Справа № 371/401/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" жовтня 2019 р. Слідчий суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника скаржника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, -
ВСТАНОВИВ :
Адвокат ОСОБА_3 подав скаргу в інтересах ОСОБА_4 та просить суд визнати бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк протиправною та закрити кримінальне провадження, на підставі частини дев`ятої статті 284 КПК України, про що постановити ухвалу, обґрунтовуючи скаргу наступним.
В провадженні СВ Миронівського ВУП ГУНП в Київській області знаходяться матеріали досудового розслідування № 0000041, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.01.2018 р., за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Частиною другою статті 308 КПК України передбачено, що прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Прокурору Кагарлицької місцевої прокуратури подано клопотання про закриття кримінального провадження, в порядку передбаченому останнім реченням ч. 1 ст. 284 КПК України.
Разом з тим, виконувачем обов`язки начальника Миронівського відділу Кагарлицької місцевої прокуратури, зазначене клопотання спрямовано начальнику СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області.
Відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (ч. 2 ст. 220 КПК України).
Будь-яких процесуальних рішень, повідомлень тощо від СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, на адресу скаржника - не надходило.
Бездіяльність слідчого, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки:
слідчий наділений обов`язком вчинити певну процесуальну дію;
така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;
відповідна процесуальна дія слідчим у встановлений строк не вчинена.
Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.
Натомість, відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Тобто, момент виникнення права на подання скарги є як об`єктивним (сам факт порушення права), так і суб`єктивним (особа дізналася повинна була дізнатися про це право). Процесуальним строком із яким пов`язано виникнення порушеного права є триваючим, так як, бездіяльність слідчого, яка полягає у невиконанні останнім обов`язку, передбаченого ст. 220 КПК України розглянути клопотання в строк не більше трьох днів з моменту його отримання і задовольнити його за наявності відповідних підстав.
З огляду на те, що предметом аналізованого виду оскарження є бездіяльність, а не конкретна дія чи рішення, які вчиняються конкретним суб`єктом, а також те, що скаржник на момент звернення зі скаргою не володіє інформацією стосовно, який саме суб`єкт, чиї дії фактично оскаржуються, не вчинив дії, які зобов`язаний вчинити в установлений законом строк, тому просить вважати строк на подання скарги, що встановлений ч. І ст. 304 КПК України - дотриманим.
Разом з тим, користуючись ч. 1 ст. 117 КПК України, враховуючи вищенаведене, прошу поновити строк на подання скарги на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк - за такої потреби.
Відповідно до пунктів 25,26 статті З КПК України одним із учасників кримінального провадження є, у тому числі, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Згідно зі статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Зміст поняття особи, прав, свобод та інтересів якої стосується судове рішення, слід урахувати правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 03.03.2016 № 5-347кс15, про те, що за умови, що судове рішення стосується прав, свобод.
та інтересів особи, остання вправі звернутися до суду вищої інстанції з його оскарженням незалежно від своєї участі у судовому розгляді.
За таких обставин очевидно, що ОСОБА_4 є особою, прав, свобод та інтересів якої стосується досудове розслідування, а отже, належить до категорії «інші особи», які вправі подати клопотання, у тому числі, про закриття провадження у справі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 КПК України, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості становить дванадцять місяців.
Зазначена редакція ч. 1 ст. 219 КПК України внесена Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності 15.12.2017 року.
Відповідно до пункту 4 § 2 розділу 4 вказаного Закону України 342 2147-VIII від 03.10.2017, підпункти 11-27,45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
Частиною 8 ст. 223 КПК України, передбачено що слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.
В силу вимог абзацу 14 (останнє речення) ч. 1 ст. 284 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Законом України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення забезпечення дотримання прав учасників кримінального провадження та інших осіб правоохоронними органами під час здійснення досудового розслідування» № 2548-УІП від 18.09.2018, який набрав чинності 04.11.2018, статтю 284 КПК України було доповнено новою частиною 9.
Так, згідно вказаної ч. 9 ст. 284 КПК України, якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.
Згідно статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.
Це зобов`язує суди при розгляді конкретних справ керуватись насамперед нормами Конституції України. Відповідні роз`яснення наведені у тому числі у Пленумі Верховного Суду України № 9 від 01.11.96 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».
Крім того, відповідно до ст. 5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення ухвалюється згідно з положеннями КПК України, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.
Тобто в зазначених законодавчих нормах наявна правова колізія, яка має вирішуватися на користь заявника. Інший підхід суперечитиме вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо «передбачуваності» правової норми (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мелоун проти Сполученого Королівства» від 2 серпня 1984 року, пункт 67, рішення у справі «Аманн проти Швейцарії», заява № 27798/95, пункт 56). Аналогічна позиція викладена і в рішенні Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005.
У частині 6 статті 9 КПК України закладений принцип вирішення всіх колізій відповідно до загальних засад кримінального провадження, разом з тим, Європейський суд неодноразово звертав увагу на необхідність дотримання принципу правової визначеності як одного з елементів верховенства права. Адже, це є гарантією визнання правомірності чи неправомірності дій як державних службовців, так і окремих громадян (рішення у справах «Рябих проти Росії», заява від 2003 р., № 52854/99, п. 52; «Савінський проти України», заява від 28.02.2006, № 6965/02, п. 23).
