У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2019 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Одеської області, яка полягає у не вчиненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити передбачений законом строк у кримінальному провадженні № 0000002 від 03.01.2013 року.

Учасники процесу:
потерпілий - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність прокурора Одеської області, яка полягає у не вчиненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити передбачений законом строк у кримінальному провадженні № 0000002 від 03.01.2013 року.

В обґрунтуванні скарги ОСОБА_3 посилається на те, що 05 листопада 2019 року він на особистому прийомі в прокурора Одеської області звернувся із клопотанням про вручення повідомлення про підозру ОСОБА_4 , про зобов`язання скласти обвинувальний акт та направити його до суду для прийняття остаточного рішення по справі.

23 листопада 2019 року ОСОБА_5 отримав поштовим відправленням лист за підписом прокурора Одеської області ОСОБА_6 , із якого вбачається, що повідомлення про підозру вручається за наявності підстав передбачених ст. 276 КПК України, та за наявності достатніх доказів, на даний час таких доказів не встановлено.

З урахуванням вище викладеного, ОСОБА_5 просить визнати дії прокурора Одеської області незаконними та зобов`язати вчинити дії передбачені ст. 276 КПК України.

Позиція учасників судового розгляду.
Прокурор до судового засідання не з`явився, про час дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, та його неявка не перешкоджає розгляду.

Потерпілий підтримав вимоги скарги, просив її задовольнити.

Положення закону, якими керувався слідчий суддя при вирішенні скарги.
Кримінальний процесуальний кодекс
Стаття 303. Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження

1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

Стаття 276. Випадки повідомлення про підозру
1. Повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках:
1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення;
2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів;
3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
2. У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа (особа, якій законом надано право здійснювати затримання) зобов`язані невідкладно повідомити підозрюваному про його права, передбачені статтею 42 цього Кодексу.
3. Після повідомлення про права слідчий, прокурор або інша уповноважена службова особа на прохання підозрюваного зобов`язані детально роз`яснити кожне із зазначених прав.
Стаття 278. Вручення письмового повідомлення про підозру
1. Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
2. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання.
3. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню.
4. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Стаття 113. Поняття процесуальних строків
1. Процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
2. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Стаття 115. Обчислення процесуальних строків
1. Строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію.
2. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години.
Стаття 307. Рішення слідчого судді за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування
1. За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
2. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
1-1) скасування повідомлення про підозру;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.

Мотиви, із яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.
Як встановлено під час судового засідання, кримінальне провадження №0000002 від 03.01.2013 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинене кримінальне правопорушення.

На даний час, підслідність досудового розслідування кримінального провадження №0000002 від 03.01.2013 року визначено за Державним бюро розслідувань.

Згідно із Узагальненням "Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування" бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

У даному разі слідчий суддя не може погодитися із посиланнями потерпілого на те, що у діях прокурора Одеської області вбачаються ознаки бездіяльності, так як у ст. 276 КПК України не визначено строк протягом якого повинно бути вручене повідомлення про підозру. Крім цього, прокурор області не зобов`язаний вручати повідомлення про підозру будь-яким іншим особам, окрім як щодо окремої категорії осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, вказаних у ст. ст. 8, 9 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні та Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмежене. Ці обмеження повинні мати законну мету і бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Після ознайомлення із матеріалами скарги, слідчий суддя прийшов до висновку, що справді в даному разі потерпілий оскаржує саме невручення повідомлення про підозру прокурором Одеської області, в той же час, стороною обвинувачення наразі не встановлено необхідних і достатніх доказів для пред`явлення підозри особам. Більше того, чинний кримінальний процесуальний кодекс не надає права потерпілому оскаржувати бездіяльність прокурора яка полягає у неврученні повідомлення про підозру, окрім як у випадках, коли строк повідомлення про підозру чітко зазначений в законі, тобто після затримання особи в порядку ст. 208 КПК України. Прокурор у своїй діяльності є самостійним.

Таким чином, під час судового розгляду, слідчим суддею не встановлено такої бездіяльності прокурора, яка б порушувала права, свободи чи законні інтереси осіб у кримінальному провадженні, а тому скарга задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 2, 9, 303-309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
У задоволені скарги потерпілого ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Одеської області, яка полягає у не вчиненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити передбачений законом строк у кримінальному провадженні № 0000002 від 03.01.2013 року відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

04.12.2019