ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/870/19 Головуючий 1ї інстанції - ОСОБА_1
Справа №638/7270/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 червня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року, якою розглянуто клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 про застосування тимчасового арешту відносно підозрюваного, громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , також відомий як ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), 04.09.1966 року, який згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до РФ для виконання ордеру на арешт Ленінського районного суду міста Ставрополя, РФ від 17.07.2015, передбаченого ч.2 ст.105 КК РФ, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року задоволено клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 про застосування тимчасового арешту відносно підозрюваного, громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , також відомий як ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), 04.09.1966 року, який згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до РФ для виконання ордеру на арешт Ленінського районного суду міста Ставрополя РФ від 17.07.2015 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.105 КК РФ.
Відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано тимчасовий арешт, строком на 40 (сорок) діб з моменту його фактичного затримання з 12:30 годині 16 травня 2019 року.
Утримувати ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 вирішено в ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)» .
В разі закінчення вказаного строку тимчасового арешту та не надходження запиту про видачу ОСОБА_7 вирішено звільнити його з-під варти негайно.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , як захисник затриманого ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді від 15.03.2019 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора у зв`язку з відсутністю підстав для його обрання.
В обґрунтування зазначив наступне. При зверненні прокурора з вказаним клопотанням не було дотримано п. 2 ч. 4 ст. 583 КПК України, оскільки не долучені належним чином завірені документи, що містить дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави. Також відсутні дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави. Вважає, що в умовах міжнародного співробітництва та активної співпраці правозастосовних та правоохоронних органів України та іноземних держав, за формальними підставами та за відсутності належним чином завірених документів, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави, в застосуванні тимчасового арешту необхідно прокурору відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до «червоної картки» Генерального Секретаріату Інтерполу (індивідуальний звіт) з контрольним номером 996/119-23/01-2019 від 13.05.2019 встановлено, що ОСОБА_7 перебуває в міжнародному розшуку з метою арешту, з діючими термінами арешту безстроково, з 17.07.2015 р.
Відповідно до картки Генерального Секретаріату Інтерполу «Diffusion», компетентні органи РФ звертаються з проханням знайти і заарештувати з метою екстрадиції ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , також відомий як ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також гарантують, що екстрадиція запитуватиметься після арешту особи відповідно до національного законодавства і/або діючих двосторонніх і багатосторонніх договорів.
Картка Diffusion є запитом про тимчасовий арешт в якому вказується: «цей запит слід розглядати як формальний запит про тимчасовий арешт, відповідно до національного законодавства і/або діючих двосторонніх і багатосторонніх договорів».
Встановлено, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , також відомий як ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється в тому, що 31 жовтня 1998 року фігурант разом із співучасниками, з використанням пістолет-кулемета і пістолета, кілька разів стріляли у ОСОБА_12 , ОСОБА_13 і ОСОБА_14 . У результаті потерпілі померли.
Вказані дії ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , також відомий як ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 кваліфіковано за ч.2 ст.105 КК РФ. В зв`язку з вчиненням даного кримінального правопорушення, Ленінським районним судом міста Ставрополя, РФ, 17.07.2015 винесено ордер на його арешт.
У зв`язку з отриманням підтвердження Відділу Міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України від 13.05.2019 за №996/119-23/01-2019 щодо розшуку каналами Інтерполу громадянина РФ ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , також відомий як ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою арешту та подальшої екстрадиції до РФ, відповідно до норм ст. ст. 208, 582 КПК України, він був затриманий оперуповноваженим ВКП Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 .
Злочин, вчинення якого інкримінується ОСОБА_7 на території Російської Федерації, відповідає п.1 ч.2 ст.115 КК України (вбивство двох або більше осіб), максимальна санкція якого передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі, а отже злочин інкримінований останньому за законодавством України є екстрадиційним.
17.05.2019 року прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про застосування тимчасового арешту, відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , обґрунтовуючи його тим, що компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації. Відповідно до вимог ст.ст. 582, 583 КПК України просив задовольнити клопотання про застосування відносно ОСОБА_7 тимчасового арешту на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року клопотання прокурора задоволено.
Відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 ( ОСОБА_9 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 застосовано тимчасовий арешт, строком на 40 (сорок) діб з моменту його фактичного затримання з 12:30 годині 16 травня 2019 року та вирішено утримувати його в ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)» .
В разі закінчення вказаного строку тимчасового арешту та не надходження запиту про видачу ОСОБА_7 вирішено звільнити його з-під варти негайно.
Вирішуючи питання про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину на території Російської Федерації, передбаченого ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації, що відповідає злочину за п.1 ч. 2 ст.115 КК України і передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.
Відповідно до підп. "f" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, щодо якої провадиться процедура екстрадиції.
Тимчасовий арешт передбачає взяття особи, затриманої за підозрою у вчиненні злочину за межами України, під варту на строк, визначений КПК, - до сорока діб або міжнародним договором України (наприклад, ч. 1 ст. 62 Конвенції СНД 1993 р. встановлений інший строк - один місяць), до отримання запиту про видачу (екстрадицію). Закінчення максимального строку тимчасового арешту та відсутність запиту про видачу цієї особи є підставою для негайного звільнення особи з-під арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Звільнення особи з-під тимчасового арешту у зв`язку з несвоєчасним надходженням запиту про видачу не перешкоджає застосуванню до неї екстрадиційного арешту в разі отримання в подальшому такого запиту.
Відповідно до ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.
Видача правопорушників, відповідно до ч. 1 ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників, здійснюється у зв`язку із правопорушеннями, які караються за законами запитуючої Сторони та запитуваної Сторони позбавленням волі, або згідно з постановою про утримання під вартою на максимальний термін не менше одного року чи більш суворим покаранням.
У термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи як зазначено у ст. 16 даної Конвенції. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.
Україна ратифікувала вказану Конвенцію, є її Стороною, а відповідне національне законодавство є узгодженим з цією Конвенцією.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування тимчасового арешту відповідає вимогам ст.ст. 1,2 Європейської конвенції про видачу правопорушників, ст. 583 КПК України та п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Судова колегія погоджується з висновком слідчого судді стосовно того, що враховуючи тяжкість покарання за вчинений ОСОБА_7 злочин, а також наявність ордера про його арешт, виданого Ленінським районним судом міста Ставрополя, РФ від 17.07.2015 , з метою затримання у зв`язку з перебуванням його у міжнародному розшуку наявні підстави, визначені ст.583 КПК України, для застосування тимчасового арешту, строком на 40 (сорок) діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації, з моменту його затримання на 40 діб.
Посилання адвоката в апеляційній скарзі на недотримання вимог п. 2 ч. 4 ст. 583 КПК України не відповідають дійсності. Прокурором до клопотання надані всі документи, передбачені даної вимогою. Підтвердженням вчинення ОСОБА_7 злочину є вимога Сектору Укрбюро Інтерполу ГУНП в Харківській області та повідомлення ГУ НП в Харківській області із зазначенням інформації стосовно вчиненого ОСОБА_7 злочину, на території Російської Федерації, передбаченого ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу Російської Федерації, що відповідає злочину за п.1 ч. 2 ст.115 КК України і передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі. У Федеральний розшук ОСОБА_7 оголошений 17.07.2015 р, а у міжнародний розшук оголошений 21.07.2016 р. Стаття 22 Європейської конвенції про видачу правопорушників (ETS 024) від 13 грудня 1957 року (далі по тексту Конвенція 2) передбачає процедуру стосовно видачі правопорушників і тимчасового арешту, яка регулюється виключно законодавством запитуваної Сторони, якщо ця Конвенція не передбачає іншого. Відповідно до ст. 583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. Прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту, додаючи до клопотання: 1) протокол затримання особи; 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого. Клопотання має бути розглянуто слідчим суддею у найкоротший трок, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту затримання особи. Дані вимоги були прокурором виконані в повному обсязі.
Таким чином, ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 583 КПК України, ч. 2 ст. 61 , ч. 2 ст. 62 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 р. і є законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 117, 376, 404, 405, 407, 418, 422, 583 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 травня 2019 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді