Справа № 307/2529/16-к
Провадження № 1-кп/307/85/19
УХВАЛА

11 червня 2019 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши клопотання потерпілої ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.122, ч.3 ст.135, ч.1 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду із клопотанням, про арешт майна у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.122, ч.3 ст.135, ч.1 ст. 296 КК України,

В обґрунтування клопотання посилається на те, що в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.122, ч.3 ст.135, ч.1 ст. 296 КК України. У межах кримінального провадження нею заявлено до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної злочином та стягнення солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на її користь 20750 (двадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 400 000 (чотириста тисяч) гривень у відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Доказами факту завдання шкоди є фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме: в період часу з 21 години 11 березня 2016 року по 02 годину 30 хвилин 12 березня 2016 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходячись у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного розпивання алкогольних напоїв, в ході сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , завдали останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з масивними підоболонковими крововиливами, забою мозку, його набряку та здавлення, перелому лівого великого ріжка під`язичної кістки з крововиливом в оточуючі м`язи шиї, що згідно висновку судово-медичної експертизи №48 від 07 квітня 2016 року, відносяться до групи тяжких тілесних ушкоджень, які потягли за собою смерть потерпілого, та крім цього залишили його у непритомному стані, не надавши ніякої допомоги, після чого ОСОБА_6 сховав тіло ОСОБА_9 у погребі надвірної споруди на території власного дворогосподарства, де труп останнього був виявлений 15 березня 2016 року близько 10-ї години. Дії обвинувачених, якими заподіяно матеріальну та моральну (немайнову) шкоду, є неправомірними і складають об`єктивну сторону кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 та ч.3 ст.135 КК України. Вважає, що розмір матеріальної шкоди у сумі 20 750 грн. є доведеним письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження і додані до позовної заяви. Розмір моральної (немайнової) шкоди також вважає доведеним, оскільки такий обґрунтовано випливає з факту порушення душевної рівноваги та спокою, її звичного способу життя, погіршення її здоров`я, як психологічного так і фізичного, та здоров`я її сім`ї, матері, істотних фізичних, душевних, психологічних страждань і переживань, вимушених негативних змін у її житті, припинення життєвих стосунків з близькою їй людиною рідним братом, особливої глибини заподіяної нам обвинуваченими душевної травми, неможливості відновлення у майбутньому порушених негативних змін у життя та особистих відносин через смерть близької їй людини внаслідок протиправних дій обвинувачених. Вважає, що розгляд клопотання про арешт майна без повідомлення обвинувачених є необхідний для уникнення можливості відчуження обвинуваченими належного їм майна у разі повідомлення їх про розгляд такого клопотання. Незастосування заходів, спрямованих на арешт майна обвинувачених, призведе до приховування та відчуження ними такого майна з метою уникнення відшкодування шкоди, враховуючи той факт, що жоден з обвинувачених вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнає та жодних намагань щодо добровільного відшкодування шкоди за весь період досудового розслідування та судового провадження не вчиняв. З огляду на викладені обставини, вважає, що необхідність арешту майна обвинувачених у кримінальному провадженні та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПУ України є доведеними.

Просить суд накласти з метою забезпечення цивільного позову арешт на нерухоме та рухоме майно, грошові кошти в будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , в межах розміру шкоди, визначеної в цивільному позові в сумі 420750 (чотириста двадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, шляхом заборони розпоряджатися таким майном.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав, посилаючись на викладені в клопотанні обставини і просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання потерпілої про накладення арешту на майно обвинувачених.

Обвинувачені та їх захисники про розгляд клопотання в порядку ч.2 ст.172 КПК України не повідомлялися.

Розглянувши клопотання суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.122, ч.3 ст.135, ч.1 ст. 296 КК України. У межах кримінального провадження нею заявлено до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної злочином та стягнення солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на її користь 20750 (двадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 400 000 (чотириста тисяч) гривень у відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п.4 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Згідно ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно ч.3 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Досліджене судом під час розгляду клопотання потерпілої про арешт майна в порядку ст.173 КПК України відповідає вимогам встановленим ст.ст.170, 171 КПК України, та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так у даному кримінальному провадженні до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з боку потерпілої заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, заподіяної злочином та стягнення солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 на її користь 20750 (двадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень у відшкодування матеріальної шкоди та 400 000 (чотириста тисяч) гривень у відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Оскільки сума позову є значною, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.170 КПК України, того факту що майно на яке просить потерпіла накласти арешт у випадку винесення обвинувального вироку по даному кримінальному провадженню стосовно обвинувачених та задоволення цивільного позову зможе забезпечити виконання вимог цивільного позову щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд вважає, що клопотання потерпілої про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 369, 370, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.3 ст.135 КК України та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.122, ч.3 ст.135, ч.1 ст. 296 КК України, - задовольнити.
Накласти з метою забезпечення цивільного позову арешт на нерухоме та рухоме майно, грошові кошти в будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , в межах розміру шкоди, визначеної в цивільному позові в сумі 420750 (чотириста двадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень, шляхом заборони розпоряджатися таким майном.

Ухвалу про накладення арешту на майно направити до Тячівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області для виконання.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено та оголошено 12 червня 2019 року.

Суддя : ОСОБА_1