Житомирський апеляційний суд
Справа №284/213/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. ст. 296 ч. 4, 121 ч. 1, 122 ч. 1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі апеляційні скарги прокурора ОСОБА_16 , обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , захисників ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , на вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 17 листопада 2017 року у кримінальному провадженні № 0000011: за ст. ст. 27 ч. 4, 296 ч. 2, 289

ч. 1 КК України щодо ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Мале Шарно Народицького району Житомирської області, проживає у АДРЕСА_1 , не судимого; за ст. ст. 296 ч. 2, 289 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_13 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Києві та проживає у АДРЕСА_2 ; за ст. ст. 296 ч. 4, 121 ч. 1, 122 ч. 1 КК України щодо ОСОБА_14 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Віта-Поштова Києво - Святошинського району Київської області та проживає в АДРЕСА_3 ; за ч. 2 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_15 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Віта-Поштова Києво - Святошинського району Київської області та мешкає в АДРЕСА_3 ; та за ч. 2 ст. 296 КК України щодо ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Кременище Києво - Святошинського району Київської області, мешканця АДРЕСА_4 -

в с т а н о в и в:

Цим вироком засуджено:

- ОСОБА_14 за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі; за ч. 1 ст. 122 КК України - на 1 рік позбавлення волі; за ч. 4 ст. 296 КК України - на 3 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання ОСОБА_19 за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 289 КК України - на 3 роки позбавлення волі; за ст. ст. 27 ч. 4, ст. 296 ч. 2 КК України, - на 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання ОСОБА_20 за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України вирішено звільнити ОСОБА_12 від відбування покарання з випробуванням на 3 роки та зобов`язано його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 289 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 296 КК України - на 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання ОСОБА_13 за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України вирішено звільнити ОСОБА_13 від відбування покарання з випробуванням на 3 роки та зобов`язано його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- ОСОБА_15 - за ч. 2 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України вирішено звільнити ОСОБА_15 від відбування покарання з випробуванням на 2 роки та зобов`язано його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- ОСОБА_17 - за ч. 2 ст. 296 КК України на 1 рік позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України вирішено звільнити ОСОБА_17 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік та зобов`язано його: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ст. ст. 74 ч. 5, 49 КК України вирішено звільнити ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 та ОСОБА_17 від відбування призначеного покарання у зв?язку із закінченням строків давності.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_14 вирішено рахувати з моменту його затримання (приведення вироку до виконання).

Вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 та ОСОБА_17 : 10 000 грн. у відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_23 , а також 18 628,74 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 25 000 грн. у відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_24 .

Вирішено стягнути солідарно з усіх обвинувачених на користь потерпілого ОСОБА_8 16 547,92 грн. у відшкодування матеріальної шкоди та 130 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Вирішено стягнути з кожного обвинуваченого в дохід держави по 291,99 грн. процесуальних витрат за проведення експертиз.

Також вирішено долю речових доказів.
Запобіжний захід щодо всіх обвинувачених до набрання вироком законної сили залишено у виді особистого зобов`язання.

