КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/2923/2019 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України на строк 1 рік 6 місяців,

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом приєднання не відбутого покарання за вироком Оболонського районного суду м. Києва від 07 травня 2018 року ОСОБА_8 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки та штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., який відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України підлягає самостійному виконанню.

05 вересня 2019 року захисник ОСОБА_7 на вказаний вирок щодо ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій порушив також питання про поновлення строку на його апеляційне оскарження.

На обґрунтування клопотання захисник вказує, що обвинувачений ОСОБА_8 не був присутнім під час проголошення вироку і його копію отримав лише після затримання 14 серпня 2019 року. На захист інтересів обвинуваченого договір про надання правової допомоги був укладений 28 серпня 2019 року, а апеляційна скарга подана до суду захисником після узгодження правової позиції з обвинуваченим, але протягом строку оскарження, визначеного кримінальним процесуальним законом, якщо його рахувати від дати ознайомлення обвинуваченого зі змістом вироку.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав клопотання та просив поновити строк на апеляційне оскарження вироку щодо ОСОБА_8 , заперечення прокурора, який вважав, що захисник не довів поважності причин пропуску процесуального строку оскарження судового рішення, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Із матеріалів провадження, зокрема журналу судового засідання (а.с. 187-188) вбачається, що 11 травня 2019 року продовження судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 відбулося за участю прокурора та обвинуваченого і після виступу обвинуваченого з останнім словом суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення вироку, про що головуючий оголосив учасникам судового розгляду, повідомивши, що вирок буде проголошено о 13 годині 45 хвилин 13 травня 2019 року (а.с.190). 13 травня 2019 року головуючим було проголошено вирок, копію якого вручено лише прокурору, оскільки обвинувачений у судове засідання не прибув (а.с. 197). Копію вироку в цей же день судом також було направлено поштою обвинуваченому (а.с. 199), проте рекомендований лист суду з копією судового рішення повернувся без вручення ОСОБА_8 з відміткою поштового відділення про закінчення терміну зберігання, оскільки обвинувачений під час його доставки не перебував за місцем проживання та повідомлення від 21 та 24 травня 2019 року щодо необхідності прибути на поштове відділення за рекомендованим листом від суду проігнорував (а.с. 199-а).

Відповідно до розпорядження Оболонського районного суду м. Києва від 11 липня 2019 року вирок щодо ОСОБА_8 набрав законної сили 13 червня 2019 року та звернутий до виконання (а.с. 203).

Між тим, апеляційну скаргу на вказаний вирок, останнім днем оскарження якого для учасників судового розгляду, в тому числі обвинуваченого, який на час постановлення вироку не перебував під вартою, було 12 червня 2019 року, захисник ОСОБА_7 , який не брав участі в судовому розгляді кримінального провадження та набув статус захисника лише 28 серпня 2019 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження, подав до суду 05 вересня 2019 року, отже з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Частиною першою ст. 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Правило дотримання тридцяти денного строку для подання апеляційної скарги на вирок має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

За змістом клопотання та пояснень в суді апеляційної інстанції причину пропуску строку на апеляційне оскарження вироку захисник обґрунтував тим, що обвинувачений ОСОБА_8 не був присутнім під час проголошення вироку і його копію отримав лише після затримання 14 серпня 2019 року. На захист інтересів обвинуваченого договір про надання правової допомоги був укладений 28 серпня 2019 року та апеляційна скарга подана до суду захисником після узгодження правової позиції з обвинуваченим протягом строку оскарження, визначеного кримінальним процесуальним законом, від дати ознайомлення ОСОБА_8 зі змістом вироку.

Проте захисник ОСОБА_7 не зазначив жодної обставини, яка б дійсно перешкодила обвинуваченому ОСОБА_8 , який був обізнаним про вихід суду до нарадчої кімнати для постановлення вироку та про час, дату і місце проголошення вироку, бути присутнім 13 травня 2019 року при оголошенні головуючим вироку, отримати його копію в суді першої інстанції в межах строку апеляційного оскарження, початком відліку якого є день проголошення судового рішення 13 травня 2019 року, і своєчасно подати апеляційну скаргу.

Не може бути визнана поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження і та обставина, що захисник набув своїх повноважень у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 після спливу строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, оскільки ніяких перешкод для реалізації обвинуваченим, який не утримувався під вартою та був затриманий на виконання вироку, права на захист шляхом залучення захисника як під час судового розгляду, так і протягом строку апеляційного оскарження вироку, колегією суддів не встановлено.

Оскільки захисником не наведені обставини, які могли бути визнані поважними причинами для пропуску строку апеляційного оскарження вироку Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року, тому клопотання захисника про поновлення цього процесуального строку задоволенню не підлягає.

Пунктом четвертим ч. 3 ст. 399 КПК України визначено, що апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що захиснику ОСОБА_7 слід відмовити у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року, ухваленого щодо ОСОБА_8 , а апеляційну скаргу - повернути захиснику на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України як таку, що подана після закінчення строку апеляційного оскарження та відсутністю підстав для його поновлення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 117, 399 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року стосовно ОСОБА_8 відмовити.

Апеляційну скаргу з додатками на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2019 року стосовно ОСОБА_8 повернути захиснику ОСОБА_7 .

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4