Провадження № 1-кп/643/35/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2019 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, працюючої інженером ХДКМБ № 25, не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шахрайським шляхом, а саме шляхом обману та зловживання довірою, переслідуючи корисливий мотив, та мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, користуючись тривалими дружніми стосунками з ОСОБА_7 , знаючи, що в неї є грошові заощадження, в жовтні 2013 року, звернулась до останньої з пропозицією їх вигідного вкладення, а саме позичити гроші у сумі 1 000 доларів США начебто для їх спільної знайомої ОСОБА_8 під 33 % за два тижні, за умови, що вона за свою пропозицію буде отримувати 23%, а ОСОБА_7 10%, чим ввела останню в оману. На пропозицію ОСОБА_6 , ОСОБА_7 погодилася, та в жовтні 2013 року, точної дати в ході слідства встановити не виявилось можливим, знаходячись за місцем свого мешкання в кв. АДРЕСА_3 , передала ОСОБА_6 вищевказану суму грошей, та за їх попередньою домовленістю, регулярно отримувала від неї гроші, які ОСОБА_6 видавала за відсотки, нібито виплачені ОСОБА_8 , чим увійшла до ОСОБА_7 в довіру, переконавши у сумлінності своїх намірів.

У період з листопада по грудень 2013 року, точних дат в ході слідства встановити не виявилось можливим, ОСОБА_6 позичила у ОСОБА_7 для ОСОБА_8 ще 4 000 долларів США під ті ж самі відсотки і на тих же умовах, продовжуючи вводити ОСОБА_7 в оману, сплачуючи відсотки за позичені гроші нібито ОСОБА_8 .

Таким чином, ОСОБА_6 , використовуючи вигаданий привід для позики грошей, та зацікавивши ОСОБА_7 вигідною пропозицією, шляхом обману, та зловживання довірою у період з жовтня по 10 грудня 2013 року заволоділа грошима ОСОБА_7 у сумі 5 000 доларів США, та з метою продовження своїх злочинних дій і подальшого отримання грошових коштів від ОСОБА_7 , з грошей, отриманих від останньої, які фактично знаходились в її розпорядженні, за вказаний період часу, сплатила ОСОБА_7 1400 доларів США, продовжуючи видавати їх за відсотки сплачені ОСОБА_8 , спричинивши ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 3600 доларів США, що за курсом НБУ станом на жовтень-листопад 2013 року в середньому склало 28 774,80 гривень.

ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заволодінння чужим майном шахрайським шляхом, та вводити ОСОБА_7 , в оману щодо позики грошей нібито для їх приятельниці ОСОБА_8 , 10 грудня 2013 року знову звернулася до ОСОБА_7 з пропозицією позичити ОСОБА_8 10 000 доларів США для розвитку бізнесу останньої, але вже під 7,5 % до 10.07.2015 р., переконавши ОСОБА_7 у сумлінності своїх намірів, та в порядності ОСОБА_8 , яка вже позичала у неї гроші, та вчасно повертала борг, чим ввела ОСОБА_7 в оману.

Так, 10.12.2013 р., в денний час, знаходячись за місцем свого мешкання, за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 , будучи впевненою у сумлінності намірів ОСОБА_6 , яка перед цим вже позичала гроші для ОСОБА_8 , та вчасно виплачувала відсотки, усвідомлюючи, що передає гроші для розвитку бізнесу ОСОБА_8 , передала ОСОБА_6 10 000 долларів США, що за курсом НБУ станом на 10.12.2013 р. склало 79 930 гривень. При цьому, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що фактично повертати гроші ОСОБА_7 не буде, просила ОСОБА_7 виплачувати відсотки починаючи з березня 2014 року, мотивуючи тим, що саме з березня 2014 р. бізнес ОСОБА_8 тільки почне працювати, на що ОСОБА_7 , дала свою згоду.

18 січня 2014 р. ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману, та зловживанням довірою, вводячи ОСОБА_7 в оману, знову звернулася до неї з проханням позичити ще 1 000 доларів США для ОСОБА_8 під тіж самі відсотки, мотивуючи тим, що ОСОБА_8 не вистачило грошей, які вона позичала раніше для відкриття бізнесу, переконуючи, що з березня 2014 року ОСОБА_8 почне повертати борг.

Цього ж дня, в денний час, ОСОБА_7 , усвідомлюючи те, що позичає гроші для розвитку бізнесу ОСОБА_8 , та повністю довіряючи ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання в кв. АДРЕСА_3 , передала ОСОБА_6 1000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.01.2014 р. склало 7 993 гривень.

14.02.2014 р. ОСОБА_6 , продовжуючи вводити ОСОБА_7 в оману щодо не існуючого бізнесу ОСОБА_8 , якій нібито не вистачало коштів для відкриття бізнесу, переконуючи, що з березня 2014 року бізнес ОСОБА_8 почне працювати і вона стане повертати борг, умовила ОСОБА_7 передати для ОСОБА_8 свої золоті прикраси.

Так, 14 лютого 2014 року, в денний час, ОСОБА_7 , довіряючи ОСОБА_6 , та усвідомлюючи, що свої золоті прикраси передає ОСОБА_8 для розвитку бізнесу, будучи впевненою в сумлінності намірів ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання в кв. АДРЕСА_3 , передала останній браслет із золота 585 проби з 6 каменями діамантів, вагою 13,37 грам, вартістю 5080,60 гривень, та золотий ланцюг 585 проби вагою 38 ,99 грамів, вартістю 14 816,20 гривень, а всього на загальну суму 19 896,80 гривень.

За домовленістю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 остання повинна була повертати гроші і передавати їх від ОСОБА_8 з 10 березня 2014 року, та повернути весь борг у суммі 16 000 доларів США і золоті прикраси ОСОБА_7 до 10 липня 2014 року.

Так, ОСОБА_6 у період з жовтня 2013 р. по лютий 2014 р., шляхом обману, та зловживання довірою, під вигаданим приводом розвитку бізнеса ОСОБА_8 заволоділа грошима ОСОБА_7 та її золотими прикрасами.

Після цього, ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, переслідуючи корисливий мотив, та мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, фактично володіючи золотими прикрасами ОСОБА_7 , протягом 2014 року особисто закладала їх під заставу до ломбарду, отримуючи грошові кредити, які витрачала на власні потреби, хоча мала реальну можливість повернути ОСОБА_7 її золоті прикраси. Не маючи наміру повертати майно потерпілій, ОСОБА_6 позбулася ланцюга, та браслета ОСОБА_7 , розпорядившись ними на власний розсуд.

Крім того, за попередньою домовленістю повертати гроші ОСОБА_7 з березня 2014 року, ОСОБА_6 не стала. Після висловлювання ОСОБА_7 намірів зустрітися з ОСОБА_8 для обговорення строків повернення боргу, ОСОБА_6 , побоюючись бути викритою, з метою маскування своєї злочинної діяльності, фактично маючи в своєму розпорядженні гроші потерпілої, частково і періодично повертала ОСОБА_7 невеликі суми грошей, які видавала нібито за борг, повернутий ОСОБА_8 , переконуючи в сумлінності своїх намірів, чим вводила потерпілу в оману. Так, у період з 09.04.2014 року по 18.07.2014 р. включно, ОСОБА_6 з грошей ОСОБА_7 , повернула останній 4 310 доларів США, а всього повернула 5710 доларів США, видаваючи їх нібито за грошовий борг, повернутий ОСОБА_8 . Так, маючи можливість, та не маючи наміру повертати останню сумму боргу у сумі 10 290 доларів США, та золоті прикраси ОСОБА_7 , ОСОБА_6 розпорядилась ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 шляхом обману, та зловживання довірою заволоділа грошовими коштами ОСОБА_7 на суму 10 290 доларів США, що за курсом НБУ станом на 18.07.2014 р. (11,6491 за 1 доллар США) склало 119 869 гривень, а також золотими прикрасами на суму 19 896,80 гривень, чим спричинила потерпілій значну матеріальну шкоду на загальну суму 139 765,80 гривень.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, що завдало значної шкоди потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення її від кримінальної відповідальності, посилаючись на те, що з часу скоєння інкримінованого їй злочину минуло більше п*яти років. Крім того, зазначила, що їй зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 49 КК України. Клопотання підтримав захисник обвинуваченої. Також, обвинувачена та її захисник просили одночасно з закриттям провадження по справі скасувати арешт з належного ОСОБА_6 автомобілю Peugeot 206, р.н. НОМЕР_1 ( 2006 р.в. ), накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2015 року.

Прокурор та представник потерпілої в судовому засіданні не заперечували проти закриття кримінального провадження, але заперечували проти скасування арешту на автомобіль, з огляду на заявлений потерпілою цивільний позов. Потерпіла заперечувала проти задоволення клопотання в повному обсязі.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши представлені суду матеріали, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, що завдало значної шкоди потерпілому.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минули п*ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Ч.2 ст. 190 КК України є злочином середньої тяжкості відповідно до ч.3 ст. 12 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п*яти років.

Злочин вчинено обвинуваченою в період часу з жовтня 2013 року по лютий 2014 року, ОСОБА_6 від слідства або суду не ухилялася, а відтак, вона підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв*язку з закінченням строків давності, а кримінальне провадження - закриттю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд також задовольняє клопотання обвинуваченої в частині скасування арешту на належний ОСОБА_6 автомобіль Peugeot 206, р.н. НОМЕР_1 ( 2006 р.в. ), накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2015 року. Так, відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом, непризначення судом покарання у вигляді конфіскації майна, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Суд залишає цивільні позови потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, та цивільний позов ПТ «Ломбард «Любий друже», Даниленко і компанія» про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої злочином, без розгляду, у зв*язку з закриттям провадження по справі та роз*яснює потерпілим їх право звернутися до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд закриває кримінальне провадження, відповідно, залишає цивільні позови без розгляду, а, відтак, знімає арешт з майна обвинуваченої.

При цьому, заперечення прокурора, представника потерпілої, потерпілої проти скасування арешту з майна, висновків суду не спростовують, оскільки потерпіла ОСОБА_7 має право одночасно з пред*явленням позову в порядку цивільного судочинства, звернутися до суду з заявою про забезпечення позову.

Суд стягує з обвинуваченої процесуальні витрати на залучення експерта відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 284, ст.ст. 288, 395 КПК України, на підставі ст. 49 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 190 КК України - закрити.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої злочином, та цивільний позов ПТ «Ломбард «Любий друже», Даниленко і компанія» про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої злочином, залишити без розгляду. Роз*яснити потерпілим їх право звернутися до суду з аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства.

Витрати, пов*язані з залученням експерта в сумі 3693 грн. 20 коп. стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі НДЕКЦ ГУ МВСУ в Харківській області, а в сумі 615 грн. стягнути на користь держави.

Речові докази, долучені до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження, а передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 повернути законному володільцю.

Скасувати арешт з належного ОСОБА_6 автомобіля Peugeot 206, р.н. НОМЕР_1 ( 2006 р.в. ), накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 13.05.2015 року, та повернути законному володільцю.

Ухвала суду може бути оскаржена через Московський районний суд м.Харкова до Харківського Апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя