ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2622/19

17 грудня 2019 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Золотолин Костопільського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:
23 серпня 2019 року близько 21 години ОСОБА_5 , знаходячись по місцю свого проживання по АДРЕСА_1 , в ході словесної суперечки з дружиною ОСОБА_7 , умисно наніс останній не менше одного удару кулаком правої руки в область обличчя, після чого наніс не менше одного удару кулаком правої руки в область живота, заподіявши їй тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота та наскрізного розриву брижі тонкого кишківника в ділянці ілео-цекального кута з ушкодженнями брижових вен та артерій, що супроводжувалася вираженою внутрішньо¬черевною кровотечею та призвела до масивної крововтрати. Зазначена травма живота була небезпечною в момент спричинення і за цією ознакою за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. В результаті отриманих тілесних ушкоджень, а саме закритої тупої травми живота у вигляді ушкоджень брижі тонкого кишківника з розривами брижових вен та артерій, що супроводжувалася вираженою внутрішньо-зевною кровотечею та призвела до масивної крововтрати, ОСОБА_7 померла.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в скоєному злочині визнав повністю, щодо фактичних обставин справи не заперечував, щиро кається в скоєному.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема потерпілий ОСОБА_4 показав, що йому повідомили про смерть матері від ударів, які наніс їй обвинувачений. Раніше в його присутності обвинувачений наносив матері тілесні ушкодження. Обвинувачений вживав спиртні напої і після цього скандалив.

Свідок ОСОБА_8 показав, що напередодні бачив обвинуваченого з дружиною біля магазину. Там вони домовилися, що свідок наступного дня допоможе обвинуваченому заготовляти дрова. Зранку приблизно в 5 год 30 хв. він пришов до обвинуваченого і в літній кухні побачив на підлозі неживу ОСОБА_7 . На її обличчі він бачив синці. Обвинувачений намагався робити їй штучне дихання, проте, це позитивних наслідків не дало.

Свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судовому засіданні показали, що раніше були свідками того як обвинувачений неодноразово бив свою дружину ОСОБА_7 .

Згідно протоколу огляду місця події від 24.08.2019 р. (а.с. 28-29) при огляді домогосподарства по АДРЕСА_1 було виявлено тіло ОСОБА_7 без ознак життя.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 456 від 16.09.2019 (а.с.15-19) на тілі ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми живота та наскрізного розриву брижі тонкого кишківника в ділянці ілео-цекального кута з ушкодженнями брижових вен та артерій, що супроводжувалася вираженою внутрішньо-черевною кровотечею та призвела до масивної крововтрати.

Вказані тілесні ушкодження виникли від не менше ніж одноразового досить значного за силою травматичного впливу тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, який діяв за механізмом стиснення у напрямку спереду-дозаду з місцем прикладання сили в ділянці передньої поверхні живота; загалом такого характеру ушкодження живота могли утворитись при його стисканні із значною силою коліном (стопою) людини чи іншим тупим предметом або при сильному ударі в дану ділянку і не властива для падіння з висоти власного росту на площину. Зазначена травма живота була небезпечною в момент спричинення і за цією ознакою за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень, а саме закритої тупої травми живота у вигляді ушкоджень брижі тонкого кишківника з розривами брижових вен та артерій, що супроводжувалася вираженою внутрішньо-черевною кровотечею та призвела до масивної крововтрати, яка і стала безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 .

Між отриманою ОСОБА_7 закритою травмою живота і настанням її смерті існує прямий причинно наслідковий зв`язок.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 184/19 від 04.09.2019 р. (а.с. 134-137) ОСОБА_5 на момент вчинення інкримінованого йому діяння психічними захворюваннями не страждав, у тимчасово-хворобливому стані не знаходився, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час він також психічними захворюваннями не страждає. Застосуванню примусових заходів медичного характеру не потребує.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_5 умисно наніс потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент спричинення, від яких наступила смерть ОСОБА_7 і кваліфікує його дії за ч.2 ст.121 КК України.

При обраннi мiри покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, призначивши йому пов`язаний з такою ізоляцією вид покарання за вчинений ним злочин в межах мінімальної санкції ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки, саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 371, 374, 375 КПК України, ст. 121 КК України суд
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на сім років.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання з 24 серпня 2019 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попереднім у виді тримання під вартою.

Речові докази (а.с. 150) знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1