справа № 489/3136/17
кримінальне провадження
№1-кп/489/83/19
УХВАЛА
Іменем України

05 липня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Красноармійськ Саратовської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вознесенськ Миколаївської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 186, ч. 2 ст.186 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

встановив:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, оскільки ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу, а саме переховування від органів досудового розслідування і суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, не зменшилися та не змінилися.

На підтвердження вказаних ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, не працює, заходів до працевлаштування не вживав, постійного джерела прибутку не має, також не має і міцних соціальних зв`язків, характеризується посередньо.
За таких обставин, на думку прокурора, обрання обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу не забезпечить ним належної поведінки з виконання процесуальних обов`язків та не наддасть можливості запобігти вказаним ризикам.
Сторона захисту в задоволенні клопотання прокурора просила відмовити та задовольнити їхнє клопотання про застосування більш м`якого запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту, у зв`язку із недоведеність заявлених прокурором ризиків через тривалість розгляду кримінального провадження, а також наявності в обвинуваченого родини, постійного місця проживання та необхідності відновлення стану здоров`я.
Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, оскільки прокурором доведено суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого на свободу.
Відповідно до положень ч. 3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду клопотання щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Залишаються ризики вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду, тобто дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, які відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, не працює, заходів до працевлаштування не вживав, постійного джерела прибутку не має, характеризується посередньо. При цьому, суд враховує, що за клопотанням захисту судовий розгляд розпочато з початку та в справі докази не досліджувалися.
За таких обставин, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, суд вважає доведеним наявність ризиків і те, що їм неможливо запобігти при вжитті більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, а тому є необхідність у збереженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку.
З огляду на наведене, клопотання захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора задовольнити.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 02 вересня 2019 року (включно).
У задоволенні клопотання захисту про застосування більш м`якого запобіжного заходу відмовити.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі в 7-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя ОСОБА_1