Номер провадження: 11-сс/813/1548/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 ,на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.09.2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000002 від 24.01.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.09.2019 року було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 про арешт майнау кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000002 від 24.01.2019 року та накладено арешт на майно, яке вилучене 29.08.2019 року в ході затримання ОСОБА_9 , а саме на: посвідчення № НОМЕР_1 видане 04.07.2019 року на ім`я ОСОБА_9 ; мобільний телефон в корпусі чорного кольору «MEIZU» EMEI: НОМЕР_2 , EMEI: НОМЕР_3 ; мобільний телефон в корпусі чорного кольору «SAMSUNG» EMEI: НОМЕР_4 , EMEI: НОМЕР_5 , s/n НОМЕР_6 ; блокнот чорного кольору з чорновими записами з надписом Note Book; грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США номіналом 100 доларів США в кількості 10 шт. наступних серій: MB76981976D, HD51185904B, HD51185905B, AD43630386A, KB69417779B, HB52606785R, KB25703310Q, FI15978100F, HL22098778G; сумку чорного кольору; два білих паперових конверта, які опечатано та підписано учасниками слідчої дії із змивами з правої та лівої рук ОСОБА_9 .
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_9 , в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді про накладення арешту та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на посвідчення №002948 видане 04.07.2019 року на ім`я ОСОБА_9 .
Доводи апеляційної скарги захисник обґрунтував тим, що ухвала слідчого є незаконною, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання не врахував, що ОСОБА_9 на час затримання не був службовою особою регіональної філії «Одеська залізниця», у зв`язку з чим відсутня потреба у накладенні арешту на посвідчення, так як воно видане іншою установою.

Слідчий суддя не врахував, що в клопотанні слідчого не зазначено обґрунтувань того, що посвідчення є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин у кримінальному провадженні.

В ухвалі слідчого судді не наведено обставин, які б підтверджували, що вилучене посвідчення відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_8 який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_11 , який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Частиною 1 ст. 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи захисника ОСОБА_8 про те, що слідчий суддя не врахував відсутність в клопотанні слідчого обґрунтувань того, що посвідчення є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин у кримінальному провадженні.

Так, на теперішній час слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000002 від 24.01.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

З клопотання слідчого про арешт майна вбачається, що ОСОБА_9 є заступником директора філії «Центр з будівництва та ремонту колії» АТ «Українська залізниця». Директором вказаної юридичної особи є ОСОБА_12 . Виходячи із займаних посад та кола службових обов`язків, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 обіймають на державному підприємстві посади, пов`язані з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а тому згідно з п.1 Примітки ст.364 КК України вони є службовими особами.

В один із днів влітку 2017 року між ТОВ «Залізнично-дорожнє будівництво - т» основним видом діяльності якого є будівництво залізниць і метрополітену, в особі ОСОБА_13 та Селянським фермерським господарством (СФГ) «Земля» в особі його директора ОСОБА_14 укладено договір на виконання робіт, згідно умов якого ТОВ «Залізнично-дорожнє будівництво - т» зобов`язалось здійснити будівельні роботи по будівництву під`їзної колії на приватну територію СФГ «Земля».

06.07.2017 року, перед початком будівництва під`їзної колії, Регіональною філією «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» на звернення СФГ «Земля» було визначено місце примикання під`їзної колії, а 31.07.2017 року надані технічні умови № Н31-01/324 щодо інженерного забезпечення укладання під`їзної колії СФГ «Земля» по станції Затишшя.

У той же час, незважаючи на узгодженість питання будівництва зазначеної під`їзної колії, невстановленими на цей час особами, які діяли від імені службових осіб Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», почали вживатися заходи протидії проведенню будівельно-монтажних робіт.

Неодноразові звернення керівника ТОВ «Залізнично-дорожнє будівництво - т» ОСОБА_13 до керівництва Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» щодо усунення перешкод в проведенні будівельно-монтажних робіт при укладенні під`їзної колії СФГ «Земля» по станції Затишшя позитивних результатів не дали.

В один із днів наприкінці грудня 2017 року ОСОБА_13 прибув на особистий прийом до начальника служби колії Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_12 , який пообіцяв позитивно вирішити питання прийняття під`їзної колії в експлуатацію лише у випадку виконанні окремих умов, про які він ( ОСОБА_12 ) повідомить додатково.

Цього ж дня, ОСОБА_13 зателефонував невстановлений на цей час досудовим розслідуванням громадянин, який повідомив, що для прийняття під`їзної колії СФГ «Земля» в експлуатації необхідно надати службовим особам Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» неправомірну вигоду в сумі 250 тис. грн.

Через декілька днів після зазначеної розмови ОСОБА_13 прибув на прийом до начальника служби колії Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_12 , якому повідомив, що сума в 250 тис. грн. є для нього надто великою, а тому він не має можливості виконати вимоги про надання неправомірної вигоди.

У подальшому, в один з днів березня 2018 року, під час телефонної розмови ОСОБА_13 домовився про зустріч з ОСОБА_9 , з яким він до цього був знайомий.

Під час зустрічі, яка відбулася близько 20 години 20 хвилин 27.03.2018 року, ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_13 , що він готовий вирішити питання прийняття під`їзної колії СФГ «Земля» в експлуатацію, але після узгодження усіх умов зі своїм керівником, яким був начальник служби колії ОСОБА_12 .

Наступного дня, близько 9 години 20 хвилин 28.03.2018 року, під час чергової зустрічі з ОСОБА_13 , ОСОБА_9 повідомив останнього, що прийняття під`їзної колії СФГ «Земля» в експлуатацію та видача регіональною філією «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» відповідного акту можлива лише після надання йому ( ОСОБА_9 ) та ОСОБА_12 неправомірної вигоди в сумі 150 тис. грн. та виконання усіх встановлених залізницею технічних умов від 31.07.2017 № Н31-01/324.

У подальшому, у період березня 2018 року квітня 2019 року ОСОБА_15 вживались заходи щодо виконання технічних умов від 31.07.2017 № Н31-01/324 щодо інженерного забезпечення укладання під`їзної колії СФГ «Земля» по станції Затишшя. Тривалість цих заходів була пов`язана виключно великою кількістю визначених регіональною філією «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» технічних умов.

В один із днів квітня 2019 року під час зустрічі з ОСОБА_9 . ОСОБА_13 повідомив останнього, що у зв`язку з фінансовими труднощами, СФГ «Земля» не має можливості виконати вимоги пункту 19 технічних умов від 31.07.2017 № Н31-01/324 щодо надання регіональній філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» безповоротної фінансової допомоги.

Тоді ж ОСОБА_9 запропонував ОСОБА_15 за додаткову неправомірну вигоду в сумі 50 тис. грн. укласти від імені АТ «Українська залізниця» з СФГ «Земля» договір про надання безповоротної допомоги при виконанні робіт з поточного ремонту ділянок колії, яким передбачити розстрочку виконання пункту 19 технічних умов від 31.07.2017 № Н31-01/324 до 01.11.2019 року, з чим ОСОБА_15 погодився.

16.05.2019 року, з метою одержання неправомірної вигоди, ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , використовуючи надані ним службові повноваження, діючи від імені АТ «Українська залізниця» уклали з СФГ «Земля» вказаний вище договір.

28.08.2019 року ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_15 про те, що регіональною філією «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» підготовлено акт про відповідність збудованої СФГ «Земля» під`їзної колії узгодженому проекту та прийняття цієї під`їзної колії в експлуатацію, який він надасть тільки після одержання неправомірної вигоди у раніше обумовленому розмірі на загальну суму 200 тис. грн.

Близько 20 години 20 хвилин 29 серпня 2019 року ОСОБА_9 , знаходячись у приміщенні кафе «Львівська майстерня шоколаду» за адресою: місто Одеса, вул. Пушкінська, 76, одержав від керівника ТОВ «Залізнично-дорожнє будівництво - т» ОСОБА_13 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 200 (двісті) тисяч гривень, яка згідно з п. 1 Примітки ст. 368 КК України є неправомірною вигодою у великому розмірі, оскільки у двісті і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Одразу після одержання неправомірної вигоди ОСОБА_9 передав ОСОБА_13 виданий регіональною філією «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» акт про відповідність збудованої СФГ «Земля» під`їзної колії узгодженому проекту та прийняття цієї під`їзної колії в експлуатацію, а також оригінал договору про надання АТ «Українська залізниця» СФГ «Земля» безповоротної допомоги при виконанні робіт з поточного ремонту ділянок колії.

Залишивши приміщення кафе «Львівська майстерня шоколаду» ОСОБА_9 направився до припаркованого поблизу кафе автомобіля RENAULT DUSTER державний номер НОМЕР_7 в якому знаходився ОСОБА_12 та передав йому одержану від ОСОБА_13 неправомірну вигоду в сумі 200 тис. грн., після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_12 було затримано працівниками правоохоронних органів, а предмет неправомірної вигоди вилучено.

Вищевикладені факти свідчать, що ОСОБА_9 діючи з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, за попередньою змовою групою осіб спільно з начальником служби колії регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_12 , поєднуючи свої дії з вимаганням, одержав від керівника ТОВ «Залізнично-дорожнє будівництво - т» ОСОБА_13 неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 200 (двісті) тисяч гривень.

Апеляційним судом встановлено, що під час затримання ОСОБА_9 , останнім було добровільно видано: посвідчення № НОМЕР_1 , видане 04.07.2019 року, на ім`я ОСОБА_9 ; мобільний телефон в корпусі чорного кольору «MEIZU» EMEI: НОМЕР_2 , EMEI: НОМЕР_3 ; мобільний телефон в корпусі чорного кольору «SAMSUNG» EMEI: НОМЕР_4 , EMEI: НОМЕР_5 , s/n НОМЕР_6 ; блокнот чорного кольору з чорновими записами з надписом Note Book; грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США номіналом 100 доларів США в кількості 10 шт. наступних серій: MB76981976D, HD51185904B, HD51185905B, AD43630386A, KB69417779B, HB52606785R, KB25703310Q, FI15978100F, HL22098778G; сумка чорного кольору.

30.08.2019 року постановою слідчого були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні: посвідчення №002948 видане 04.07.2019 на ім`я ОСОБА_9 ; мобільний телефон в корпусі чорного кольору «MEIZU» EMEI: НОМЕР_2 , EMEI: НОМЕР_3 ; мобільний телефон в корпусі чорного кольору «SAMSUNG» EMEI: НОМЕР_4 , EMEI: НОМЕР_5 , s/n НОМЕР_6 ; блокнот чорного кольору з чорновими записами з надписом Note Book; грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) доларів США номіналом 100 доларів США в кількості 10 шт. наступних серій: MB76981976D, HD51185904B, HD51185905B, AD43630386A, KB69417779B, HB52606785R, KB25703310Q, FI15978100F, HL22098778G; сумка чорного кольору.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий у своєму клопотанні вказує на те, що вищевказані предмети, речі та документи містять інформацію яка потребує дослідження в ході проведення досудового розслідування, у тому числі експертного, можливо використовувались підозрюваним в ході вчинення кримінального правопорушення, а також містять відомості про особу підозрюваного.

Оцінюючи викладені обставини, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що документи та речі, які були добровільно видані ОСОБА_9 під час його затримання - 29 серпня 2019 року, мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, його фактичних обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також могли зберегти на собі сліди злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 .

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що арештоване посвідчення № НОМЕР_1 , видане 04.07.2019 року, на ім`я ОСОБА_9 відповідає критеріям майна, визначеним статтею 98 КПК України, на яке у відповідності до положень ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений арешт, та могло зберегти на собі частини порошку, яким помічалися купюри, що є предметом злочину.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, в тому числі і посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 04.07.2019 року, на ім`я ОСОБА_9 , діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 , щодо незаконності ухвали слідчого судді не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження апеляційний суд не вбачає.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_9 , з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення арештованого посвідчення чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_9 , є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 170-173, 370, 376, 395, 404, 405, 407, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.09.2019 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000002 від 24.01.2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3