ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/194/19 Номер провадження 11-сс/814/122/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваної ОСОБА_8
слідчого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 31 січня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою частково задоволено клопотання заступника начальника СВ Карлівського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_11 та щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ганнівка, Петровського району, Кіровоградської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, не працюючої, заміжньої, маючої на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів до 12 год. 00 хв. 28 березня 2019 року.

Одночасно підозрюваній визначено розмір застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 38420 грн.

Згідно матеріалів провадження заступник начальника СВ Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 .

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, наявністю ризиків, передбачених у п.п. 1, 2,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю інших запобіжних заходів запобігти цим ризикам.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 вступила у злочинну змову, використовуючи засоби мобільного зв`язку, з раніше не знайомим їй чоловіком, розподіливши між собою ролі, відповідно до яких невстановлена слідством особа засобами мобільного зв`язку мав вводити в оману потерпілих, повідомляючи їм неправдиву інформацію. Підозрювана, в свою чергу, підтримуючи раніше повідомлену невстановленою слідством особою неправдиву інформацію потерпілим мала отримувати грошові кошти, які в подальшому мала перерахувати на банківську картку невстановленої слідством особи, залишаючи для власних потреб певну суму коштів, таким чином вчинила злочин за наступних обставин.
Так, 29 січня 2019 року, близько 10 години 40 хвилин, невстановлена слідством особа, використовуючи засоби мобільного зв`язку, зателефонувала на домашній телефон потерпілої ОСОБА_12 та представилась працівником поліції. У розмові невстановлена слідством особа повідомила неправдиву інформацію, про те що зять потерпілої ОСОБА_12 ОСОБА_13 потрапив в ДТП та йому терміново необхідні гроші для того, щоб вирішити питання про примирення із потерпілими. ОСОБА_12 , будучи введена в оману особою, яка раніше представилась працівником поліції на ім`я ОСОБА_14 , погодилась передати гроші для вирішення питання про примирення після зняття їх із банкомату. В цей же час, особа, яка представилась для ОСОБА_12 як ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_15 про розташування квартири потерпілої ОСОБА_12 . Після чого підозрювана на автомобілі таксі, марку, модель та номерний знак досудовим розслідуванням не встановлено, приїхала до будинку АДРЕСА_3 для візуального спостереження за потерпілою та контролем зняття нею коштів. В свою чергу ОСОБА_8 , по заздалегідь заготовленому із невстановленою слідством особою плану, зайшла до квартири потерпілої ОСОБА_12 , де почала спілкуватися з нею та повідомила, щоб потерпіла передала їй грошові кошти, про які остання спілкувалася раніше з невстановленою в ході досудового розслідування невідомою особою.
У той же час, ОСОБА_8 повторно, за попередньою змовою групою осіб, заволоділа грошовими коштами в сумі 10000 гривень, які надала їй потерпіла ОСОБА_12 в якості, нібито, винагороди за не притягнення її зятя ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності.
Після цього, ОСОБА_8 покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась чужим майном на власний розсуд, завдавши своїми умисними, протиправними діями потерпілій ОСОБА_12 матеріальної шкоди на суму 10000 грн.
30 січня 2019 року за вчинення вказаного злочину ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
В своєму клопотанні заступник начальника СВ Карлівського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_11 просив слідчого суддю застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та одночасно визначити заставу в розмірі 50 мінімальних заробітних плат.

Слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання обґрунтоване та частково задовольнив його.

Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя, послався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, який є злочином середньої тяжкості і за вчинення якого законом передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Крім того, слідчий суддя врахував те, що в провадженні СВ Калинівського ВП ГУНП в Вінницькій області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000030 від 19 січня 2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. В ході проведення розслідування по вказаному кримінальному провадженні було встановлено, що підозрюваній ОСОБА_8 21 січня 2019 року слідчим суддею Калинівського районного суду Вінницької області обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком до 21 березня 2019 року з обмеженням не залишати місце свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 21 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби без відповідного дозволу слідчого, прокурора, суду. Вказаний запобіжний захід підозрювана порушила та покинула місце свого проживання з подальшим виїздом за межі області.

Також слідчий суддя зазначив, що 19 січня 2019 року СВ Калинівського ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, що може перешкоджати проведенню з нею слідчих дій по кримінальному провадженню, тому існують ризики, передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрювана ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Разом з тим слідчим суддею враховано особу підозрюваної, яка не працює, має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, її стан здоров`я, а саме те, що підозрювана є хворою на цукровий діабет і гіпертонію, та перенесла мікроінсульт, не судима.

