Справа №710/1150/19
Провадження №1кп/690/81/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2019 року Ватутінський міський суд Черкаської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань приміщення суду в м. Ватутіне кримінальне провадження №0000324, внесене 31.07.2019 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань (справа №710/1150/19) по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шполи Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , та проживає: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , раніше не судимого,
-у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 289 КК України,
в с т а н о в и в:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_4 30.07.2019 р. близько 02 години, перебуваючи на вул. Центральна в с. Соболівка Шполянського району Черкаської області, знаходячись на прилеглій території до будинковолодіння №7, шляхом вільного доступу, умисно, таємно, незаконно заволодів автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку експерта № 8/529 від 23.08.2019 р. становить 21 417 грн. 60 коп., законним володільцем якого є ОСОБА_5 .
Судом дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.
Обвинувачений свою винуватість в інкримінованому йому злочині і встановлені фактичні обставини його вчинення, як вони пред`явлені в обвинуваченні, визнав повністю та беззаперечно і надав наступні покази. Зазначив, що часто приїжджає до с. Соболівка та звернув увагу, що автомобіль ВАЗ 21061 СК, реєстрація якого не Черкаська, стояв тривали час нерухомо у вигіні біля дороги по вулиці Центральна в цьому селі, при цьому він був відчинений, багажник притулений цеглою, був не на ходу. 30 липня 2019 вночі після 1 год. вертався з клубу в с. Товмач зі знайомим ОСОБА_8 , якому повідомив, що купив цей автомобіль, та за його допомогою шляхом буксирування перетягнув його до вул.. Лебединська в м. Шпола біля молокозаводу. Зазначив, що автомобіль був несправний, його двері були відкриті. Наступного дня почав з`ясовувати кому належить цей транспортний засіб, і коли знайшов телефон потерпілого, одразу йому зателефонував та зізнався що це він його відбуксирував, оскільки вважав, що автомобіль не мав власника. В подальшому з метою відшкодування збитків придбав ОСОБА_5 інший транспортний засіб та потерпілий написав йому розписку, що він до нього жодних претензій не має. Щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину.
Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що влітку на початку липня 2019 р. їхав на автомобілі ВАЗ 21061 СК, який він придбав за довіреністю, в с. Соболівка до свого тестя, ОСОБА_9 , та обламався, його відбуксирували та залишили автомобіль на вигіні приблизно за 8 метрів до будинковолодіння №7 по вул.. Центральна в с. Соболівка. Дійсно, його автомобіль був несправним, близько місяця простояв на одному місці, він його не зачиняв, а багажник був закладений цеглою, оскільки хотів у подальшому його відремонтувати. Обвинувачений йому зателефонував на другий чи третій день та повідомив, що дійсно він його відбуксирував до м. Шпола, оскільки думав що автомобіль покинутий. В подальшому ОСОБА_4 придбав йому інший автомобіль, а тому на даний час не має до нього жодних матеріальних та моральних претензій.
Відповідно до ч.3ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Виходячи з аналізу та оцінки показань учасників судового провадження, суд вважає доведеним обвинувачення та правову кваліфікацію вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, зокрема незаконного заволодіння транспортним засобом, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.
Прокурор у судових дебатах при призначенні міри покарання просив врахувати пом`якшуючі обставини, особу обвинуваченого, та з урахуванням яких застосувати обвинуваченому за ч. 1 ст. 289 КК України покарання у виді обмеження волі строком на три роки із застосуванням ст. 75 КК України, визначивши йому однорічний іспитовий строк, при цьому вирішити питання про долю речових доказів та віднести за рахунок обвинуваченого витрати на експертизу.
Потерпілий ОСОБА_5 , у судових дебатах щодо міри покарання обвинуваченому покладався на думку прокурора.
Обвинувачений у судових дебатах та останньому слові свою вину у вчиненні умисного злочину визнав, щиро розкаявся, погодився із позицією прокурора.
Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, особу обвинуваченого, який не працює, одружений, на утриманні має двох малолітніх дітей та дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до вчиненого.
Пом`якшуючими покарання обставинами суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку, що передбачено ч.1 ст.66 КК України.
Обтяжуючих покарання обставин згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
Згідно висновку досудової доповіді відносно ОСОБА_4 орган пробації на підставі інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, середю ймовірність вчинення ним повторного правопорушення, вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить великої небезпеки для суспільства. При цьому, якщо суд дійде до висновку про можливість його звільнення від відбування покарання вважали доцільним покласти на нього додатково обов`язку, передбаченого п.3 ч.3 ст. 76 КК України.
Крім того, суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, та вимоги ч.2 ст.50 КК України, якою передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , з урахуванням даних про його особу, доведеності його вини у вчиненому злочині середньої тяжкості, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що мета покарання, передбачена ч.ч. 2, 3 ст. 50 КК України, може бути досягнута при призначенні міри покарання в межах мінімальної санкції ч.1 ст. 289 КК України у виді обмеження волі, та з урахуванням обставин справи та особи винного, наявності двох пом`якшуючих обставин, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі без відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України з покладанням на нього, як основних, так і додаткових обов`язків, передбачених ст.76 цього Кодексу.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Оскільки в справі проводилась судова експертиза, а тому її вартість згідно ч. 2 ст. 124 КПК України в сумі 785 грн. 05 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді трьох років обмеження волі.
Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо протягом однорічного іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом основні та додаткові обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави витрати на проведення судової експертизи №8/529 від 23.08.2019 р. в розмірі 785 грн. (сімсот вісімдесят п`ять гривень) 05 коп.
Речовий доказ автомобіль ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового тримання Шполянського ВП СВП ГУНП в Черкаській області - повернути законному володільцю, ОСОБА_5 .
Речові докази 3 папілярних візерунки, які передані до кімнати речових доказів Шполянського ВП СВП ГУНП в Черкаській області залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1