Провадження №1-кс/712/6469/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

21 серпня 2019 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду винесене в кримінальному провадженні № 0004461, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, слідчим СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання про поновлення пропущеного строку та накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся слідчий СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 з клопотанням про поновлення пропущеного строку та накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 11.08.2019 на перехресті вул. Чорновола-Чіковані в м. Черкаси виявлено автомобіль «Honda Prelude» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , номер на кузові автомобіля не відповідає реєстраційним документам. Вказаний автомобіль належить ОСОБА_5 .

По вказаному факту внесено відомості до ЄРДР за № 0004461 ві д12.08.20119 року за ст. 290 КК України та розпочато досудове розслідування.

Так, в ході огляду місця події за адресою: м. Черкаси, перехрестя вул. Чорновола-Чіковані, виявлено та вилучено автомобіль марки «Honda Prelude» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію вказаного ТЗ. В ході огляду даного автомобіля, в місці розміщення номерного знаку кузова наявні потертості, номер кузова автомобіля « НОМЕР_2 », не відповідає реєстраційним документам.

З пояснень ОСОБА_5 встановлено, що вказаний автомобіль він придбав більш ніж три роки тому за інтернет-оголошенням на сайті «ОLX», про зміни в реєстраційному номері кузова він нічого пояснити не може.

В подальшому транспортний засіб було вилучено, у зв`язку з тим, що даний автомобіль має значення по провадженню як речовий доказ, оскільки містить сліди зміни агрегатів транспортного засобу, після чого, його поміщено на територію охоронюваного майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Черкаського відділу поліції ГУНП в Черкаській області, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Грибоєдова, 61.

11.08.2019 року вилучений автомобіль «Honda Prelude» сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що він зберіг на собі сліди зміни агрегатів транспортного засобу, постановою слідчого було визнано речовим доказом.

Викладене, є прямою підставою для накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою забезпечення кримінального провадження, забезпечення подальшого проведення судових експертиз у кримінальному провадженні.

Враховуючи складність кримінального провадження, високий рівень завантаженості слідчого СВ Черкаського ВП, у провадженні якого перебуває дане кримінальне провадження та те, що на початковому етапі досудового розслідування необхідно було провести першочергові слідчі дії для встановлення власника автомобіля та перевірки інформації щодо наявності обтяжень на вказаний автомобіль, перебування його в розшуку/арешті, дане клопотання подане з пропущенням строку, передбаченого ст. 171 КПК України.

Таким чином, враховуючи те, що вилучений автомобіль є предметом вчинення злочину, має істотне значення для розслідування даного кримінального провадження, визнаний речовим доказом по ньому, а процесуальний строк звернення із клопотанням про накладення арешту на майно пропущений із поважних причин, і орган досудового розслідування з об`єктивних причин не зміг звернутися до суду з відповідним клопотанням, погодженим з процесуальним керівником, тому є необхідність в його поновленні та отриманні відповідної ухвали про накладення арешту на майно.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом наступного дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Спірне майно було вилучене 11.08.2019 року, а з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся 20 серпня 2019 року, тобто клопотання було подане з порушенням строку передбаченого КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що дане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки прокурором ні в клопотанні, ні в судовому засіданні не обґрунтовано той факт, що строк звернення з даним клопотання пропущений з поважних причин. Вказана в клопотанні причина пропуску строку не є поважною причиною.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

В клопотанні слідчого СВ Черкаського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 про накладення арешту відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1