Згідно вироку, 02 травня 2012 року близько 00 год. 20 хв. біля приміщення Базарського будинку культури по АДРЕСА_5 ОСОБА_12 під час словесного конфлікту з неповнолітнім ОСОБА_23 умисно підбурив та словесно схилив інших обвинувачених - ОСОБА_22 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 та ОСОБА_17 до вчинення хуліганських дій відносно ОСОБА_23 , сказавши їм побити останнього. Реалізуючи злочинний умисел на вчинення хуліганських дій, ОСОБА_17 підійшов до сидячого на лавці ОСОБА_23 , та ігноруючи правила поведінки в суспільстві, використовуючи малозначний привід, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилося у відкрито вираженому нехтуванні загально-людськими правилами поведінки і нормами моралі, в присутності сторонніх осіб, які знаходились поряд, умисно наніс два удари ногою в область обличчя ОСОБА_23 , чим заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді трьох паралельних смуго подібних синців на передній поверхні нижньої третини лівого передпліччя, садна лівої щоки, садна лівої привушної ділянки, садна підборіддя справа, поверхневої рани в ділянці прикріплення мочки лівого вуха. Після цього ОСОБА_17 , маючи умисел, направлений на вчинення хуліганських дій групою осіб з іншими обвинуваченими, діючи узгоджено, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та ігноруючи в суспільстві правила поведінки, використовуючи малозначний привід, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилося у відкрито вираженому нехтуванні загально-людськими правилами поведінки і нормами моралі, в присутності ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , знаходячись біля будівлі будинку культури, умисно наніс удар кулаком руки в обличчя ОСОБА_24 . ОСОБА_14 , в підтримку хуліганських дій ОСОБА_17 , застосовуючи заздалегідь заготовлену для нанесення тілесних ушкоджень дерев`яну палицю, умисно наніс нею удар ОСОБА_31 по голові і правій руці, та ще один удар по голові останнього, від чого той упав на землю, а ОСОБА_17 , ОСОБА_32 та ОСОБА_13 умисно нанесли декілька ударів ногами в різні частини тіла лежачого на землі ОСОБА_24 . Таким чином ОСОБА_17 , ОСОБА_32 та ОСОБА_13 заподіяли потерпілому ОСОБА_31 середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді рани підборіддя, забійних ран правої та лівої лобно-тім`яних ділянок голови, а ОСОБА_32 крім того, - середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ліктьової кістки у середній третині без зміщення. Після цього ОСОБА_33 в продовження хуліганських дій, умисно наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_8 , а ОСОБА_32 умисно два рази вдарив ОСОБА_34 дерев`яною палицею по голові, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя у момент заподіяння, у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: рваних ран лівої надбрівної ділянки, спинки носа, забою очних яблук, множинних переломів кісток черепа з переходом на основу (перелом передньої стінки з вертикальної перегородки лобної пазухи, горизонтального перелому лобної кістки в ділянці надперенісся з розходженням кісток до 3,5см., множинних переломів кісток носа з обох сторін зі зміщенням, переломів медіальних і нижніх стінок очниць, переломів всіх стінок верхньощелепних пазух, уламкового перелому носової перегородки, носової ості, перелому бокового карману клиновидної пазухи зліва, комірок етмоідальної кістки, горизонтального перелому клиновидної кістки над криловидними відростками зліва, перелому медіального криловидного відростку справа, перелому каменистої частини каротидного каналу справа), забою головного мозку. Від цих ударів ОСОБА_8 впав на землю, де йому лежачому на землі, ОСОБА_33 , ОСОБА_32 та ОСОБА_13 нанесли численні удари ногами по різних частинах тіла, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_8 фізичний біль.

Крім цього, 02.05.2012 близько 00 годин 35 хвилин по вул. Шкільній, 15 в с. Базар Народицького району ОСОБА_13 незаконно заволодів транспортним засобом - автомобілем «Фольксваген Т-4» державний номерний знак « НОМЕР_1 » вартістю 72068 грн. 90 коп., належним ОСОБА_24 , - відкривши дверцята автомобіля, сів за кермо, та за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, завів двигун і поїхав в напрямку с. Рудня Базарська Народицького району, де на околиці вказаного села залишив автомобіль.

02.05.2012 близько 00 годин 40 хвилин на узбіччі дороги сполученням Базар-Рудня Базарська у с. Базар Народицького району цим же транспортним засобом незаконно заволодів ОСОБА_12 , - відкрив дверцята автомобіля, сів за кермо, та за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, завів двигун та поїхав в напрямку смт. Народичі, де на автодорозі в с. Великі Кліщі Народицького району залишив автомобіль.

