Справа № 243/414/17
Провадження № 1-кс/243/2973/2019
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2019 року Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 розглянувши у закритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі суду № 17 м. Слов`янська клопотання слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -,
ВСТАНОВИВ:
До Слов`янського міськрайоного суду Донецької області надійшло клопотання слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні.
Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, громадянином Російської федерації ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію
В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецької області було зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, спричинено загибель ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інших людей, як з числа мешканців регіону так і з числа осіб особового складу збройних сил України, що є тяжкими наслідками.
Таким чином, дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невстановлених осіб носили тривалий характер, а саме в період часу з квітня 2014 року до початку червня 2015 року та виразились у активній його участі в діяльності непередбаченого законами України збройного формування, що супроводжувалося вчиненням опору представникам влади.
Слідчий в клопотанні зазначає, що підозрюваний ОСОБА_5 ухиляється від явки до правоохоронних органів, що перешкоджає проведенню з ним слідчих дій і прийняття законного рішення по даному кримінальному провадженню, у зв`язку з чим просить слідчого суддю надати дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу до суду.
Вислухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, який просив клопотання задовольнити, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання необхідно відмовити з наступних підстав.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства», обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише через тяжкість злочину неприпустимо, обов'язковою умовою взяття особи під варту має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної поведінки обвинуваченого.
Відповідно до положення п. 8 ч. 2 ст. 131 КПК України до заходів забезпечення кримінального провадження належить затримання особи.
Частиною 5 ст. 131 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частиною 1 ст. 188 КПК України передбачено право прокурора, слідчого за погодженням з прокурором на звернення з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Таким чином, сторона обвинувачення має право на звернення з таким клопотанням лише щодо особи, якій у передбачений КПК України спосіб повідомлено про підозру, або щодо особи, обвинувальний акт стосовно якої направлений до суду.
Прокурор в судовому засіданні не надав слідчому судді належних доказів та відомостей про отримання ОСОБА_5 повідомлення про підозру.
Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Згідно ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що у разі тимчасової відсутності
особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Підсумовуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що звернення з клопотанням про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно особи, яка у встановлений КПК спосіб не набула статусу підозрюваного або обвинуваченого, чинним КПК не передбачено, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.
Керуючись статтею 188 КПК України, -
У задоволенні клопотання слідчого Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для участі в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького Апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1