Справа № 489/4516/19
Провадження № 1-кп/487/705/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.08.2019 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі колегії суддів:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000064 від 07.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
На розгляд до Заводського районного суду міста Миколаєва, відповідно до ухвали Миколаївського апеляційного суду, надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідування за №0000064 від 07.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів з визначенням розміру застави та покладенням відповідних обов`язків.
Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Крім того, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді, виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, посилаючись на те, що судовий розгляд не розпочався, особу обвинуваченого та наявність ризиків, передбачених ч. 1 п.1, 3, 5 ст.177 КПК України, які продовжують існувати до теперішнього часу, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення, у зв`язку з чим інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам, що унеможливлює їх застосування до ОСОБА_6 ..
У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 звертала увагу суду на необгрунтованість продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При цьому наголошувала на невідповідності даного клопотання вимогам ст.315 КПК України, якою не передбачено можливості під час підготовчого судового засідання продовження строку дії запобіжного заходу. Посилаючись на сталі соціальні зв`язки обвинуваченого, необхідність здійснення догляду за хворими батьками, просила зміти ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтримали клопотання прокурора.
Потерпілий ОСОБА_8 вважав за можливе змінити раніше обраний запобіжний захід обвинуваченому на домашній арешт.
Суд, заслухавши думку сторін кримінального провадження, потерпілих, приходить до наступного.
Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді від 12.03.2019 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави та покладенням відповідних обов`язків, який було продовжено строком до 28.08.2019 року.
На даний час судовий розгляд по справі не розпочато.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Так, запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.
Дослідивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст..177 ч.1 п.п.1,3,5 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачений, усвідомлюючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст.149 ч.2 КК України, йому загрожує покарання до 12 років позбавлення волі, з метою його уникнення, може переховуватися від суду. Крім того, оскільки розгляд справи в суді ще не розпочато ОСОБА_6 може незаконно вплинути на потерпілих та свідків по кримінальному провадженню, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу, суд враховує особу обвинуваченого, який має на утриманні малолітню дитину, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, крім того офіційно не працевлаштований, згідно витягу з бази даних "Відомості про осіб, що перетнули державний кордон України" здійснював короткочасні виїзди до Російської Федерації, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Крім того суд приймає до уваги, що тяжкість обвинувачення у сукупності з вищезазначеними даними щодо особи обвинуваченого, може бути прийнята за підставу тримання під вартою на початковій стадії судового розгляду, що узгоджується з сталою практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Цеєлєвський проти Польщі» від 04.05.2006 року та «Бєлозьоров проти Росії» від 15.10.2015 року
З урахуванням встановленого колегія суддів вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти існуючим ризикам передбачених ст..177 ч.1 п.п.1,3,5 КПК України, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Таким чином, з метою забезпечення безперервного розгляду провадження в суді та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, при цьому, вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяють застосувати у відношенні нього вказаний вид запобіжного заходу, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
При цьому, враховуючи, що діючими нормами КПК України не передбачено порядку визначення розміру застави під час вирішення питання про продовження строку застосування запобіжного заходу, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання в цій частині.

Керуючись ст.ст. 177,183,331 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Підготовче судове засідання в кримінальному провадженні №0000064 від 07.03.2018 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.149 КК України відкласти на 17.09.2019 року о 11:00. год.
В підготовче судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілих.
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити частково.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утриманням в СІЗО м. Миколаєва на 60 днів до 25.10.2019 року.
Копію ухвали надіслати начальнику СІЗО м. Миколаєва.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали буде оголошено 28.08.2019 року о 08:00 год..

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2