КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2 доньок 2012 та 2015 років народження, не працюючого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 06 березня 2009 року вироком Печерського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України до 8 років позбавлення волі, 11 жовтня 2010 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва пом`якшено покарання до 7 років позбавлення волі, 16 січня 2015 звільнений по відбуттю покарання; 28 січня 2019 обвинувальний акт скерований Київською місцевою прокуратурою № 4 до Дніпровського районного суду м. Києва, за ч. 3 ст. 185 КК України, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволення клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя вказав, що клопотання органу досудового розслідування та додані до нього матеріали не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання підозрюваному такої міри запобіжного заходу як тримання під вартою. Прокурором належно не мотивовано, чому інший запобіжний захід не може забезпечити проведення слідчих, процесуальних дій та уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 діб.

Прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необгрунтованою, так як постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального права. На думку прокурора, слідчим суддею до підозрюваного застосовано запобіжний захід, який не відповідає ступеню тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, особі підозрюваного та фактичним обставинам кримінального провадження.
Апелянт вказує, що слідчим суддею при винесенні рішення не в повній мірі взято до уваги те, що підозрюваний був затриманий свідками відразу після вчинення кримінального правопорушення та в ході його особистого обшуку, вилучено знаряддя вчинення кримінального правопорушення (відмички), майно, яке належить потерпілій.

Також, слідчим суддею не в повній мірі взято до уваги те, що ОСОБА_6 був раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності.

Прокурор вважає, що застосований відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не досягне мети по забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчиненню інших кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, думку підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Дарницького УП ГУ Національної поліції в м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 007371 від 08 жовтня 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів.
Органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у житло, тобто вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

08 жовтня 2019 року о 12 год. 45 хв. (час фактичного затримання) ОСОБА_6 затриманий у порядку ст.208 КПК України. В ході особистого обшуку виявлено та вилучено золоті сережки, спеціальні інструменти «відмички».

09 жовтня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

10 жовтня 2019 року старший слідчий СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2019 року відмовлено у задоволення вказаного клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч. 1 ст. 178 КПК України.

З ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний, вислухана думка прокурора, та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав продовження саме такого запобіжного заходу, передбаченого статтею 183 КПК України.
Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, в даному провадженні існують підстави для застосування до підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 в їх сукупності, а застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як домашній арешт зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України,
Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.
З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 КПК України, п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, суду належало з`ясувати чи тримання підозрюваного під вартою є тим запобіжним заходом, який забезпечив би його належну процесуальну поведінку та виконання ним процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу, що, як вважає колегія суддів, було правильно зроблено слідчим суддею.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту буде достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків.

За таких обставин, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає, а тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою застосовано відносно ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, без змін, оскільки, як вважає колегія суддів, такий запобіжний захід в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Що стосується посилань прокурора на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то вони є непереконливими, оскільки жодних переконливих доказів на підтвердження даних тверджень стороною обвинувачення надано не було.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 181 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_6 , а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 01 листопада 2019 року, якою відмовлено у задоволення клопотання старшого слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 та застосовано відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _____________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/6402/2019
Категорія: ст. 181 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_10
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1