Дата документу 02.10.2019 Справа № 313/667/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/1531/19
Єдиний унікальний № 313/667/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 197-1 ч.1 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного судуу складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000181 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, фізична особа - підприємець, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , представника потерпілого Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_9 ,

за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 на ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 09 серпня 2019 року,

в с т а н о в и л а:

в апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала Веселівського районного суду Запорізької області від 09.08.2019 року, є незаконною та необґрунтованою через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Районний суд, приймаючи рішення щодо закриття кримінального провадження з реабілітуючих підстав за п.2 ч.1 ст.284 КПК України, фактично вдався до оцінки доказів у провадженні, що с неприпустимим на даній стадії процесу, оскільки обставини, які викладені у обвинувальному акті повинні бути доведені стороною обвинувачення під час судового розгляду. Крім того, відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №223-1430/0/4-12 від 03.10.2012 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», у підготовчому судовому засіданні суд мас право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України. Наявність інших підстав (відсутність події або складу кримінального правопорушення тощо) має бути доведена під час судового розгляду, за результатами якого може бути постановлено виправдувальний вирок.

Таким чином, Веселівський районний суд на стадії підготовчого судового засідання незаконно закрив вказане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, внаслідок чого вийшов за межі повноважень, передбачених КПК України.

Вважає, що викладенні в ухвалі суду доводи с безпідставними та такими, що суперечать вимогам кримінального процесуального закону, що свідчить про небажання розглядати у судовому провадженні обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та про формальний підхід у здійсненні правосуддя, що може призвести до негативних наслідків - безпідставне затягування строків судового розгляду кримінального провадження, що призведе до підриву засад правосуддя. Просить ухвалу про закриття кримінального провадження по обвинувальному акту відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.197-1 КК України - скасувати, у

зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги;прокурора та представника потерпілого, які підтримали апеляційну скаргу; захисника та обвинуваченого, які просили судове рішення залишити без змін; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга процесуального прокурора підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області клопотання захисника адвоката ОСОБА_9 - задоволено. Кримінальне провадження № 0000181 від 08.10.2019 р., відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.
Згідно зі змістом судового рішення, до Веселівського районного суду Запорізької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Зі змісту обвинувального акту вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам статей 116-126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, усвідомлюючи, що він не має права користування земельної ділянки державної форми власності сількогосподарського призначення, площею 30,0074 га з кадастровим номером :02:009:0044, яка розташована на території Чкаловської сільської ради Веселівського району Запорізької області, за межами населеного пункту, за відсутності діючого правочину щодо володіння або користування вказаної земельної ділянки, з метою отримання прибутку, вчинив самовільне її зайняття у вигляді протиправного використання землі у своїх потребах шляхом її обробки, засіявши її сільськогосподарською культурою соняшником, за допомогою працівників та сільськогосподарської техніки Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма» Зелений Гай» (ТОВ «Агрофірма «Зелений Гай»),які були переконанні у законності виконання вказаних робіт, спричинивши значну шкоду власнику вказаної земельної ділянки, а саме державі в особі Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області, внаслідок самовільного її зайняття на загальну суму 115 348,04 грн. Орган досудового слідства дії ОСОБА_6 кваліфікував за ч. 1 ст. 197-1 КК України, як самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її власнику.
Колегія суддів вважає, що ухвала районного суду підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Закриття кримінального провадження є однією з форм закінчення провадження, яке застосовується у випадках, прямо передбачених ст. 284 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 284 КПК України, якщо суд виявить обставини передбачені п. п. 1 і 2 ч.1 ст. 284 КПК України під час судового розгляду, то він зобов`язаний ухвалити виправдувальний вирок. Якщо обставини, передбачені п. п. 5, 6, 7, 8, 9, 10 ч.1 ст. 284 КПК України, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 284 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Згідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Вирок суду - це акт правосуддя, спрямований на захист порушених прав і свобод людини й інтересів держави, в якому суд на основі всебічного, повного, об`єктивного і безпосереднього дослідження доказів робить висновок про винуватість або невинуватість підсудного і приймає рішення про притягнення його або не притягнення до кримінальної відповідальності, вирішуючи інші, пов`язані з висновками суду, юридичні питання. Вирок, постановлений іменем України, є найважливішим актом правосуддя і до його постановлення належить підходити з винятковою відповідальністю, суворо додержуючись вимог статей 370- 374 КПК України.

Кримінальний процесуальний закон (ст. 373 КПК) розрізняє два види вироків: обвинувальний та виправдувальний. При цьому виправдувальний вирок ухвалюється за наявності однієї з таких підстав: не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу.
Проте, суд першої інстанції наведених вимог КПК України не дотримався, при відсутності правових підстав, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні закрив кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення), не дивлячись на те, що в даному випадку повинен ухвалюватися тільки виправдувальний вирок.

Доводи суду першої інстанції про те, що судове рішення відповідає вимогам ст. 1 КПК України, принципам верховенства права, ст. ст. 3, 8, 22 Конституції України, є необґрунтованими, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України суди, як і інші органи державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розподіл функцій між державними органами і посадовими особами як елемент системи стримувань і противаг є фундаментальним принципом демократичної організації держави. Однією з форм вираження цього принципу у кримінальному судочинстві є змагальність і диспозитивність як загальні засади кримінального провадження. Згідно зі статтею 22 КПК України змагальність передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими зазначеним Кодексом. У цій же статті закріплено заборону покладення у кримінальному провадженні функцій державного обвинувачення, захисту та судового розгляду на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Диспозитивність відповідно до положень статті 26 КПК України полягає в тому, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що віднесені до його повноважень зазначеним Кодексом.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Таким чином, суд першої інстанції був позбавлений процесуальних повноваженьзакрив кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення).

Ураховуючи чітке законодавче врегулювання порядку закриття судом першої інстанції кримінального провадження, яке застосовується у випадках, прямо передбачених ст. 284 КПК України та ухвалення виправдувального вироку при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. суд грубо порушив засади законності, змагальності, диспозитивності судового процесу, принципи розмежування повноважень, незалежності органу державного обвинувачення, втрутився у процесуальну діяльність прокурорів і фактично вирішив питання про невинуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 197-1 КК України, у непередбачений законом спосіб.
Суд першої інстанції не звернув уваги на те, що питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні злочину може бути вирішено виключно за результатами розгляду переданого до суду обвинувального акта в межах змагальної судової процедури з дотриманням загальних засад кримінального провадження, в тому числі презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Наслідки такого судового рішення створили істотні перешкоди для виконання визначених у статті 2 КПК України завдань кримінального провадження, зокрема, про те, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Отже, суд першої інстанції ухвалив судове рішення, яке суперечить принципам і засадам правосуддя, зокрема принципам верховенства права та законності в частині забезпечення учаснику процесу, зокрема стороні обвинувачення, реалізації його процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду підлягає скасуванню, оскільки суд допустив такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Згідно до ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Враховуючи вищевказані вимоги закону, колегія суддів вважає необхідним скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити, а ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 09 серпня 2019 року, якою кримінальне провадження № 0000181 від 08.10.2018 р., відносно ОСОБА_6 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового провадження, в іншому складі суддів.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді: