06.2006 р. у справі «Мамедова проти Росії», самі по собі не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України такий запобіжний захід є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10.02.2011 р. у справі «Харченко проти України», рішенні від 29.09.2011 р. у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06.11.2008 р. у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також, що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.
Колегія суддів враховує, що підозрюваний ОСОБА_7 є особою немолодого віку, раніше не судимий, має статус інваліда 3 групи, страждає на низку захворювань, зокрема на ішемічний інсульт, знаходиться на обліку у лікаря невролога, у зв`язку з чим потребує стаціонарного та амбулаторного лікування, має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, що істотно знижує вагомість наявних щодо нього ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, на обгрунтування яких сторона обвинувачення фактично посилається лише на суворість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у випадку визнання його винуватим та засудження.
На думку колегії суддів, займана підозрюваним ОСОБА_7 посада, не обгрунтовує необхідності застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як і його матеріальне становище, а ризики у виді можливості переховування його від органу досудового розслідування, залишення ним меж України, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, знищення, укриття речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, - можуть бути достатньою мірою усунуті у менш обтяжливий спосіб, а саме шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на нічний час, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що також дозволить підозрюваному ОСОБА_7 проходити курс лікування у відповідних медичних закладах, оскільки зважаючи на зазначені обставини, заборона підозрюваному ОСОБА_7 залишати своє житло цілодобово є недоцільною та не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту на нічний час, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 травня 2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання заступника військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 12 липня 2019 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки, а саме:

прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, чи суду;

в період часу з 21 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв. не відлучатися з місця реєстрації та фактичного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвалу суду направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4