Справа № 344/3870/19
Провадження № 1-кс/344/2286/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000051 від 07.09.2018 ,-

встановив:

в клопотанні вказано, що ОСОБА_4 організував та керував упродовж вересня-грудня 2018 року та січня-лютого 2019 року вчиненням крадіжки у великих розмірах, а також незаконного зберігання з метою збуту, транспортування з цією метою та збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів; незаконне виготовлення підакцизних товарів із викраденої сирої нафти та нафтопродуктів, здійснювалось на території нафтопереробного заводу ТОВ "Павлоградський нафтопереробний завод" (), за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, 44, кадастровий номер земельної ділянки::01:003:0009. 21.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду за вказаною адресою проведено обшук, під час якого вилучено первинні 13 резервуарів із нафтопродуктами, в яких містяться 350 м3 газового конденсату, 507 м3 абсорбенту газоконденсатного, 22,24 м3 сирої нафти та 25 м3 сировини вуглеводневої, зокрема: резервуар №1, резервуар №2, резервуар №6, резервуар №7, резервуар №8, резервуар №9, резервуар №10, резервуар №11, резервуар №12, резервуар №15, резервуар №16, резервуар №17, резервуар №22. Вказані 13 резервуарів (цистерн) із паливно-мастильними матеріалами опечатано та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_5 згідно розписки останнього.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, що в ньому зазначені.

28.02.2019 року слідчим складено постанову про визнання речовим доказом виявленого та вилученого зазначеного майна під час обшуку за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Заводська, 44, кадастровий номер земельної ділянки: :01:003:0009.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

В судовому засіданні слідчий надав пояснення, що під час проведення обшуку представник підприємства надавав пояснення про те, що зазначені резервуари обліковуються на підприємстві.

Суду не надано доказу того, що представником підприємства відмовлено органу досудового розслідування у наданні інформації щодо належності резервуарів або повідомлено про не належність підприємству відповідних резервуарів.

Одночасно з цим суду не надано доказів того, що вказані резервуари є предметом кримінального правопорушення.

Крім цього представник підприємства склав документ, в якому прийняв на себе зобов?язання здійснити збереження нафтопродуктів щодо яких безпосередньо здійснюється кримінальне провадження.

Тому клопотання в частині накладення арешту на резервуари, походження і належність яких органом досудового розслідування не встановлена, досудове слідство щодо яких не здійснюється, перед судом не доведена.

Разом з цим слідчим надано витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, в якому зазначено на проведення досудового розслідування за обставинами викрадення у великих розмірах протягом 2018 року групою осіб вуглеводної сировини із трубопровідної системи і нафтозбірників, що призначаються для транспортування сирої нафти.

В судовому засіданні слідчий надав перед судом пояснення про те, що на даний час встановлено здійснення транспортування викраденої сирої нафти не менше сорока раз, ємністю по 40 м3.

Дозвіл на обшук надано ухвалою суду від 07/02/2019.

21/02/2019 складено протокол обшуку, в якому зазначено на вилучення зразків паливно-мастильних речовин з зазначених резервуарів та їх опломбування.

21/02/2019 ОСОБА_5 прийняв на відповідальне зберігання 350 м3 газового конденсату, 507 м3 абсорбенту, 22,24 м3 нафти, 25 м3 вуглеводної сировини.

В судовому засіданні слідчий надав пояснення про те, що керівник підприємства під час обшуку і до цього часу не надав пояснень та документів щодо належності речовин відповідному підприємству.

В розписці ОСОБА_5 від 21/02/2019 вказано, що він є власником ТОВ «Павлоградський нафтопереробний завод», однак в ній не вказано, що зазначені в протоколі обшуку речовини належать відповідній юридичній особі на будь-якому праві.

Суду не надано доказу того, що після складення протоколу обшуку і розписки про прийняття на зберігання паливно-мастильних матеріалів їх було оскаржено відповідними заінтересованими особами.

В п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України вказано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Таким чином клопотання обґрунтовано правовими підставами тільки в частині арешту паливно-мастильних матеріалів, що є безпосереднім предметом кримінального правопорушення.

Відповідно до глави 17 КПК України, -

постановив:

клопотання задовольнити частково;

накласти арешт на 350 м3 газового конденсату, 507 м3 абсорбенту, 22,24 м3 нафти, 25 м3 вуглеводної сировини, які вилучено 21.02.2019 під час проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0009.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1