В апеляційних скаргах:
-прокурор ОСОБА_16 , який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, ставить питання про скасування вироку в частині призначення покарання ОСОБА_14 у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_19 покарання у виді позбавлення волі: за ч. 1 ст. 121 КК України на строк 6 років, за ч. 1 ст. 122 КК України на строк 1 рік, за ч. 4 ст. 296 КК України на строк 3 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_19 покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі на строк 6 років. Твердить про недостатнє врахування місцевим судом підвищеної суспільної небезпечності вчинених цією особою злочинів, міркування потерпілих щодо суворого покарання, їх фізичних та моральних страждань, відсутність визнання обвинуваченим ОСОБА_35 вини та розкаяння;
-обвинувачені ОСОБА_17 та ОСОБА_13 просять змінити вирок в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_34 , відмовити в задоволенні цивільних позовів потерпілих та звільнити їх від кримінальної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 49 КК України. Твердять про необґрунтованість рішення суду в частині вирішення цивільних позовів потерпілих та недоведеність цих позовів;
-захисник ОСОБА_9 ставить питання про зміну вироку щодо обвинуваченого ОСОБА_12 , - скасування вироку в частині засудження цієї особи за ч. 1 ст. 289 КК України та закриття провадження у справі в цій частині за недоведеністю винності ОСОБА_12 у вчиненні незаконного заволодіння транспортним засобом, а також відмовити у задоволенні позовних вимог потерпілих про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_12 . Посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про невідповідність фактичним обставинам справи висновків суду про доведеність винності ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, неправильність оцінки доказів в цій частині обвинувачення, неврахування судом тих обставин, що ОСОБА_12 не брав участі у заподіянні тілесних ушкоджень потерпілим;
-захисник ОСОБА_18 (з врахуванням змін до апеляційної скарги, внесених захисником ОСОБА_36 ) ставить питання про скасування вироку щодо ОСОБА_14 та призначення нового розгляду справи у суді першої інстанції. Твердить про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотні порушення судом вимог кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду, що виразилося у невиконанні вимог ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 17.11.2017 у даній справі та недотриманні правової позиції Верховного Суду України в постановах від 22.01.2015 у справах №5-27 кс14 та № 5-35 кс14.
У запереченнях на апеляційні скарги захисників обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_14 прокурор ОСОБА_16 просить залишити їх без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_37 , - без змін.
Заслухавши доводи захисників та обвинувачених в підтримання апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , а також захисників ОСОБА_18 та ОСОБА_9 , а також в заперечення апеляційної скарги прокурора ОСОБА_16 , міркування прокурора та потерпілих в підтримання апеляційної скарги прокурора та в заперечення інших апеляційних скарг, перевіривши справу, колегія суддів приходить до таких висновків.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винності обвинувачених у вчиненні вказаних у вироку злочинів є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи, оскільки підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, яким у вироку дано належну оцінку.
Зокрема, встановлені судом першої інстанції обставини участі всіх обвинувачених у хуліганстві, внаслідок якого були заподіяні тілесні ушкодження: потерпілому ОСОБА_38 обвинуваченим ОСОБА_17 ; потерпілому ОСОБА_24 обвинуваченими ОСОБА_35 , ОСОБА_17 та ОСОБА_13 , а також потерпілому ОСОБА_8 обвинуваченими ОСОБА_35 , ОСОБА_39 та ОСОБА_13 , підтверджуються наведеними у вироку послідовними показаннями потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_8 про обставини грубого порушення громадського порядку та їх побиття обвинуваченими із застосуванням бити; висновками судово-медичних експертиз про тяжкість, давність та локалізацію виявлених у потерпілих тілесних ушкоджень, що могли бути заподіяні за вказаних потерпілими обставин; даними протоколів відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілих, що відповідають встановленим судом фактичним обставинам події злочину; наведеними у вироку показаннями свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_40 , ОСОБА_29 , ОСОБА_26 та ОСОБА_41 про обставини хуліганства.
Потерпілі ОСОБА_24 та ОСОБА_8 під час апеляційного судового розгляду підтвердили свої попередні послідовні показання, у тому числі, факт заподіяння їм тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_35 з використанням дерев`яної палиці.
Встановлені місцевим судом обставини незаконного заволодіння ОСОБА_12 автомобілем «Фольксванен Т-4» д.н.з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_24 підтверджуються показаннями обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 на досудовому слідстві та в судовому засіданні про обставини виїзду їх з місця події на чужому автомобілі під керуванням обвинуваченого ОСОБА_13 , а потім - обвинуваченого ОСОБА_12 ; даними про наявність запахової інформації обвинуваченого ОСОБА_12 у салоні вищевказаного транспортного засобу.
Зокрема, згідно протоколів очних ставок між обвинуваченими від 16.07.2012 та 20.06.2012, обвинувачені ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ОСОБА_13 підтвердили ті факти, що 02.05.2012 з місця події в с. Базар Народицького району на чужому автомобілі «Фольксваген Т-4» за кермом спочатку поїхав ОСОБА_13 , а потім обвинувачений ОСОБА_12 до с. Кліщі Народицького району (а. с. 93-99 т. 3).
Суд першої інстанції обґрунтовано визнав належним та допустимим доказом висновок одорологічної експертизи про ймовірне співпадіння зразку запахової інформації, вилученої з сидіння автомобіля «Фольксванен Т-4» д.н.з. НОМЕР_1 із зразком запаху поту обвинуваченого ОСОБА_12 .
Доводи захисника ОСОБА_9 про недопустимість вищевказаного висновку одорологічної експертизи та протоколу відібрання зразків запахової інформації у обвинуваченого ОСОБА_12 є необґрунтованими, оскільки за даними протоколів огляду місця події, протоколу відібрання зразків для експертного дослідження від 02.05.2012, та висновку вказаної експертизи, вищевказані слідчі дії проводилися з дотриманням вимог КПК України 1960 року, якими не передбачено присутність двох понятих під час відібрання зразків для експертного дослідження. Упакування запахової інформації, виявленої в автомобілі «Фольксванен Т-4» д.н.з. НОМЕР_1 , та зразку запаху обвинуваченого ОСОБА_12 здійснювалося слідчим у скляні банки із їх герметичним закриттям та опечатуванням, тобто способом, що виключає можливість їх контакту з іншими зразками запаху до моменту їх експертного дослідження. Будь-яких зауважень з приводу проведення слідчої дії - відібрання у нього зразків запахової інформації для експертного дослідження обвинувачений ОСОБА_42 не заявляв (а. с. 3-4, 5, 6-10). Свідок ОСОБА_43 підтвердив факт своєї присутності як понятого під час вилучення запахової інформації у обвинуваченого ОСОБА_20 .
Відповідно до положень п. 8 розділу XI «Перехідні положення» КПК України щодо допустимості доказів, отриманих до набрання чинності КПК 2012 року, судом першої інстанції обґрунтовано визнано допустимими зізнавальні показання обвинувачених на досудовому розслідуванні та з врахуванням належного аналізу всіх доказів у справі, обґрунтовано визнано недостовірними показання обвинувачених про те, що вони не вчиняли інкримінованих їм злочинів.

Тому висновки суду першої інстанції про доведеність винності: обвинуваченого ОСОБА_22 у вчиненні хуліганства, вчиненого групою осіб, із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, а також у заподіянні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень та тяжкого тілесного ушкодження, - злочинів, передбачених ст. ст. 296 ч. 4, 122 ч. 1, 121 ч. 1 КК України, а також обвинуваченого ОСОБА_12 у вчиненні схиляння інших обвинувачених до вчинення групою осіб хуліганства, що супроводжувалося особливою зухвалістю (заподіянням тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_38 , ОСОБА_31 та ОСОБА_44 ), а також незаконного заволодіння транспортним засобом, - злочинів, передбачених ст. ст. 27 ч. 4, 296 ч. 2, 289 ч. 1 КК України, - є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи.
Під час судового розгляду належним чином була перевірена версія сторони захисту про побиття потерпілими ОСОБА_45 та ОСОБА_8 обвинувачених, яка не знайшла свого підтвердження з огляду на сукупність всіх доказів у даній справі. Постановою слідчого СВ Народицького РВ УМВС України в Житомирській області від 30.07.2014 було закрито кримінальне провадження щодо ОСОБА_24 та ОСОБА_8 за відсутності в їх діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Постановою старшого слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_46 від 30.11.2016 було закрито кримінальне провадження №0000002 від 24.07.2015 за ч. 1 ст. 296 КК України по факту заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 та ОСОБА_17 з хуліганських спонукань близько 00 год. 30 хв. по вул. Шкільній у с. Базар Народицького району (а. с. 28-31 т. 9). Вказані рішення слідчих набули законної сили.

З аналізу доказів, повно досліджених судом першої інстанції та наведених у вироку, ОСОБА_47 та ОСОБА_8 з`явилися на місці події з метою захисту неповнолітнього ОСОБА_23 , якому було завдано тілесних ушкоджень під час вчинення хуліганства, після чого обвинувачені продовжили вказані у вироку хуліганські дії щодо потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_8 .

