У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2019 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
скаржника ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка скаргу ОСОБА_3 на відмову прокурора Жмеринської місцевої прокуратури внести відомості про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

07 червня 2019 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду із скаргою на відмову прокурора Жмеринської місцевої прокуратури внести відомості про злочин, вчинений керівником СВ Жмеринського ВП ГУНП ОСОБА_5 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань, які викладені в заяві ОСОБА_3 від 06 червня 2019, у якій просить зобов`язати прокурора Жмеринської місцевої прокуратури внести його заяву в ЄРДР.
Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав свої вимоги, звернувши увагу суду на практику вирішення подібних спорів як в межах даного суду, так і в Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Прокурор Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_4 проти задоволення скарги заперечила, посилаючись на те, що Жмеринською місцевою прокуратурою не було відмовлено ОСОБА_3 у внесенні заяви про злочин до ЄРДР, а направлено заяву останнього від 06.06.2019 для проведення перевірки за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Хмельницький, так як відомості, викладені в заяві про злочин, стосувалися керівництва Жмеринського відділу поліції. Дії Жмеринської місцевої прокуратури відповідають положенням ст. 214 КПК України.
Заслухавши учасників розгляду справи, дослідивши матеріали скарги ОСОБА_3 , вважаю за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 з огляду на таке.
Встановлено, що 06.06.2019 ОСОБА_3 до Жмеринської місцевої прокуратури подано заяву про злочин. У заяві викладено посилання на те, що після чергового скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження в межах кримінального провадження, внесеного до ЄДРСР за №0000047 від 29.06.2017, обов`язок організації досудового розслідування було покладено на начальника СВ Жмеринського ВП ГУНП ОСОБА_5 , який самоусунувся від виконання своїх службових обов`язків, таким чином вчиняючи дії, що підпадають під ознаки складу злочину, передбаченого ст. 367 КК України службова недбалість, та (або) ст. 364 КК України зловживання службовим становищем. Надалі у скарзі ОСОБА_3 просить невідкладно внести його заяву про злочин до ЄРДР, а вже після того відправляти її за призначенням.
Жмеринською місцевою прокуратурою повідомлено ОСОБА_3 про те, що його заяву від 06.06.2019 направлено за належністю до Територіального управління Державного бюро розслідувань в м. Хмельницький для перевірки. Зобов`язано повідомити заявника про результати перевірки у встановлений законом строк.
Відповідно до частини першої статті 214 КПК України та Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого Наказом Генерального прокурора України від 17 серпня 2012 року № 69 слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. А також частина перша статті 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони при досудовому розслідуванні.
Виходячи із змісту частини першої статті 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Аналізуючи норми статей 214, 303 КПК України, які свідчать про те, що предметом судового контролю судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінального правопорушення.
Слідчий суддя визначає, що за ненаведення у заяві ОСОБА_3 від 06.06.2019 об`єктивних відомостей, що можуть свідчити про вчинення вказаною ним службовою особою будь-якого кримінального правопорушення, якими не є довільні посилання на норми Загальної частини Кримінального кодексу України, що не визначають склад злочину. Стосовно службових злочинів, передбачених ст.ст.364, 367 КК України, за спеціальним суб`єктом відповідальності, заявником не вказано про спричинення йому визначеної диспозицією цих норм та приміткою ст.364 КК України істотної шкоди, яка вважається такою, якщо вона в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Іншого визначення істотної шкоди щодо цих кримінальних правопорушень чинними положеннями Кримінального кодексу України не передбачено. Викладені заявником відомості не містять ознак складу інших кримінальних правопорушень, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України. Відтак, відповідних обставин, що можуть свідчити про вчинення саме кримінального правопорушення, короткий виклад яких підлягає обов`язковому зазначенню у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, заявником ОСОБА_3 у власній заяві від 06.06.2019 належно не наведено, а самостійне їх викладення реєстратором Реєстру на власний розсуд законом не передбачено.
Отже, особа, яка подала скаргу, не зазначає у своїй заяві про злочин тих об`єктивних даних, які дійсно (відповідно до кримінального закону) свідчать про ознаки вказаних ним злочинів, грунтує свої доводи на припущеннях, власному трактуванні закону, а відтак не вбачається порушення закону та підстав для внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, про які вказує ОСОБА_3 у своїй скарзі.
Жмеринською місцевої прокуратурою було надіслано заяву ОСОБА_3 до Територіального управління ДБР, до компетенції якого входить організація проведення повного, об`єктивного та всебічного розслідування злочинів щодо порушення прав людини під час роботи правоохоронних органів, що в даному конкретному випадку свідчить про намір всебічно вивчити ситуацію, що склалася, та по закінченню перевірки прийняти законне рішення.
Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини (Рішення Суду "Артіко проти Італії" (Artico c. Italie) від 13 травня 1980), не гарантується захист теоретичних і ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.
Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
З урахуванням викладеного вище, підстави для зобов`язання Жмеринської місцевої прокуратури виконати вимоги частини першої статті 214 КПК України, внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР за заявою ОСОБА_3 відсутні.
Керуючись статтями 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на відмову прокурора Жмеринської місцевої прокуратури внести відомості про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.
Ухвала слідчого судді остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя