Справа № 128/3257/17
ВИРОК
Іменем України
03 грудня 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження по обвинувальному акту № 0001230 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області Іллінецького району, с. Кальник, українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

08.02.2016 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу 850 гривень;

14.07.2016 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.03.2018 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, направлено для відбування призначеного покарання у виді 3-х років позбавлення волі;

31.01.2017 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185, ст. 70 ч.4 КК України до 6-ти місяців арешту

за ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
27.10.2017 року, в період часу з 12 год. 00 хв. по 13 год. 00 хв., ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливими мотивами, діючи повторно, підбурюваний жагою до легкої наживи, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи таємно, скориставшись тим, що двері будинку були не зачинені на навісний замок, проник до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , звідки із приміщення спальної кімнати вчинив крадіжку планшета марки «Lenovo» серії «Essential» моделі «ТАВ3-7101», вартість якого, відповідно до висновку експерта № 6300/17-21 від 03.11.2017 року складала 2065 грн. 56 коп., що знаходився на столі. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись у спальній кімнаті вищевказаного будинку, у антресолі шафи, знайшов два гаманці, з яких забрав грошові кошти в сумі 420 гривень. Після чого, ОСОБА_4 , залишив місце скоєння злочину, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 2485 грн. 56 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому правопорушенні визнав повністю, пояснивши, що познайомився з потерпілою, так як вона проживала разом з його братом в с. Мізяківські Хутори, Вінницького району Вінницької області. 27.10.2017 року, коли він прийшов до них в будинок, то вийшла мати потерпілої, сказала, що останньої немає вдома, запросила його на каву. Після того, вона пішла до сусідки, а він повернувся до будинку, зайшов у нього, знявши навісний замок та викрав планшет, який був на столі, та з двох гаманців викрав 420 гривень і поїхав додому, в смт. Дашів. Згодом був затриманий в смт. Іллінці, доставлений до відділу поліції, давав покази. В подальшому він вирішив всі питання з потерпілою, яка на даний час не має до нього будь яких претензій. Про скоєне ним він жалкує, просить суд його суворо не карати.

Враховуючи клопотання учасників судового провадження про недоцільність дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за необхідне обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, характеризуючих його особу, доказів на підтвердження наявності судових витрат та речових доказів і при цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На думку суду дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якого є проникнення в житло, вчинена повторно та дана кваліфікація знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України воно відноситься до категорії тяжких, особу винного, те що він раніше неодноразово судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Також, суд враховує думку потерпілої щодо міри покарання обвинуваченому, згідно якої вона покладається на розсуд суду, оскільки претензій будь якого характеру до ОСОБА_4 вона не має.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив: щире каяття, визнання вини та активне сприяння в розкритті злочину.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Сукупність даних про обставини вчинення правопорушення та особу винного дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе лише при ізоляції від суспільства і йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у вигляді позбавлення волі, з застосуванням положень ст. 71 КК України.

При цьому також суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується положенням п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 23.10.2003 року, згідно якого суди при призначенні
покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який
визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати
вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення
покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи
законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації
покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення
засудженого та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Вирішуючи питання щодо речових доказів, суд керується вимогами ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого підлягають до стягнення на користь держави судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2017 року накладено арешт на планшет марки «Lenovo ТАВ3 7 Essential» ІМЕІ: НОМЕР_1 .

Оскільки вироком суду закінчується судовий розгляд кримінального провадження, одночасно з ухваленням судового рішення, суд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 370, 373, 374, 376 КПК України,

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.07.2016 року та остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у вигляді 4-х (чотирьох років) позбавлення волі.

В строк відбування покарання ОСОБА_4 зарахувати відбуту частину покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 14.07.2016 року - з 28.03.2018 року по день набрання даним вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речові докази: планшет марки «Lenovo ТАВ3 7 Essential» ІМЕІ: НОМЕР_1 , що переданий під розписку на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити у власності останньої.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судово товарознавчої експертизи в розмірі 198 гривень.

Зняти арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2017 року на планшет марки «Lenovo ТАВ3 7 Essential» ІМЕІ: НОМЕР_1 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя ОСОБА_1