Справа № 366/2096/19
№ 1-кп/366/174/19
В И Р О К
іменем України

09 грудня 2019 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

За участю учасників кримінального провадження:

прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4 ,

захисника- ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальне провадження №0000095 від 10 червня 2019 р. про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, українця, гр.України, освіта середня,одружений, на утриманні одна малолітня дитина 3 роки, працює в ТОВ »Орманбуд» майстром, не судимий в порядку ст. 89 КК України, зареєстрований в АДРЕСА_1 ,фактично проживає в АДРЕСА_2 , у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 369 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.08. 2019 року до Іванківського районного суду від Військової прокуратури Київського гарнізону надійшли матеріали кримінального провадження №0000095 від 10 червня 2019 р., про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 369 КК України,з Угодою про визнання винуватості від 23.08. 2019 року, укладеною між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону капітаном юстиції ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що формулювання обвинувачення полягає в наступному, а саме: що 12.08.2019 о 18 год. 54 хв., ОСОБА_4 , рухаючись в службовому автомобілі відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 21230 д.н.з НОМЕР_1 разом із ОСОБА_8 та перебуваючи поблизу кафе, за адресою: АДРЕСА_3 в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. З, 22 Закону України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, надав ОСОБА_8 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів у сумі 1500 гривень за невжиття ним заходів щодо запобігання правопорушенням на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_4 шляхом здійсненням управління та керування оперативно-службовою діяльністю зазначеного підрозділу на користь ОСОБА_4 у формі не виставлення прикордонних нарядів в місцях викрадення ОСОБА_4 лісу з території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.1 ст. 369 КК України,як надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Під час досудового слідства 23.08.2019 року між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону капітаном юстиції ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була укладена Угода про визнання винуватості.

Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України. Угода про визнання винуватості, містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 369 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369КК України, узгоджують вид і розмір покарання: за ч.1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,що становить 10200 грн.

Сторони розуміють наслідки ст. ст. 394,424 КПК України та наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст. 476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом. ( ст. 389-1 КК України).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_5 просив угоду затвердити.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України. Санкція ч.1 ст. 369 КК України передбачає відповідальність у виді штрафу від 500 до 750 н.м.доходів громадян або обмеження волі на строк від 2-х до 4 х років,або позбавлення волі від 2-х до 4-х років. Отже, вказаний злочини, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочинів СЕРЕДНЬОЇ тяжкості.

Потерпілих від злочину немає.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч.7 ст.474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473, 474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на її основі може бути ухвалений вирок, постільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того, суд бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості кримінального правопорушення та характеристиці особи обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дитину, працює.

Тому слід затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_10 та прокурором військової прокуратури Київського гарнізону капітаном юстиції ОСОБА_7 та призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Міра запобіжного заходу не обиралася.

Речові докази:
-Мобільний телефон марки «Iphone-4»3 IMEI: НОМЕР_2 , в якому знаходилася сім-карта з абонентським номером НОМЕР_3 , банківську кредитну картку з № НОМЕР_4 ,які приєднано до кримінального провадження № 0000095 від 10.06.2019 та знаходиться на зберіганні в Військовій прокуратурі Київського гарнізону,-повернути власнику ОСОБА_4
- Грошові кошти в сумі 1500 грн. номіналом одна купюра п`ятсот гривень з серійним номером Л34719528 та п`ять купюр номіналом по двісті гривень з наступними серійними номерами: ТЖ9067088; УА3207690; ВЦ2914134; СБ7044855; ХД4658132, які є предметом злочину та які зберігаються у кримінальному провадженні № 0000095 від 10.06.2019 та знаходиться на зберіганні в Військовій прокуратурі Київського гарнізону,-обернути у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду, укладену 23 серпня 2019 року між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону капітаном юстиції ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання винуватості ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України в кримінальному провадженні №0000095, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 10 червня 2019 р.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 369 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200(Десять тисяч двісті)грн.

Речові докази:

-Мобільний телефон марки «Iphone-4»3 IMEI: НОМЕР_2 , в якому знаходилася сім-карта з абонентським номером НОМЕР_3 , банківську кредитну картку з № НОМЕР_4 , які приєднано до кримінального провадження № 0000095 від 10.06.2019 та знаходиться на зберіганні в Військовій прокуратурі Київського гарнізону,-повернути власнику ОСОБА_4
- Грошові кошти в сумі 1500 грн. номіналом: одна купюра п`ятсот гривень з серійним номером Л34719528 та п`ять купюр номіналом по двісті гривень з наступними серійними номерами: ТЖ9067088; УА3207690; ВЦ2914134; СБ7044855; ХД4658132, які є предметом злочину та які зберігаються у кримінальному провадженні № 0000095 від 10.06.2019 та знаходиться на зберіганні в Військовій прокуратурі Київського гарнізону,-обернути у дохід держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга обвинуваченим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, а в разі її подання- після прийняття рішення Київським апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1