Номер провадження: 11-сс/813/1623/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

захисників: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників підозрюваної ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Одеса, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, працюючої на посаді начальника управління аграрної політики та економічного розвитку Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної за ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні № 0000116, внесеному до ЄРДР 05.04.2019 року,-

встановив:
Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року задоволено клопотання прокурора Військової прокуратури Одеського гарнізону ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 15.11.2019 року з визначенням розміру застави, що складає 7672 910 (сім мільйонів шістсот сімдесят дві тисячі дев`ятсот десять)гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що прокурором в судовому засіданні була доведена наявність у кримінальному провадженні обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_7 у вчиненні злочину та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: може ухилятися від органу досудового розслідування чи суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, маючи значний досвід роботи на державній службі, підтримуючі у зв`язку із займаною посадою тісні стосунки із службовими особами Одеської міської ради, може здійснювати вплив на свідків, або перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином, а також доведена неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищевказаним ризикам.

Зміст вимог апеляційних скарг.
Захисники підозрюваної в апеляційних скаргах просять ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі.

Вимоги своїх апеляційних скарг мотивують наступним:

-ризики, заявлені прокурором не доведені, а матеріали, які долучені до клопотання взагалі не містять жодного доказу щодо цих ризиків.

-слідчим суддею взагалі не враховано стану здоров`я підозрюваної, міцності її соціальних зв`язків, постійного місця проживання, наявності родини та утриманців, постійного місця роботи;

-до клопотання не додано жодного обґрунтування щодо розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, а слідчим суддею не перевірено доводи, викладені в клопотанні прокурора.

За наслідками розгляду апеляційних скарг захисник просять скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрати у відношенні підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, виступ підозрюваної та її захисників, які підтримали доводи апеляційних скарг та просили їх задовольнити; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг і просив залишити оскаржувану ухвалу без змін; дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно частина 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.
Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 16.09.2019 року повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (а.с. 95-103), санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до ч.4 ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що вона використовуючи займану посаду начальника управління аграрної політики та економічного розвитку Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, з метою створення уявної впевненості у своїх можливостях, діючи з єдиним злочинним умислом, умисно, шляхом зловживання довірою, переслідуючи корисливі мотив і мету, свою обіцянку, щодо вирішення питання пов`язаного з оформлення права власності на земельні ділянки, під якими розміщені складські приміщення ТОВ «Винні підвали Рішельє», розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Бугаївська, 46/7, перед засновником вказаного суб`єкта господарювання ОСОБА_11 не виконала та заволоділа чужим майном грошовими коштами отриманими від останнього, а саме: в період часу з 3 грудня 2018 року по 30 січня 2019 року, грошові кошти (частинами) на загальну суму 275,5 тис. доларів США (що відповідно до офіційних даних НБУ становило 7 672 910 гривень), які звернула на власну користь та використала їх на власний розсуд, завдавши шкоди ОСОБА_11 в особливо великому розмірі, чим скоїла заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 190 КК України.
Зазначена підозра відносно ОСОБА_7 підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні, а саме:
-заявою про вчинення злочину від 05.04.2019 року;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.04.2019 року;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 09.04.2019 року;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.04.2019 року;
-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 19.07.2019 року;
-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 30.05.2019 року;
- протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_13 від 22.05.2019 року;
- протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 09.09.2019;
- висновком експерта №106 від 29.08.2019 року;
- висновком експерта №30-іт/31-іт від 19.08.2019 року.
Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, а тому відхиляє доводи апеляційної скарги захисника в цій частині.
Не погоджуючись із доводами захисника про те, що стороною обвинувачення не було доведено наявності ризиків, які були б підставою для застосування найбільш суворого запобіжного заходу, колегія суддів наголошує на таких обставинах.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором ризики того, що підозрювана може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, може здійснювати вплив на свідків, обумовлені тим, що: остання обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, працює на державній службі, підтримуючі у зв`язку із займаною посадою тісні стосунки із службовими особами Одеської міської ради.
Окрім того, з урахуванням обставин вчинення злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , а також того, що останній відомі особи потерпілого та свідків злочину, апеляційний суд вважає, що існує ризик того, що остання може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Колегія суддів враховує доводи сторони захисту стосовно того, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, а саме має постійне місце мешкання та двох неповнолітніх дітей, однак звертає увагу на те, що ці обставини не зможуть мати настільки стримуючі фактори для запобігання вищевказаним ризикам.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
При цьому в п.2 ч.5 ст.182 КПК України зазначено, що розмір застави, щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді щодо розміру застави та вважає, що слідчим суддею враховані зазначені вище норми законодавства та практику Європейського суду з прав людини.
Так, позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.
Враховуючи обставини справи, та те, що відповідно до пред`явленої їй підозри, яка апеляційним судом встановлена як обґрунтована, ОСОБА_7 незаконним шляхом заволоділа грошовими коштами у розмірі 7672 910 грн., з урахуванням обставин злочину, слідчий суддя відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України прийшов до правильного висновку про необхідність встановлення розміру застави, що перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановивши її у розмірі 7672 910 (сім мільйонів шістсот сімдесят дві тисячі дев`ятсот десять)гривень та співмірний розміру завданих збитків.
Приймаючи рішення про визначення розміру застави в якості альтернативного запобіжного заходу, апеляційний суд враховує дані, щодо поведінки підозрюваної під час та після вчинення інкримінованого злочину, обставини кримінального правопорушення, а тому обґрунтовано вважає, що застава в межах, передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків.
На переконання апеляційного суду саме такий розмір застави у сукупності з покладенням на ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, дозволить контролювати її місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Визначений розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваної, під загрозою звернення застави в дохід держави, та забезпечити виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків.
Апеляційний суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, перешкоджання кримінальному провадженню, а також особу підозрюваної, на переконання апеляційного суду, слідчим та прокурором було доведено те, що обрання підозрюваній ОСОБА_7 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисників немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваної ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.
Доводи захисників підозрюваної щодо її стану здоров`я заслуговують на увагу, однак не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді та зміни запобіжного заходу, оскільки захистом не надано доказів того, що стан здоров`я підозрюваної постійно погіршується та унеможливлює її перебування у межах слідчого ізолятора.
Разом з цим, з метою дотримання положень Конвенції з прав людини і основоположних свобод, ст. 206 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне зобов`язати відповідальних осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор», де утримується ОСОБА_7 , а також Південного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, з урахуванням вимог Наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», забезпечити належне медичне обстеження підозрюваної ОСОБА_7 , та в разі встановлення підстав та необхідності, забезпечити її належне лікування, в тому числі у разі існування реальної потреби, здійснити таке лікування у встановленому законом порядку в умовах медичного закладу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційні скарги захисників підозрюваної ОСОБА_7 адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваної за ч.4 ст.190 КК України у кримінальному провадженні № 0000116, внесеному до ЄРДР 05.04.2019 року залишити без змін.
Зобов`язати відповідальних осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор», де утримується ОСОБА_15 , а також Південного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, з урахуванням вимог Наказу Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України №1348/5/572 від 15.08.2014 року «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», забезпечити належне медичне обстеження підозрюваної ОСОБА_7 , та в разі встановлення підстав та необхідності, забезпечити її належне лікування, в тому числі у разі існування реальної потреби, здійснити таке лікування у встановленому законом порядку в умовах медичного закладу.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4