Ухвала
09 грудня 2019 року

м. Київ
справа № 431/5201/18

провадження № 51-6053 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду (далі Суд) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року стосовно нього,
встановив:
До Суду надійшла касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року стосовно нього.
Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу слід залишити без руху, та надати строк для усунення недоліків.
Згідно з положеннями п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, що подає скаргу.
Суд касаційної інстанції, згідно зі ст. 433 КПК, перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, при вирішенні питання про наявність яких суд касаційної інстанції керується статтями 412-414 цього Кодексу.
Тому, при оскарженні судових рішень, у касаційній скарзі має бути вказано на конкретні порушення норм права, які відповідно до ст. 438 КПК є підставами для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень, тобто навести правове обґрунтування заявлених вимог.
Однак, висловлюючи вимогу про скасування судових рішень, засудженим у касаційній скарзі не наведено належного обґрунтування допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень норм права, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судових рішень на підставах, передбачених ст. 438 КПК, з огляду на зміст положень статей 370, 412-414, 419 цього Кодексу.
Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, у порушення п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга не містить конкретного прохання до суду касаційної інстанції, з огляду на вимоги ст. 436 КПК, оскільки засудженим не вказано, яке саме рішення необхідно прийняти суду за наслідками касаційного розгляду його скарги.
До касаційної скарги не додано належним чином завіреної копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції відповідно до вимог Порядку засвідчення копій документів, який визначений пунктом 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55), а також п. п. 12.4, 13.6, 13.7, 13.8 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, затвердженої наказом ДСА України № 173 від 17.12.2013 року із змінами.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд.
Однак, засуджений ОСОБА_4 в порушення п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК свою касаційну скаргу адресував у Верховний суд України.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 429 КПК залишення касаційної скарги без руху або її повернення не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на касаційне оскарження.
Слід зазначити, що відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» скаржник має право на отримання безоплатної вторинної допомоги, в тому числі для складення документів процесуального характеру.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Старобільського районного суду Луганської області від 14 січня 2019 року та ухвалу Луганського апеляційного суду від 07 листопада 2019 року стосовно нього залишити без руху та встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3