Справа №463/6854/19
Провадження №1-кс/463/3554/19
У Х В А Л А

15 серпня 2019 року слідчий суддя Личаківський районний суд м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Третього слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , що погоджене прокурором військової прокуратури Луцького гарнізону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000762 від 26 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області, Любомльського району, с.Висоцьк, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, не одруженого, раніше несудимого, інспектора прикордонної служби 1 категорії - начальника кінологічної групи ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 ,

в с т а н о в и в :

слідчий звернувся з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 днів із можливістю внесення застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153 680 грн.

Клопотання мотивує тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України у кримінальному провадженні №0000762 від 26 липня 2019 року. З матеріалів клопотання вбачається, що 20.07.2019 року ОСОБА_5 , діючи умисно, реалізовуючи свій злочинний намір на вимагання та одержання неправомірної вигоди та володіючи, як військовослужбовець органу охорони державного кордону, на якого власне і покладено обов`язки із протидії порушенням правил перетину державного кордону, незаконному переміщенню вантажів та товарів поза пунктом пропуску, на ділянці відповідальності ВІПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , всупереч інтересам служби, запропонував ОСОБА_7 здійснювати незаконне переміщення тютюнових виробів через державний кордон України до Республіки Польща поза пунктом пропуску, шляхом надання службової інформації, яка стосується розміщення та графіків несення служби прикордонними нарядами, а також не вжиття заходів правового реагування.

У подальшому, 08.08.2019 близько 17:00 год., старший сержант ОСОБА_5 перебуваючи у лісовому масиві, на піщаній дорозі за селом Бережці (біля бесідки лісника, яка знаходиться приблизно на відстані 300-400 метрів від с. Бережці Любомльського району Волинської області), діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, на виконання раніше поставленої своєї вимоги одержав від громадянина України ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 5000 грн., за сприяння у незаконному переміщенні 8 ящиків тютюнових виробів, поза пунктом пропуску на ділянці відповідальності ВІПС «Висоцьк» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » через державний кордон з України до Республіки Польща. Крім того, 14.08.2019 год. біля 15:30 год. в лісопосадці між с. Замлиння та с. Приріччя Любомльського району Волинської області, старший сержант ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір на вимагання та одержання неправомірної вигоди, з метою незаконного особистого збагачення одержав від громадянина України ОСОБА_7 неправомірну вигоду грошові кошти в розмірі 10000 гривень за сприяння у незаконному переміщенні 20 ящиків тютюнових виробів, поза пунктом пропуску на ділянці відповідальності ВІПС «Висоцьк» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » через державний кордон з України до Республіки Польща, після чого був затриманий і у нього виявлено та вилучено 8000 грн., які він отримав, як неправомірну вигоду. Про підозру у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_5 повідомлено 14 серпня 2019 року.

Вважає, що підставою застосування до підозрюваного ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна та позбавленням права обіймати певні посади або займатись певною діяльністю на строк до 3-х років, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки за вчинений ОСОБА_5 злочин передбачена реальна міра покарання, останній є працівником правоохоронного органу, проживає в безпосередній близькості до державного кордону України, в силу своїх обов`язків обізнаний із системою охорону кордону і може безперешкодно перетнути кордон. Окрім того, його діяльність пов`язана із незаконним систематичним переміщенням через державний кордон України тютюнових виробів, а тому з метою приховування незаконної діяльності він може знищити, сховати або спотворити речі чи документи, незаконно впливати на свідків та іншого співучасника, з метою зміни останніми показів, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. При застосуванні більш м`яких запобіжних заходів буде неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам з наведених вище підстав. Окрім цього, з врахуванням матеріального стану підозрюваного, просить визначити останньому, заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 153680 грн.

Слідство вважає, що обґрунтованість підозри повністю підтверджується зібраними доказами, а наявні ризики існують реально і тому лише запобіжний захід у виді тримання під вартою може забезпечити досягнення мети та завдань кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, пояснив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний заперечує обґрунтованість підозри, разом з тим підтвердив факт його затримання після передачі свідком частини коштів і вилучення її частину у розмірі 8000грн, але заперечує факт отримання їх як неправомірної вигоди. Просить врахувати, що він має постійне місце проживання, наміру перешкоджати слідству не має. Адвокат просить врахувати, що слідчий та прокурор наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України доказами не підтвердили. Окрім того, підозрюваний має постійне місце проживання, є особою молодого віку, а тому застосування найсуворішого запобіжного заходу не є необхідним. До нього може бути застосовано цілодобовий домашній арешт, або застава у найменшому розмірі передбаченого законом.