Такий підхід випливає також із змісту рішення Європейського суду з прав людини, постановленого 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», у якому суд зазначив, що відповідальність за порушення встановленого порядку не може наступати, якщо зазначений порядок не було достатньо чітко встановлено внутрішнім законодавством. Суд констатував, що за браком чітких та передбачуваних законів, що встановлюють певні правила, покарання осіб за порушення неіснуючого порядку суперечить ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Представник Миронівського ВП ГУ НП в Київській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. Заяв та клопотань не надходило.
Частина 3 статті 306 КПК України передбачає, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, вислухавши представника скаржника та вивчивши матеріали, які подані разом із скаргою, приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Статтею 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
За положеннями пункту 1 частини 1 вказаної статті на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кодексом строк.
Згідно правил частини 1 статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Відповідно до частини 2 вказаної статті про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Слідчим суддею встановлено, що СВ Миронівського ВП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000041, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 січня 2018 року за заявою ОСОБА_5 за фактом нанесення легких тілесних ушкоджень.
23 липня захисником, що діє в інтересах ОСОБА_4 ОСОБА_3 було подано Кагарлицькому місцевому прокуророві клопотання про закриття кримінального провадження.
Супровідним від 25.07.2019 р. вказане клопотання захисника, що діє в інтересах ОСОБА_4 ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження було направлено для організації розгляду до начальника СВ Миронівського ВП ГУ НП в Київській області.
Слідчий суддя вважає, що адвокатом ОСОБА_3 дотримано передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України строк подання скарги на бездіяльність слідчого.
В порушення вимог статті 220 КПК України, слідчий станом на час розгляду скарги не розглянув поданого клопотання і про результати його розгляду захисника, що діє в інтересах ОСОБА_4 . ОСОБА_3 не повідомив.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у кримінальному провадженні № 0000041 допущено бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
За правилами частин 2 та 3 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги, та не може бути оскаржена.
Відповідно до ч. 1 ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.
Частиною 2 даної статті передбачено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Однак на день звернення зі скаргою до суду, а також на даний час слідчим у кримінальному провадженні № 0000041 від 24.01.2019 року не розглянуто клопотання сторони захисту про проведення процесуальної дії, про що свідчить неотримання адвокатом ОСОБА_3 повідомлення про результати розгляду його клопотання.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у кримінальному провадженні № 0000041 допущено бездіяльність, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.
За правилами частин 2 та 3 статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги, та не може бути оскаржена.
За вказаними правилами слідчого необхідно зобов`язати у строк, встановлений статтею 220 КПК України, та згідно правил вказаної статті, розглянути клопотання захисника, що діє в інтересах ОСОБА_4 ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження та повідомити заявника про результати його розгляду.
Що стосується вимоги скарги щодо зобов`язання слідчого судді закрити кримінальне провадження, то вказана вимога не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
У відповідності до ч.1 ст.219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо злочину невеликої або середньої тяжкості (п.2 ч.2 ст.219 КПК України).
Слідчим суддею встановлено, що обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000041, на момент розгляду даного клопотання, нікому не пред`явлено. Підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення нікому не пред`явлено.
Згідно абзацу 12 ч.1 ст.284 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані закрити кримінальне провадження також у разі, коли строк досудового розслідування, визначений статтею 219цього Кодексу, закінчився та жодній особі не було повідомлено про підозру.
Стаття 284 КПК України доповнена абзацом 12 згідно підпункту 19 пункту 7 §1 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за №2147-VIII.
При цьому, як вбачається з пункту 4 §2 розділу 4 даного Закону, передбачено, що підпункти 11-27,45пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотньої дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.
За таких обставин, оскільки слідчим суддею встановлено, що Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року за №2147-VIII, набрав чинності 15 грудня 2017 року; при цьому, як вбачається з пункту 4 §2 розділу 4 даного Закону, положення абзацу 12 ст.284 КПК України, вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, тобто після 15 березня 2018 року; та враховуючи, що відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, внесені до ЄРДР за № 0000041, 24.01.2018 року, тобто до введення в дію цих змін.
П. 11 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Так як матеріали скарги не містять даних, що захиснику було відмовлено у задоволенні скарги, поданої ним до Кагарлицького місцевого прокурора про закриття кримінального провадження, тому передчасно ставити питання перед слідчим суддею розгляд клопотання про закриття кримінального провадження.
Тобто, таке питання може розглядатися слідчим суддею в порядку п.11 ч.1 ст. 303 КПК України лише у разі наявності рішення слідчого про відмову в задоволення клопотання сторони захисту. На даний час відсутні відомості щодо наявності такого рішення. Крім того, оскарження в порядку п.11 ч.1 ст. 303 КПК України є окремою процесуальною підставою.
З наведених мотивів вимоги скарги в цій частині задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 303-307, 308 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк задовольнити частково.
Визнати бездіяльність слідчого Миронівського ВП ГУ НП в Київській області, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк, а саме: неприйняття процесуального рішення за клопотанням захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження протиправною.
Зобов`язати слідчого Миронівського ВП ГУ НП в Київській області прийняти процесуальне рішення у виді постанови по розгляду клопотання захисника - адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про закриття кримінального провадження протягом трьохденного терміну з моменту отримання копії даної ухвали.
В решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1