Справа № 646/9077/18
№ провадження 1-кс/646/4390/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.11.19 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 26.06.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001182 від 01.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 26.06.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001182 від 01.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. В обґрунтування скарги заявник зазначив, що постанова від 26.06.2019 про закриття кримінального провадження №0001182 від 01.10.2018 є необґрунтованою та невмотивованою, а тому підлягає скасуванню. Також вважає, що слідчим при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження не вжито заходів для всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. При проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положень ст. 9 КПК України щодо повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставин кримінального провадження. Тому винесена постанова є передчасною, та такою, що не відповідає вимогам ст. 56 Конституції України та нормам КПК України.

У судове засідання заявник не з`явився, у матеріалах скарги міститься заява від останнього, в якій він просить розглянути скаргу у його відсутність, доводи викладені у скарзі підтримує у повному обсязі та просить скаргу задовольнити.

У судове засідання представник прокуратури не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, через канцелярію суду звернувся з заявою про розгляд скарги без його участі, проти скарги заперечує у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги у його відсутності.

Відповідно до ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження №0001182 від 01.10.2018, вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ч. 1 ст. 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження. Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом прокуратури Харківської області проводилось досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001182 від 01.10.2018, за фактом перевищення службових повноважень окремими працівниками УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000387 від 25.10.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

26.06.2019 слідчим в ОВС слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття кримінального провадження №0001182 від 01.10.2018 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із встановленням відсутності в діях оперуповноваженого УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити, як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора.

Так, слідчий, в оскаржуваній постанові прийшов до висновку, що в діях оперуповноваженого УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України ОСОБА_6 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Однак, з тексту оскаржуваної постанови не вбачається на підставі яких досліджених обставин та наявності яких доказів слідчий прийшов до висновку про закриття даного кримінального провадження. Так слідчий, в оскаржуваній постанові зазначив проведення ним певних процесуальних дій, проте з яких саме мотивів та міркувань він прийшов до висновку, що ним доказана відсутність складу кримінального правопорушення, а також є наявність щодо доказовості підстав, які дають можливість йому закрити кримінальне провадження не зазначив.

Слідчим суддею встановлено, що в ході досудового слідства слідчим не допитані співробітники УЗЕ в Харківській області ДЗЕ НП України, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не надана оцінка діям кожного із учасників подій, відсутній аналіз показань ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Тобто, слідчим не вчинено слідчих дій спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження.

Дана постанова про закриття кримінального провадження, містить лише загальні посилання слідчого, та слідчим при винесенні постанови взагалі не було надано правову оцінку встановленим обставинам та зібраним в ході досудового розслідування доказам.

Слідчий суддя, виходячи з ч. 5 ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому у провадженні на здійснення слідчих дій, адже останній є самостійним у своїй процесуальній діяльність, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування й він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України), однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс процесуальних дій, який би не залишав місце жодним сумнівам, а зроблені висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини розслідування не буде ефективним доти, доки всі докази не будуть ретельно вивчені. А висновки не будуть обґрунтовані (рішення у справі № 43577/98 та 43579/98, п. 131 Nachovaand others v. Bulgaria, рішення у справі Михалков та інші проти України від 13.01.2013 року п. 42, рішення у справі Шевченко проти України від 04 квітня 2006 року п. 67). Органи влади завжди повинні добросовісно намагатись зясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки для закриття кримінальної справи, або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (див. рішення у справі «Асьонов та інші проти Болгарії» (Assenov and Others v.Bulgaria) від 8 жовтня 1998 року, п. 103 з подальшим посиланням, Reports of Judgments and Decisions 1998-VIII).»

Тобто, мотиви прийняття рішення це викладення слідчим у постанові обставин і їх оцінка переконливості, що робить суть прийнятого зрозумілим не тільки для учасників кримінального провадження, а навіть сторонньому спостерігачу, тому що мотиви прийняття рішень це сукупність міркувань і доводів, за якими слідчий приймає своє рішення та які він наводить на підтвердження правильності власних висновків, як самостійної процесуальної особи, які є внутрішніми процесами, причинами, що спонукають слідчого діяти певним чином і визначають спрямованість відповідної ним дії.

Виходячи з практики ЄСПЛ ефективним розслідування, як вказано в рішенні ЄСПЛ у справі «КУЛІК ПРОТИ УКРАЇНИ», буде, якщо органи державної влади здійснять всіх заходів для отримання усіх наявних доказів, які мають стосунок до події, зокрема показів очевидців та експертних висновків тощо. В кримінальному провадженні №0001182 від 01.10.2018 цього зроблено не було.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження допущено ряд порушень чинного кримінального процесуального законодавства, зокрема, не вжито всіх передбачених Законом заходів для встановлення складу кримінального правопорушення, не з`ясовано та не перевірено всіх обставин, які зазначені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, тому досудове розслідування проведене не повно, а висновок слідчого є передчасним.

Після відновлення досудового розслідування слідчому необхідно вжити заходів щодо повного та всебічного дослідження зібраних доказів з приведенням їх аналізу в процесуальному рішенні за результатами досудового розслідування з урахуваннями доводів заявників, а також усунути зазначені вище суперечності щодо підстав закриття кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а постанова слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 26.06.2019 про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 26.06.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001182 від 01.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, задовольнити.

Постанову слідчого в ОВС слідчого відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_5 від 26.06.2019 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001182 від 01.10.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0001182 від 01.10.2018 повернути прокурору Харківської області для відновлення досудового розслідування, в ході якого необхідно усунути неповноту досудового розслідування та недоліки, викладені у мотивувальній частині даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя - ОСОБА_1