Заслухавши пояснення прокурора, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

З матеріалів подання вбачається, що в провадженні Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000762 від 26 липня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України. Про підозру у вчиненні даного злочину ОСОБА_5 повідомлено 14 серпня 2019 року.

У відповідності до положень ч.1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно положень ст.177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п. с ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема: c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Як бачимо, одною з підстав правомірного обмеження права на свободу й особисту недоторканність у кримінальному провадженні є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово тлумачив термін «обґрунтована підозра» і робив висновки про наявність чи відсутність такої у конкретних справах. Так, у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», ЄСПЛ вказує: Суд повторює, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (див. рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (Murray v. the United Kingdom) від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, № 300-A). Однак, вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.

При розгляді даного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що слідчий та прокурор довів обґрунтованість підозри висунутої підозрюваному. Так, обґрунтованість підозри висунутої ОСОБА_5 підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема: протоколами допиту свідка ОСОБА_7 в ході яких з`ясовано обставини одержання, неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням, ОСОБА_5 за безперешкодне переміщення тютюнових виробів через державний кордон України до Республіки Польща; рапортом старшого оперуповноваженого Любомльського МРВ УСБУ у Волинській області підполковника ОСОБА_8 від 22.07.2019; заявою ОСОБА_7 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди, поєднаного з вимаганням, ОСОБА_5 за безперешкодне переміщення тютюнових виробів через державний кордон України до Республіки Польща; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.08.2019, в ході якого в лісопосадці між с. Замлиння та с. Приріччя Любомльського району Волинської області у ОСОБА_5 були вилучені грошові кошти в сумі 8000 гривень, які надавалися ОСОБА_7 в якості неправомірної вигоди, протоколом огляду, вручення та ідентифікації грошових коштів від 14.08.2019; письмова згода ОСОБА_7 на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих-розшукових дій від 26.07.2019, іншими матеріалами кримінального провадження. Сам підозрюваний визнає факт отримання коштів від ОСОБА_7 , заперечує лише передачу їх як неправомірної вигоди.

Разом з тим, перелічені вище докази вказують на те, що підозрюваний міг вчините інкриміноване правопорушення, а тому підозра є обґрунтованою.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 підозрюється слідчими органами у вчиненні тяжкого злочину та до нього може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі від 5 до 10 років з конфіскацією майна.

При вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 слідчий суддя погоджується із доводами слідчого та прокурора про те, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Зокрема, обґрунтованими є доводи слідчого про те, що підозрюваний може переховуватись від досудового слідства і суду, оскільки йому інкримінується вчинення тяжкого злочину за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, останній є працівником правоохоронного органу, обізнаний із системою охорони державного кордону, проживає у безпосередній близькості з ним , і з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись і на території України, має можливість покинути країну.

Також, вважаю обґрунтованим ризик того, що перебування на волі не виключає можливість знищення підозрюваним документів чи перешкоджання слідству іншим способом шляхом впливу на учасників кримінального провадження, в тому числі заявника та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Тому з метою виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків визначених ст.177 КПК України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слід обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому суд погоджується, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку затриманого та виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Окрім цього, відповідно до положень ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до положень ч.ч.4, 5 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається у межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий пропонує визначити максимальний розмір застави до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому посилається на можливість внесення такої підозрюваним, виходячи з його майнового стану. Разом з тим, слідчий суддя вважає, що максимальний розмір застави, який пропонує визначити слідчий не є достатньо обґрунтований, підозрюваний та його захисник настоюють на тому, що такий не відповідає майновому стану підозрюваного. Він є особою молодого віку, лише більше двох років почав працювати і має заробітну плату в межах 10 тис.грн. в місяць.

Вирішуючи питання щодо визначення розміру застави, який буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, а також є достатнім і прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, та з урахуванням наданих недостатніх даних слідчим про можливість внесення максимального розміру застави і заперечення сторони захисту щодо достатності майнового стану підозрюваного для сплати максимального розміру застави, слідчий суддя вважає, що у даному випадку необхідно визначити розмір застави, який визначений п.2 ч.5 ст.182 КПК України - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 96 050 грн.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого задоволити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання 14 серпня 2019 року о 16 годині 2 хвилини.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу - п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 96 050 (дев`яносто шість тисяч п`ятдесят) гривень.
У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

-не спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, які надають право на виїзд за межі України.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1