Справа № 307/243/15-к
Провадження № 1-кс/307/28/15
У Х В А Л А
30 січня 2015 року м. Тячів
Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,
Старший слідчий СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором прокуратури Тячівського району Закарпатської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 .
30 листопада 2014 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 2 грудня 2014 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Підставою для внесення даного клопотання стало те, що в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України тобто є підстави вважати, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, який відповідно до даних норм закону карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Окрім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на свідків, може знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення, у зв`язку з чим вбачається необхідність у продовженні строку застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Також слідчий зазначив, що строк дії ухвали слідчого судді Тячівського районного суду від 2 грудня 2014 року, якою відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, закінчується 30 січня 2015 року, а в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій.
Просить продовжити строк застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;носити електронний засіб контролю.
В судовому засіданні слідчий СВ Тячівського РВ УМВСУ у Закарпатській області клопотання підтримав з обставин викладених у ньому та просить його задовольнити..
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що є достатні підстави щодо підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого йому злочину, та є всі підстави для продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 .. Зазначив, що строк досудового розслідування в даному провадженні не продовжувався. Просить клопотання задовольнити та продовжити на два місяці строк застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просить в задоволенні клопотання відмовити.
Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали досудового розслідування, суд дійшов наступного висновку.
Однією із гарантій забезпечення законних інтересів осіб, які залучаються до участі в кримінальному провадженні (п.18 ст.3 КПК України) є саме судовий контроль законності обмеження конституційних прав і свобод людини при здійсненні кримінального провадження, який на досудовому розслідуванні здійснюється слідчим суддею.
У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1, 2, 4, ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Крім того, згідно з положеннями ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язанні оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.
Ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 2 грудня 2014 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 30 січня 2015 року включно з покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.
За змістом ст. 181 ч.6 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.
Відповідно до ч.1 п.2 ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
А згідно ч.2 цієї ж статті строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу.
Згідно даних клопотання та оглянутих в ході його розгляду матеріалів кримінального провадження вбачається, що строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні не продовжувався, а тому воно повинно бути закінчено 30 січня 2015 року, тобтопротягом двох місяців з дня повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину 30 листопада 2014 року.
Відповідно до ч.5 ст.199 КПК України (норми якої згідно ст..181 ч.6 КПК України застосовуються при продовженні строку тримання особи під домашнім арештом) слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Таким чином, беручи до уваги наведене та те, що строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, закінчується 30 січня 2015 року, матеріали клопотання та кримінального провадження не містять даних про продовження строку досудового розслідування, не зазначено обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про домашній арешт підозрюваного ОСОБА_5 , вважаю, що в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 176-178, 181, 183, 193-194, 196, 199, 219 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_4 про продовження строку тримання під домашнім арештом підозрюваного ОСОБА_5 , - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1