У Х В А Л А

17.09.2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000666 від «05» червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.
04.06.2019 року до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшла Ухвала слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду в Закарпатській області № 308/5174/19 від 21 травня 2019 року про зобов`язання уповноваженої особи Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_4 , яка просить прийняти міри до посадових осіб Оноківської сільської ради, які без законних підстав передали у приватну власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

05.06.2019 року відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000666 за ст. 356 ККУ.

В ході допиту в якості потерпілої гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що з 1994 р їй належать дві земельні ділянки розмірами 0.11 га та 0.10 га. Рішенням 5-ої сесії 23 скликання Оноківської сільської ради народних депутатів від 26 березня 1999 року було передано земельну ділянку площею 0.11 га за адресою АДРЕСА_1 у власність з цільовим призначенням під будівництво що підтверджується державним актом зареєстрованим у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 245 від 26 травня 1999 року.

На земельну ділянку рішенням №193 від 30 червня 2016 року надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянку у власність.

11 травня 2019 року було зафіксовано факт ведення будівництва на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 .

Клопотання слідчого обґрунтовується тим, що наразі земельна ділянка що є об`єктом протиправних дій може бути відчужена іншим особам, а також те, що існують ризики її поділу, зміни конфігурації та іншим чином перетворення, а також те, що одним із завдань досудового розслідування на данини момент є перевірка показів потерпілої щодо використання нею земельної ділянки протягом тривалого часу у тих геопросторових даних, що існують на даний момент, є всі підстави для накладенню відповідного арешту. Отже перевірити всі вищенаведені доводи потерпілої, без забезпечення неможливості її зміни конфігурації поділу та інші дії щодо перетворення земельної ділянки у первісному стані, є неможливим, яка наразі зареєстрована за двома ділянки за кадастровими номерами :11:017:0179 та :11:017:0181, що є достатньою підставою для задоволення вказаного клопотання про арешт майна.

Власниками земельних ділянок за кадастровими номерами :11:017:0179 та :11:017:0181, згідно даних реєстру речових прав на нерухоме майно, є ОСОБА_5 , проживаюча в АДРЕСА_2 .

У судове засідання слідча не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, заяв про відкладення від нього до суду надходило.

За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі сторін на підставі наявних письмових доказів.

Вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового слідства СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області - проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000666 від «05» червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
Згідно доданого до клопотання витягу з ЄРДР від 05.06.2019 року, в рамках даного кримінального провадження розслідуються обставини кримінального правопорушення за матеріалами правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень, а саме заяві ОСОБА_4 , яка просить прийняти міри до посадових осіб Оноківської сільської ради, які без законних підстав передали у приватну власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 .

З матеріалів клопотання слідує, що наразі вказана у клопотанні земельна ділянка може бути відчужена іншим особам, а також те, що існують ризики її поділу, зміни конфігурації та іншим чином перетворення, а також те, що одним із завдань досудового розслідування на данини момент є перевірка показів потерпілої щодо використання нею земельної ділянки протягом тривалого часу у тих геопросторових даних, що існують на даний момент.

Сторона кримінального провадження слідчий вказує на необхідність здійснення перевірки в даному кримінальному провадженні доводів потерпілої, відтак ставить питання про накладення арешту на вказане у клопотанні майно з тих підстав, що таке має значення речових доказів та з метою його збереження.

Згідно витягу з Державногореєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власниками земельних ділянок за кадастровими номерами :11:017:0179 та :11:017:0181, згідно даних реєстру речових прав на нерухоме майно, є ОСОБА_5 , проживаюча в АДРЕСА_2 .

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

На підставі викладеного вище слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали провадження містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні.

Відтак, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою належного забезпечення потреби досудового розслідування, зокрема для збереження речових доказів, а також для можливості органом досудового розслідування провести всі необхідні слідчі дії з вказаним речовим доказом, слід застосувати арешт вказаного в клопотанні майна.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000666 від «05» червня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України задовольнити.
Накласти арешт на земельні ділянки за кадастровими номерами :11:017:0179 та :11:017:0181 власником яких являється ОСОБА_5 , проживаюча в АДРЕСА_2 .

Роз`яснити, що у відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії) до Закарпатського апеляційного суду.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1