Дата документу 17.07.2019
Справа № 501/2001/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області кримінальне провадження №0000184 від 24 травня 2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, одруженого, який не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України,

В С Т А Н О В И В :

З 15 квітня 2019 року на посаді начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 проходить військову службу за контрактом старший лейтенант ОСОБА_6 , який при виконанні службових завдань за своєю посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Згідно з планом охорони державного кордону та прикордонних нарядів ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) на період з 13-00 год. 24 травня 2019 року до 17-00 год. 24 травня 2019 року старшого лейтенанта ОСОБА_6 призначено до складу прикордонного наряду «перевірка документів».

Відповідно до ст.ст.7, 9 Закону України «Про прикордонний контроль» уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України перевіряють паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому обов`язково з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону, однією із умов дозволу на в`їзд вказаних осіб до України є наявність можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України, а також наявність у таких осіб при собі визначеної Порядком підтвердження достатнього фінансового забезпечення іноземців та осіб без громадянства для в`їзду в Україну, перебування на території України, транзитного проїзду через територію України і виїзд за її межі та визначення розміру такого забезпечення, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №884 від 04 грудня 2013 року суми коштів.

24 травня 2019 року з 13-00 год. старший лейтенант ОСОБА_6 виконував наказ з охорони державного кордону в прикордонному наряді «Перевірка документів» у пункті пропуску «Чорноморськ» (тип А), в обов`язки якого входила особиста перевірка документів, що визначено наказом голови ДПСУ № 1261 від 19 жовтня 2015 року «Про затвердження інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби».

ОСОБА_5 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та спілкується з іншими громадянами Турецької Республіки, в тому числі тими, які прибувають на територію України.

ІНФОРМАЦІЯ_4 о 14 год. 30 хв. до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » І категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_3 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з республіки Грузія прибуло судно «Грейсвальд», (прапор Панама), сполученням Грузія (Батумі) Україна (Чорноморськ), на якому серед інших для перетину державного кордону України на в`їзд прибув громадянин Турецької Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ).

ОСОБА_5 , також перебуваючи на судні «Грейсвальд», разом з Юлдизоз Медені та розумів, що останній не має достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування в Україні, не має можливості його набуття в Україні на законних підставах та за відсутності підтвердження мети перебування на території Україні отримає відмову у пропуску на територію України від уповноважених працівників Державної прикордонної служби України. У зв`язку з цим, з метою безперешкодного перетину державного кордону зазначеному громадянину Турецької Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) обвинувачений вирішив надати уповноваженій службовій особі Державної прикордонної служби України неправомірну вигоду у сумі 200 доларів США.

24 травня 2019 року, приблизно о 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 , діючи із вищевказаних спонукань в інтересах третіх осіб громадянина Турецької Республіки ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), усвідомлюючи, що старший лейтенант ОСОБА_6 є службовою особою Державної прикордонної служби України, є уповноваженою особою приймати рішення про перетин державного кордону України громадянами, у тому числі інших держав, умисно, під час перевірки документів, надав останньому неправомірну вигоду матеріального характеру у вигляді грошових коштів у розмірі 200 доларів США у вигляді 2 купюр, номіналом по 100 доларів США (КB52472652GB2, КB52472653GB2), що станом на 24 травня 2019 року згідно даних Національного банку України складало 5267 грн. 14 коп., за безперешкодний перетин державного кордону України ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) на в`їзд.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися в наданні службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.369 КК України.

25 червня 2019 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 з одного боку, та обвинуваченим (на час укладення угоди - підозрюваним) ОСОБА_5 у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку, укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину, сторонами погоджено покарання ОСОБА_5 у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. Крім того, сторонами погоджено застосування спеціальної конфіскації грошових коштів у розмірі 200 доларів США, оскільки ці кошти призначались для схиляння особи до вчинення злочину.

В угоді також передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, визнав повністю та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, пояснив, що укладення угоди з його боку було добровільним, наполягав на затвердженні вказаної угоди.

Прокурор ОСОБА_3 просив затвердити укладену з ОСОБА_5 угоду про визнання винуватості, захисник ОСОБА_4 проти затвердження угоди не заперечував.

Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, прокурора та думку захисника, доходить таких висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468, п.1 ч.4 ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, який належить до злочинів середньої тяжкості відповідно до ст.12 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, та викладені у ст.476 КПК України наслідки її невиконання.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження прав щодо оскарження вироку, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.65 КК України, у зв`язку з чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.

За таких обставин суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку, та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з п.п.2, 3 ч.1 ст.96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину; були предметом злочину.

За таких обставин на підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України грошові кошти у розмірі 200 доларів США підлягають спеціальній конфіскації у дохід держави як такі, що були предметом злочину та призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, шляхом їх примусового безоплатного вилучення у власність держави.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370-374, 474-475 КПК України,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 червня 2019 року між прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності його захисника адвоката ОСОБА_4 .
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн.
Обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - скасувати.
Застосувати спеціальну конфіскацію та примусово безоплатно вилучити у власність держави грошові кошти у розмірі 200 доларів США у вигляді 2 (двох) купюр, номіналом по 100 доларів США (КВ52472652GВ2, КВ52472653GВ2), які знаходяться на зберіганні в СУ ГУНП України в Одеській області.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 травня 2019 року на 200 доларів США у вигляді 2 купюр номіналом по 100 (КВ52472652СВ2, КВ524726530В2), копію паспорта громадянина республіки Туреччина ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), цифровий носій інформації DVD-R диск (а.с.15-17) - скасувати.
Речовий доказ: флеш-носій - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення виключно з підстав, передбачених ст.394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя