Справа № 473/3432/19
Номер провадження1-кп/473/345/2019
Категорія: ч.2 ст.185 КК України
ВИРОК
іменем України

"22" серпня 2019 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Вознесенськ Миколаївської області, громадянина України, освіта базова загальна середня, не працює, сімейний стан неодружений, на утриманні дітей не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

1. 14.06.2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт,

2. 09.11.2016 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.389, ст.71, 72, 101 КК України до 25 діб арешту, звільненого з місця відбування основного покрання 13 січня 2017 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

3.10.03.2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 03 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 01 рік,

4. 19.07.2019 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 04 років 03 місяців позбавлення волі,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

29 липня 2019 року біля 19 годин 00 хвилин в місті Вознесенську Миколаївської області обвинувачений ОСОБА_7 прибув до приміщення боксу станції технічного обслуговування автомобільного транспорту, яка розташована за адресою: вулиця Київська, 281.

Перебуваючи на законних підставах в приміщенні зазначеного боксу станції технічного обслуговування автомобільного транспорту, обвинувачений ОСОБА_7 побачив на поверхні капоту автомобіля «Volkswagen T5» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився на автомобільному підйомнику, мобільний телефон моделі «Samsung A500H DUOS» вартістю 3500 гривень, який був залишений потерпілим та належав потерпілому ОСОБА_5 ..

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення даного мобільного телефону.

Реалізуючи свій умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, обвинувачений ОСОБА_7 , таємно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, викрав зазначений мобільний телефон моделі «Samsung A500H DUOS» вартістю 3500 гривень, який належав потерпілому ОСОБА_5 з поверхні капоту транспортного засобу автомобіля «Volkswagen T5» державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та розпорядився викраденим чужим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3500 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_7 .

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину повністю у вчиненні даного злочину та підтвердив вчинення ним даного злочину при викладених вище обставинах. Він погодився з видом та вартістю мобільного телефону потерпілого ОСОБА_5 , яким він заволодів шляхом його таємного викрадення під час його перебування на законних підставах в приміщенні боксу станції технічного обслуговування автомобільного транспорту, яка розташована за адресою: вулиця Київська, 281, який мав місце 29 липня 2019 року біля 19 годин 00 хвилин.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_7 .

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_7 , суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

22 серпня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 укладено угоду про примирення, на підставі ст.ст. 468, 469, 471, КПК України, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої: сторони угоди дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України. Обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину.

Сторони погоджуються, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив злочин відносно потерпілого ОСОБА_5 , передбачений ч.2 ст.185 КК України, який за ступенем тяжкості відноситься до злочину середньої тяжкості.

Сторони за угодою примирилися, та узгодили між собою покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України в виді позбавлення волі строком на 02 /два/ роки. На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, сторони просили частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2019 року, за яким обвинуваченого ОСОБА_7 було визнано винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та засуджено до 04 /чотирьох/ років 03 /трьох/ місяців позбавлення волі, і остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначити основне покарання в виді позбавлення волі строком на 05 /п`ять/ років, так як обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю вчиненого ним злочину, відшкодував завданий ним збиток та повністю усунув заподіяну ним матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення ним даного злочину відносно потерпілого ОСОБА_5 .

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Під час судового засідання судом з`ясовано у обвинуваченого ОСОБА_7 , що він цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає свою вину, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди. Також під час судового засідання судом з`ясовано у потерпілого ОСОБА_5 , шо він цілком розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.

Суд переконався у судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Встановлено, що угода про примирення може бути затверджена судом, оскільки умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, узгоджені сторонами підстави для призначення покарання, його вид та міра відповідають ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_7 злочину, та особі обвинуваченого, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань. За наявності кількох обставин, в виді щирого каяття, активного сприяння розкриттю вчиненого ним злочину, відшкодування завданого ним збитку та повного усунення заподіяної ним шкоди, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_7 суд також знаходить вірними правові підстави, визначені в угоді про примирення, та вважає за необхідне призначити основне покарання за сукупністю вироків в виді позбавлення волі, строк якого узгоджений сторонами угоди.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 376, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання в виді 02 /двох/ років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання, частково приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2019 року /справа №473/4392/17, провадження № 1-кп/473/23/2019/ та остаточно до відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначити 05 /п`ять/ років позбавлення волі.

Строк відбування основного покарання обвинуваченому ОСОБА_7 обчислювати з дня його взяття під варту, після звернення першого за датою виконання вироків Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19 липня 2019 року та 22 серпня 2019 року після набрання ними законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги на вирок можуть бути подані з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30 /тридцяти/ днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1