Справа №487/4047/19
Провадження №1-кс/487/4259/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого слідчого відділу Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002099 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

27.05.2019 року слідчий слидчого відділу Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , в рамках здійснення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002099, звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на тимчасово вилучене 26.05.2019 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, у присутності понятих, учасників, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль «Volkswagen Passat».

У клопотанні слідчий зазначив, що 26.05.2019 надійшло повідомлення зі служби 102 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області про те, що 26.05.2019 близько 01:40 годин по вул. Шосейній (Фрунзе), в м. Миколаєві працівниками патрульної служби "Корвет 451" зупинено автомобіль марки "Фольцваген пассад" з д/н НОМЕР_2 та документи на вказаний автомобіль мають ознаки підробки.

26.05.2019 під час огляду місця події, за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, у присутності понятих, учасників, виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль «Volkswagen Passat».

Вищевказані речі та документи, вилучені в ході проведення вищевказаного огляду, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч.7 ст.237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчій у судове засідання н е з`явився, надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Із матеріалів клопотання встановлено, проваджені СВ Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження №0002099 від 26.05.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.05.2019 надійшло повідомлення зі служби 102 до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області про те, що 26.05.2019 близько 01:40 годин по вул. Шосейній (Фрунзе), в м. Миколаєві працівниками патрульної служби "Корвет 451" зупинено автомобіль марки "Фольцваген пассад" з д/н НОМЕР_2 та документи на вказаний автомобіль мають ознаки підробки.

26.05.2019 під час огляду місця події, за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, у присутності понятих, учасників, виявлено та вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль «Volkswagen Passat».

26.05.2019 слідчим слідчого відділу Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області лейтенантом поліції ОСОБА_3 винесено постанову про визнання вилучених предметів та речей речовими доказами, оскільки зазначені речі відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України - є матеріальним об`єктом, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, містять відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протравним шляхом, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вищевказані речі та документи, вилучені в ході проведення вищевказаного огляду, мають доказове значення у кримінальному провадженні, згідно ч.7 ст. 237 КПК України, вважаються тимчасово вилученим майном.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 167 КПК України встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Вимогами ст.173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим доведено, що вилучене майно відповідає критеріям зазначеним у ст.ст. 98, 167 КПК України.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені в ході обшуку речі мають суттєве значення для кримінального провадження, оскільки вони є доказами вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого слідчого відділу Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 26.05.2019 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 на автомобіль «Volkswagen Passat».

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити слідчому слідчого відділу Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1