Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/690/19
Провадження № 1-кп/670/126/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2019 року смт Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осламів Віньковецького району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працює, проживає в АДРЕСА_1 , утриманців немає, не військовозобов`язаний, раніше неодноразово судимий, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :
02.09.2019 року до Віньковецького районного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Відомості про злочин внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000148 від 19.08.2019 року .

За результатами проведення судового засідання сторони дійшли згоди та між потерпілим та обвинуваченим укладено угоду про примирення щодо кримінального провадження, яке було вчинено за наступних обставин.
Встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим вироком Віньковецького районного суду від 24.09.2014 року до позбавлення волі за умисні корисливі злочини, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний злочин.

19.08.2019 року близько 15.00 год., перебуваючи в приміщенні АТ «ПриватБанк», що по вул. Соборної України, 9 в cмт. Віньківці Хмельницької області, з метою вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, впевнившись, що за ним ніхто не слідкує, умисно таємно шляхом вільного доступу, повторно викрав мобільний телефон «Самсунг» модель «SM-G361H/DS (SEK)» ІМЕІІ НОМЕР_1 ІМЕІ2 НОМЕР_2 вартістю 1153 гривні із сім-картою оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю 35 грн., які лежали на стільці, цим спричинив їх власнику ОСОБА_6 шкоду на суму 1188 грн.
Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) скоєній повторно він вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України - крадіжку.

Винуватість його доведена дослідженими у судовому засіданні доказами.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 визнав себе винним повністю та показав, що погоджується з обсягом та змістом висунутого обвинувачення. Він таємно викрав мобільний телефон і забрав його з собою. Але після крадіжки видав добровільно викрадені речі працівникам поліції, про що написав заяву. Він працює в домашньому господарстві, проживає з дівчиною в сім`ї. Пройшов курс лікування від алкоголю, який тепер взагалі не вживає. Має вади здоров`я, страждає епілепсією, інвалідність, яку мав, зараз не може підтвердити через втрату амбулаторної карти в місцях позбавлення волі. Має намір працювати на обрізці плодових дерев в саду села за місцем його проживання, а в подальшому за кордоном. Просить затвердити мирову угоду, наслідки затвердження якої розуміє. Кається.

Потерпілий також просив затвердити мирову угоду. Повідомив, що він являється ініціатором укладення угоди про примирення, оскільки обвинувачений є особою молодого віку, має дівчину, сім`ю. Повідомив, що той викрав в нього мобільний телефон, але він не бажає його карати, вираховуючи відносини, які склались в нього з дівчиною, саме із цих підстав та молодого віку обвинуваченого, він бажає, щоб суд затвердив угоду про примирення з обвинуваченим. Потерпілий розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п.2 ч. 1 ст.473 КПК України

18 листопада 2019 року між потерпілим та обвинуваченим укладена угода про примирення, відповідно до вимог ст.ст. 468, 471, 473 КПК України.
Згідно укладеної угоди про примирення потерпілий та обвинувачений дійшли згоди про правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України, істотні для даного кримінального провадження обставини, а також щодо покарання, яке слід призначити обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає обставини зазначені в обвинувальному акті і угоді та обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Беручи до уваги матеріали кримінального провадження та враховуючи, що обвинувачений визнав свою вину, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як особи, яка засуджувалась за вчинення умисного злочину проти власності.

Відповідно до угоди сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за частиною 2 статті 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
Сторони визнають, що в діях ОСОБА_4 містяться пом`якшуючі обставини визначені пунктами 1, 2 частини 1 статті 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також усунення заподіяної шкоди.
З врахуванням пом`якшуючих обставин, із застосуванням статті 69 КК України, сторони узгоджують вид і розмір покарання - у вигляді штрафу у розмірі 75 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 гривень.
При цьому, сторони розуміють наслідки невиконання угоди про примирення, передбаченні ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про примирення, потерпілий чи прокурор, відповідно, мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
Потерпілий підтримав укладену між ним та обвинуваченим угоду про примирення, просить її затвердити.
Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди, не дотримані вимоги КПК України та КК України, просить дану угоду не затверджувати, враховуючи те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні, підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, просить її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.
Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, прийшов до висновку, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам закону, будь-чиїм правам та інтересам і можуть бути прийняті судом.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. Вказаний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Заподіяна матеріальна шкода на час укладення угоди потерпілому обвинуваченим відшкодована шляхом добровільного (а.п. 15, 34) повернення мобільного телефону і сім-карти працівникам поліції.
Зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про примирення, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні. При цьому, заперечуючи проти затвердження цієї угоди, прокурор не посилався на підстави, оговорені зазначеною правовою нормою, а непогашена судимість особи (а.п. 64-65) не є підставою відмови у затвердженні цієї угоди. При цьому, зміст угоди відповідає приписам ст. 65 КК України та ст. 69 цього ж кодексу, оскільки ОСОБА_4 соціально адаптована особа - проживає в сім`ї (а.п. 59), повідомив про те, що полікувався від алкоголю і його знято з обліку лікарем наркологом ( а.п.62-63), вступив у фактичні шлюбні стосунки з молодою особою, що підтверджується представленою суду довідкою, за цих обставин він як особа пристосувався до суспільства та прийнятих у суспільстві норм, а його захисник вказав на дві обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, тому знижують суспільну небезпечність вчиненого ним діяння. Окрім цього, суд бере до уваги вартість викраденого майна, яка за висновком експерта становить 1 188 грн. та те, що ініціатором угоди виступив потерпілий.
Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст. 473, 474 КПК України.
Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про примирення добровільно.
Судом встановлено, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, на якого компрометуючими матеріалами сільська рада не розраховує ( а.с.60).
Згідно ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також має інші права визначені пунктом першим ч. 4 ст. 474 КПК України, а також розуміє: наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер кожного обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, та інші заходи які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Сторони уклали угоду про примирення добровільно, що не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
За вказаних обставин, слід затвердити умови угоди про примирення, укладеної 18.11.2019 року між потерпілим та обвинуваченим.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 314, 373-374, 468, 471, 473 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення від 18 листопада 2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі 75 (сімдесят п`ять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1275 ( одну тисячу двісті сімдесят п`ять ) гривень.
Речовий доказ телефон «Самсунг» модель «SM-G361H/DS (SEK)» ІМЕІІ НОМЕР_1 ІМЕІ2 НОМЕР_2 із сім-картою оператора ПрАТ « Київстар» № НОМЕР_3 повернути ОСОБА_6 .
DVD-R диск серійний номер C004-0302-3287 зберігати в матеріалах цієї справи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні в сумі 471,03 грн. за проведення експертизи.
Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, прокурору та потерпілому.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1