Справа № 404/15/18
Номер провадження 1-кс/404/2482/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника - підозрюваного по кримінальному провадженню ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_3 щодо скасування постанови слідчого про зупинення досудового розслідування, скасування письмового повідомлення про підозру по кримінальному провадженню 0000068, за ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 подав до Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу про скасування постанови заступника начальника слідчого відділення поліції Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 13 серпня 2018 року про зупинення досудового розслідування. Також просить скасувати і повідомлення про підозру від 18 квітня 2018 року, вручене йому по кримінальному провадженню 0000068, за ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування зазначає, що він лікувався 21 день, тоді як надмірна тривалість зупиненого провадження становить вже десять місяців.

Постанова слідчого про зупинення розслідування є незаконною, через те, що не було фактичних підстав для тривалого зупинення кримінального провадження. Оскаржене незаконне рішення підлягає скасуванню, та відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування включається у строки досудового розслідування. За таких умов закінчився максимально граничний,- дванадцятимісячний строк проведення досудового розслідування. З цих підстав необхідно скасувати і вручене йому 18 квітня 2018 року повідомлення про підозру.

Прокурор заперечив, у зв`язку із тим, що підозрюваний особисто просив зупинити провадження через перебування на стаціонарному лікуванні. За таких умов постанова слідчого про зупинення провадження грунтується на законі та відповідає фактичним обставинам. Існують невикористані строки досудового розслідування.

10 липня 2017 року, внесли відомості до ЄРДР по вказаному кримінальному провадженню.

18 квітня 2018 року, громадянину ОСОБА_3 вручено письмове повідомлення про підозру.

13 серпня 2018 року, слідчий виніс постанову, якою зупинив кримінальне провадження, у зв`язку з хворобою підозрюваного ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 КПК України, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо підозрюваний захворів на тяжку хворобу, яка перешкоджає його участі у кримінальному провадженні, за умов підтвердження цього відповідним медичним висновком.

17.08.2018 року, на виконання вказаної вимоги закону, підозрюваний ОСОБА_3 ініціював початок процедури зупинення досудового розслідування. Останній особисто надав слідчому довідку про те, що він перебуває на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській центральній районній лікарні з діагнозом «ДЕ 2 ст., декомпенсація виражений вестибулопатичний синдром ГХВ 2 ст. кризовий перебіг». Приступаючи до складання діагнозу, лікар зобов`язаний сформулювати чітку словесну формулу результат аналізу клінічних симптомів, що спостерігалися у хворого, морфологічних змін в органах та тканинах в динаміці і взаємозв`язку. Діагноз, - медичний висновок про стан здоров`я обстежуваного (хворого), про наявне захворювання (травму) або про причину смерті, виражене в термінах, передбачених прийнятими класифікаціями і номенклатурою хвороб.

Підозрюваний надав слідчому довідку, що має ознаки медичного висновку, оскільки в ній зазначений діагноз захворювання.

Слідчий з прокурором (ст. ст. 36-40 КПК України) є процесуально незалежні. Забороняється втручання в їх процесуальну діяльність. Останні самостійно визначають ефективні заходи для організації проведення досудового розслідування. Такі терміни як: тяжка хвороба, яка перешкоджає участі підозрюваного у кримінальному провадженні, є суто оціночним судженням. Неприйнятним стане втручання в процесуальну діяльність слідчого з цього приводу.

З цих міркувань, погоджуюсь з правильністю доводів прокурора що, оскаржувана постанова слідчого про зупинення кримінального провадження в цілому відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Зокрема, в ній зазначено зміст обставин, які є підставами для прийняття оскаржуваної постанови, мотиви її прийняття та їх обґрунтування (п. 2 ч. 5 ст. 10 КПК). Постанова ґрунтується на вимогах закону, належно зібраних та допустимих доказах, які не спростовуються обставинами, викладеними в поданій скарзі.

Прийняте слідчим процесуальне рішення про зупинення кримінального провадження повністю узгоджується з положенням ст. 3 Європейської Конвенції з прав та основоположних свобод людини, оскільки на підозрюваного ОСОБА_3 покладається тягар захисту його прав, тоді як: хворобливий стан, стаціонарне лікування, амбулаторне лікування, реабілітація завадили б йому в цьому. Це неминуче б спричинило виникнення в нього відчуття приниження та безпорадності, тобто нелюдське поводження та таке, що принижує гідність, якого підозрюваний міг зазнати у випадку продовження досудового розслідування. (дивись рішення «Ніконенко проти України»).

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 6 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Підозрюваний повинен цікавитись результатами досудового розслідування.

Представники обвинувачення тривалий час не турбували хворого ОСОБА_3 , у свою чергу і сам підозрюваний байдуже ставився до наслідків процесуального вирішення поданої ним довідки про лікування. Підсумовуючи вказане необхідно зазначити, що деяке зволікання з відновленням досудового розслідування не повинно хибно ототожнюватись захисником з фактичним використанням строку досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України, після зупинення досудового розслідування проведення слідчих дій не допускається. Підозрюваний і захисник не надали доказів на підтвердження того, що під час зупинення досудового розслідування проводились слідчі дії. У випадку порушення цієї процесуальної вимоги, настають негативні наслідки, - визнання доказу недопустимим. Разом з тим, чинна редакція КПК України не містить положень Закону, що час проведення слідчої дії зараховується до строків зупиненого досудового розслідування. З огляду на вказане необхідно зауважити, що захисник помиляється, коли стверджує про вже використаний дванадцятимісячний строк досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 282 КПК України, досудове розслідування відновлюється постановою слідчого, прокурора, якщо підстави для його зупинення перестали існувати, підозрюваний видужав.

Усім правовідносинам притаманно: виникнення, зміна, припинення. Необхідно зауважити, що неможливо змінити чи вплинути на обставини, яких вже не існує.

Підозрюваний оскаржив постанову про зупинення досудового розслідування, що вичерпала свою дію та втратила чинність ще 14 травня 2019 року, у зв`язку із тим, що слідчий виніс у цьому провадженні наступну постанову про відновлення досудового розслідування.

Таким чином констатую, що на момент вирішення заявлених вимог, припинив дію сам предмет оскарження, що є самостійною та безумовною підставою для відмови по заявленим вимогам скаржника.

Скаргу вирішено на засаді диспозитивності (ст.ст. 22-23 КПК України) Захисник і підозрюваний не оскаржили бездіяльність слідчого пов`язану з його обов`язком направити постанову про зупинення досудового розслідування, тому недоречні посилання сторони захисту на ці обставини. Вони не повинні оцінюватись при розгляді заявлених вимог по скарзі.

У задоволенні основної вимоги про скасування постанови слідчого на зупинення досудового розслідування, - відмовлено, тому не підлягає задоволенню і похідна вимога, щодо скасування врученого ОСОБА_3 повідомлення про підозру від 18 квітня 2018 року.

Строк звернення до слідчого судді скаржник не пропустив, оскільки ОСОБА_3 несвоєчасно отримав копію оскаржуваної постанови.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про відмову у задоволенні скарги. (п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України). Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_3 щодо скасування постанови заступника начальника слідчого відділення поліції Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 від 13 серпня 2018 року про зупинення досудового розслідування, та скасування повідомлення про підозру від 18 квітня 2018 року по кримінальному провадженню 0000068, за ч. 5 ст. 191 КК України, ч. 1 ст. 366 КК України , відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п"яти днів з дня її оголошення безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1