ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Володимир-Волинський
Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі-Волинському кримінальне провадження № 0000773 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березовичі, Володимир-Волинського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з професійно-технічною освітою, розлученого, громадянина України, українця, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 весною 2017 р., точної дати та години досудовим розслідуванням не встановлено, на горищі господарського приміщення свого покійного дядька ОСОБА_6 в с. Березовичі Володимир-Волинського району Волинської області, незаконно придбав, знайшовши дві металевих ємності, в одній з яких знаходилась сипуча речовина сіро-зеленого кольору масою 80,29 грама, котра являє собою вибухову речовину бездимний одноосновний порох, в іншій речовина чорного кольору масою 21,59 грама, котра являє собою сумішеву вибухову речовину на основі димного пороху та бездимного одноосновного пороху, після чого переніс їх до будинку за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу в шафі спальної кімнати.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння, зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час досудового розслідування та в ході підготовчого судового засідання добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі беззаперечно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України.
Під час досудового розслідування 29.11.2019 р. обвинувачений, діючи добровільно, без застосування насильства та примусу, погроз уклав із прокурором угоду про визнання винуватості.
Прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України, а також покарання, яке повинен понести обвинувачений у виді 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням.
В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
В ході розгляду справи встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який є тяжким злочином.
Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, а також вимогам ч. 1 ст. 263 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.
Вивчивши матеріали кримінального провадження та опитавши сторони угоди, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для затвердження судом угоди про визнання винуватості.
Судом з`ясовано, що обвинуваченому цілком зрозумілі його права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476 КПК України, дані наслідки йому зрозумілі.
Після наданих роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди про визнання винуватості.
Захисник та прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди під час підготовчого судового засідання суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі та звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Судові витрати стягнути із обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 474, 475 КПК України, суд,
ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29 листопада 2019 року, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та обрати йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Речові докази: гладкоствольну мисливську рушницю, приклад до гладкоствольної мисливської рушниці, 3 патрони до мисливської зброї - повернути ОСОБА_4 . Дві металевих ємності з вмістом пороху, 28 гільз до мисливської рушниці, 8 предметів, схожих на знаряддя для виготовлення мисливських патронів - знищити.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь держави 785,05 грн. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів для проведення вибухотехнічної експертизи.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий:/підпис/
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_1