Провадження №: 1-кп/752/1914/19
У Х В А Л А
10.12.2019 року м. Київ
Голосіївський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гола Пристань Херсонської обл., громадянина України, одруженого, маючого вищу освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого
з участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
представника потерпілого
та цивільних позивачів ОСОБА_6
До Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України з заявленим цивільним позовом.
В судовому за сіданні представником потерпілого та цивільних позивачів було заявлено клопотання про арешт майна підозрюваного, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_2 ,
Захисник заперечував проти клопотання, вина його підзахисного не доведена. ОСОБА_3 працює в АТ «Альфа банк» та має змогу відшкодувати завданні матеріальні збитки в разу задовольняння цивільного позову.
Обвинувачений в судовому засіданні підтримав захисника, підтвердив, що у його власності є квартира за адресою АДРЕСА_2 . Від сплати завданих збитків він не відмовляється та має змогу сплатити їх, так як має постійне місце праці, у разі визнання його винуватим та задоволенні цивільного позову.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В ст. 170 КПК зазначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України суд відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Суд вважає, що на даний час цивільними позивачами та їх представником не надано достатніх даних про те, що обвинувачений має намір ухилитися від цивільної відповідальності у разі визнання його винуватим. Також до суду не подано будь якої інформації, що цивільна відповідальність обвинуваченого, як водія не була застрахована у встановленому законом порядку і що вказана сума страховки не покриє збитки завдані порушенням правил дорожнього руху.
На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, про відмову в задоволенні клопотанні представника ОСОБА_6 про накладення арешту на майно обвинуваченого.
Керуючись ст. 170-173КПК України, суд
В задоволенні клопотання представника потерпілого та цивільних позивачів ОСОБА_6 , який дії в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , про арешт майна ОСОБА_3 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її оголошення.
Суддя ОСОБА_1