Справа № 347/852/19
Провадження № 1-кп/351/97/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2019 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

законного представника

потерпілого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

за ст. 286 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 керуючи транспортним порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження за наступних обставин:

18.03.2019 р. приблизно о 13.30 год., керуючи автомобілем марки VOLKSWAGEN JETTA, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_8 , рухаючись без посвідчення водія виданого у встановленому законом порядку, ділянкою автодороги в с. Черганівка Косівського району Івано-Франківської області, із с. Смодна в напрямку с. Старі Кути Косівського району Івано-Франківської області, де проїзна частина дороги має одну смугу для руху у напрямку с.Старі Кути та одну смугу для руху в зустрічному напрямку, зі швидкістю 115-121 км/год., перевищивши дозволену швидкість руху на 50 км/год. В той час по проїжджій частині дороги на зустріч рухався потерпілий - пішохід ОСОБА_7 .

При наближенні до потерпілого- пішохода ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_4 маючи об`єктивну можливість завчасно його виявити, проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати свій рух і безпечно керувати транспортним засобом не обрав безпечної швидкості руху, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості внаслідок чого не справився з керуванням автомобіля та допустив наїзд на потерпілого пішохода ОСОБА_7 .

При цьому ОСОБА_4 порушив Правила дорожнього руху України.

У результаті порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, унаслідок якої пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді дистального епіфізіолізу (перелому) дистального епіфізу лівої стегеневої кістки, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя. Тілесні ушкодження: рана лобної ділянки голови зліва, відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я. Інші тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, дав пояснення аналогічні фабулі.

Законний представник потерпілого ОСОБА_7 - ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, просив його суворо не карати.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись поясненням обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому встановлено добровільність та істинність позиції обвинуваченого, а також роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненому повністю доведена, а його діяння слід кваліфікувати за ст.286 ч.1 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Відповідно до роз`яснень п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 25.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди при призначенні покарання за ст. 286 КК України мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчиненого злочину.
До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування завданої шкоди, активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

В досудовій доповіді орган пробації зазначав, що вивченням особи обвинуваченого встановлено низьку ймовірність вчинення повторного злочину, а тому виправлення можливе без позбавлення чи обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства.

Суд вважає, що наведені пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання, поведінка обвинуваченого після ДТП, його ставлення до потерпілого, щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків, з врахуванням особи обвинуваченого, дають підстави призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у межах санкції ст. 286 ч.1 КК України у виді штрафу.

Також, суд вважає за можливе не застосувати до обвинуваченого додаткову міру покарання у виді позбавлення права керувати автотранспортними засобами, оскільки у ОСОБА_4 не має права на керування транспортними засобами.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати у зв`язку із проведенням експертиз, які слід стягнути із обвинуваченого.
Суд, керуючись ст.ст. 371, 373-374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі двохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що ситановить 3 400 (три тисячі чотириста) грн. .

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта у зв`язку із проведенням експертиз: від 22.04.2019р. №СЕ-19/109/26-210ІТ/19 в розмірі 1570,10 грн., від 23.04.2019 р. № СЕ-19/109/26-221 ІТ/19р. в розмірі 942,06 грн., від 18.04.2019 № СЕ-19/109/26-209ІТ/19 р. в розмірі 785,05 грн.

Речовий доказ: автомобіль марки VOLKSWAGEN JETTA, червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду через Снятинський районний суд у строк 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду ОСОБА_1