З урахуванням вищевказаних обставин відмова суду першої інстанції у задоволенні клопотання захисника від 17.11.2017 у стадії дебатів про повернення до розгляду справи по суті для перевірки заяви обвинуваченого ОСОБА_22 від 12.09.2017 про вчинення 02.05.2012 ОСОБА_45 та ОСОБА_48 хуліганства щодо нього із заподіянням йому тілесних ушкоджень, - не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_18 про неврахування правових позицій ВСУ, що містяться в постановах від 22.01.2015 у справах №5-27 кс14 та № 5-35 кс14, є необґрунтованими, оскільки перша правова позиція стосується вирішення питання про кваліфікацію злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_19 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без застосування ст. ст. 69, 75 КК України, відповідає положенням ст. ст. 65, 50 ч. 2 КК України, є справедливим та відповідає ступеню тяжкості вчинених цією особою злочинів та даним про особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, задовільно характеризується за місцем проживання. Тому доводи апеляційної скарги прокурора про несправедливу м`якість призначеного ОСОБА_19 покарання є необґрунтованими.
Оскільки на час судового розгляду обвинувачені ОСОБА_33 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 не визнавали себе винними у вчиненні інкримінуємих їм злочинів та спливли строки давності притягнення цих осіб до кримінальної відповідальності за вчинені ними злочини, передбачені ст. ст. 296 ч. 2, 289 ч. 1 КК України, суд першої інстанції правильно застосував положення ст. ст. 49, 74 ч. 5 КК України та звільнив цих обвинувачених від призначених їм покарань у зв`язку із закінченням строків давності.
Разом з тим, вирішивши обґрунтовано звільнити обвинувачених ОСОБА_21 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 від покарання за ст. ст. 296 ч. 2, 289 ч. 1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. ст. 49, 74 ч. 5 КК України, суд першої інстанції неправильно застосував ч. 1 ст. 70 КК України при призначенні покарання ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також ст. ст. 75, 76 КК України при призначенні покарання ОСОБА_49 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_17 . Ці помилки можуть бути виправлені шляхом відповідної зміни вироку.
Рішення суду першої інстанції в частині вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_8 , є обґрунтованим за винятком цього рішення щодо обвинуваченого ОСОБА_12 . При цьому у вироку наведено докладні мотиви рішення щодо доведеності позовних вимог з врахуванням винності обвинувачених та їх майнового стану, виходячи із засад справедливості, виваженості та достатності. При цьому судом було враховано часткове добровільне відшкодування обвинуваченими ОСОБА_35 та ОСОБА_13 завданої шкоди потерпілим ОСОБА_8 та ОСОБА_24 у сумі відповідно 4000 грн. та 1000 грн.
Рішення суду в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_12 моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_23 є законним, обґрунтованим та справедливим, оскільки у справі доведено винність цього обвинуваченого у підбурюванні інших обвинувачених до вчинення хуліганства щодо потерпілого ОСОБА_23 .
Разом з тим, оскільки згідно обвинувачення, визнаного судом доведеним, хуліганські дії відносно потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_8 були вчинені сумісно всіма обвинуваченими крім обвинуваченого ОСОБА_12 , який не брав участі заподіянні тілесних ушкоджень вказаним потерпілим, суд першої інстанції необґрунтовано вирішив стягнути з обвинуваченого ОСОБА_12 матеріальну та моральну шкоду на користь потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_8 .
Тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_9 про неправильність вирішення цивільних позовів потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_34 щодо обвинуваченого ОСОБА_12 є обґрунтованими та вирок суду в цій частині підлягає скасування з прийняттям рішення про відмову у задоволенні цивільного позову цих потерпілих про стягнення матеріальної та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_12 .
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:
Апеляційні скарги прокурора ОСОБА_16 та захисника ОСОБА_18 залишити без задоволення. Апеляційні скарги захисника ОСОБА_9 , обвинувачених ОСОБА_17 та ОСОБА_13 задовольнити частково.

Вирок Овруцького районного суду Житомирської області від 17 листопада 2017 року щодо ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 змінити.

Виключити з резолютивної частини вироку вказівки про призначення покарання обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України та про звільнення обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 від покарання з випробуванням із застосуванням ст. ст. 75, 76, 104 КК України.

Скасувати вирок в частині стягнення з обвинуваченого ОСОБА_12 на користь потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_50 матеріальної та моральної шкоди.

Відмовити у задоволенні цивільних позовів ОСОБА_24 та ОСОБА_51 до обвинуваченого ОСОБА_12 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

В решті цей вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3 місяців з дня ухвалення.

Судді: