печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3759/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2019 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві провадження за клопотанням директора ТОВ «Вілар Трейд» про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 21.12.2018 року по справі № 757/63369/18-к у рамках кримінального провадження № 0000010,-

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання директора ТОВ «ВІЛАР ТРЕЙД» ОСОБА_6 в порядку ст.. 174 КПК України про скасування арешту, накладеного 21 грудня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/63369/18-к на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «ВІЛАР ТРЕЙД» () № НОМЕР_1 , який відкрито у АТ «АЛЬФА-БАНК» (МФО 300346)та № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які відкриті у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на вказані рахунки.

Обґрунтовуючи клопотання, заявник зазначає, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів та не підтверджено причетність ТОВ «ВІЛАР ТРЕЙД» до вчинення кримінального правопорушення або отримання ним коштів, які арештовано, внаслідок вчинення кримінального правопорушення. ТОВ «ВІЛАР ТРЕЙД» не є підозрюваним або обвинуваченим по кримінальному провадженні, цивільний позов до Товариства не заявлявся. Кошти на рахунках, на які накладено арешт, здобуті в ході господарської діяльності товариства та не відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Крім того, накладений арешт позбавляє ТОВ «ВІЛАР ТРЕЙД» можливості використовувати кошти Товариства з метою здійснення фінансово-господарської діяльності, виконання договірних зобов`язань, сплати податків, погашення платежів та виплати заробітної плати працівникам.
В судовому засіданні захисник клопотання підтримала та просила задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.
Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.
Прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, внесеному за № 0000010 від 27.01.2017 року, за фактом фіктивного підприємництва та за фактом умисного ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 грудня 2018 року по справі № 757/63369/18-к накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на рахунках: ТОВ «ВІЛАР ТРЕЙД» () № НОМЕР_1 , який відкрито у АТ «АЛЬФА-БАНК» (МФО 300346) та № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , які відкриті у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на вказані рахунки.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Правові підстави для накладення арешту на майно визначені ст. 170 КПК України.
Прокурор, звертаючись із клопотанням про арешт майна, посилався на те, що грошові кошти, які знаходяться на вищевказаних рахунках підприємств, невстановленими досудовим розслідування особами незаконно перераховуються на рахунки підприємств, які створено з метою прикриття незаконної діяльності, з метою їх подальшого обготівкування та в подальшому здійснюють їх легалізацію, тому у органу досудового розслідування виникла необхідність накладання арешту на майно зазначених юридичних осіб, з метою припинення подальшого продовження кримінально-протиправної діяльності та з метою належного збереження речових доказів.
Згідно ч.3 ст. 132 КПК України доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.
Частина 3 ст. 174 КПК України покладає обов`язок доведеності необхідності арешту на особу, що подала таке клопотання.
Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.
У рамах вищевказаного кримінального провадження ТОВ «ВІЛАР ТРЕЙД» не має статусу ані підозрюваного, ані обвинуваченого, ані особи, яка несе цивільну відповідальність у справі.
Товариство не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, та щодо якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Оскільки, виходячи зі змісту ст. 96-3 КК України застосування заходів кримінально-правового характеру у межах кримінального провадження за ст. ст. 205, 212 КК України не передбачено.
Посадовим особам товариства не повідомлялося про підозру, не заявлявся цивільний позов, отже ТОВ «ВІЛАР ТРЕЙД» не є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Також, органом досудового розслідування не надано доказів, що вказували би на те, що кошти Товариства, які перебувають на банківських рахунках є предметом злочинної діяльності, або відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної ним в п.2 р.2.6 «Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження» 2014рік, правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.
Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».
Окрім, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).
З урахуванням вищезазначеного, подальше збереження арешту майна заявника може спричинити неправомірне втручання держави в мирне володіння майном заявника, що буде порушенням ст.1 першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим.
Однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку про законність накладеного арешту та необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження.
Оцінюючи вказані вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність у кримінальному провадженні даних, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту конкретної особи, у зв`язку з чим вважає необхідним скасувати арешт майна.
Керуючись ст. ст. 98, 174, 372 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_5 від 21.12.2018 року по справі № 757/63369/18-к на грошові кошти, які знаходяться на розрахунковому рахунку ТОВ «Вілар Трейд» (код за ), а саме:

- № НОМЕР_1 відкритому в АТ «АЛЬФА-БАНК» (МФО 300346);

- № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 відкритому в ПАТ "ПУМБ" (МФО 334851).

Ухвалу оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошено 08.02.2019 року о 12.50 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1