Не погоджуючись з судовим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_16 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді відносно підозрюваної ОСОБА_8 та ухвалити нову, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю за її місцезнаходженням у місцях її фактичного та зареєстрованого проживання у м. Кривий ріг, Дніпропетровської області. Зазначає, що не погоджується з заставою в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що суд не вірно визначив початок дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з 12 год. 00 хв. 31 січня 2019 року, оскільки в матеріалах клопотання відсутні підтверджуючі дані про затримання підозрюваної ОСОБА_8 30.01.2019, оскільки остання буда фактично затримана о 11 год. 30 хв. 29.01.2019.

Також, вказує на те, що слідчим суддею не враховано стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_8 , наявність п`яти малолітніх дітей в тому числі грудної дитини тримісячного віку, що свідчить про міцні соціальні зв`язки останньої, те, що підозрювана раніше не судима, повністю визнала вину та її щире каяття.

Крім того зазначає, що слідчий суддя не врахував пояснення ОСОБА_8 про причини порушення нею обов`язків, покладених на неї ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 21 січня 2019, яким щодо неї обрано міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, захисника ОСОБА_17 та підозрюваної ОСОБА_8 на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення прокурора, який стверджував про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворювати будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може вчинити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Рішення слідчим суддею прийнято у відповідності до вищенаведених норм законодавства.

Порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого не допущено.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Висновок слідчого судді, про доцільність застосування найсуворішого запобіжного заходу, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та одночасно запобігти зазначеним ризикам, колегія суддів вважає обґрунтованим.

Слідчий суддя у відповідності до вимог ст.ст. 178,194 КПК України при розгляді клопотання врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 злочину середньої тяжкості, що підтверджується матеріалами провадження, зокрема, даними, що містяться в матеріалах досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

У даному кримінальному провадженні обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, є обґрунтованою та дає підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя дослідив доводи, викладені в клопотанні та з урахуванням ризиків, які дають підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на потерпілу дійшов висновку про наявність обставин, які виправдовують тримання підозрюваної ОСОБА_8 під вартою.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що слідчим суддею у повній мірі враховані дані про особу підозрюваної, а саме, те, що вона заміжня, ніде не працює, має на утриманні п`ять малолітніх дітей,.
Відповідно до ст. 178 КПК України, колегія суддів, враховує те, на що посилається захисник, а саме: що підозрювана є хворою на цукровий діабет і гіпертонію, та перенесла мікро інсульт, але це не впливає на правильність прийнятого рішення слідчим суддею.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_17 щодо розміру визначеного слідчим суддею ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, колегія суддів виходить з наступного.

Колегією суддів, також враховано, що хоча підозрювана і має п`ятьох дітей, але місце проживання дітей органу досудового слідства та суду не повідомляє, часто залишала їх, роз`їжджаючи по Україні, зокрема, як нею ж зазначено, на два дні виїжджала у Вінницьку область, тепер виїхала в Полтавську для вчинення злочину, в якому підозрюється.

Як зазначено в ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частина 4 статті 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати;

Злочин у якому підозрюється ОСОБА_8 є, відповідно до ст. 12 КК України злочином середньої тяжкості, через це, на думку колегії суддів розмір застави підозрюваній необхідно визначати з урахуванням обставин злочину у якому висунута підозра, майнового та сімейного стану підозрюваного, даних про особу підозрюваного та ризиків, передбачених п. 1,2,3,5 ч. 1 статтею 177 цього Кодексу у максимальних межах - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 38420 грн.

Відповідно до позиції Європейського Суду з прав людини та статті 5 параграфу 3 Європейської Конвенції, застава призначена, щоб забезпечити лише належну процесуальну поведінку особи. Таким чином, сума застави повинна визначатися даними про особу, щодо якої обирається застава, її особистістю, добробутом, іншими словами, тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання ухилитися від органів досудового розслідування та суду чи виконання процесуальних рішень.

На думку колегії суддів, слідчий суддя, визначаючи розмір заставив максимальних межах передбачених п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, належним чином оцінив ступінь порушення цінностей у кримінальному провадженні, співставив існуючі ризики, характер кримінального правопорушення, його тяжкість з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом у вигляді застави в розмірі 38420 грн виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків підозрюваної. Зазначені обставини не ставлять під сумнів дієвість такого запобіжного заходу. Таким чином з урахуванням даних про особу підозрюваного, обставин кримінального провадження, тяжкості злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 конкретного контексту справи, його наслідків та враховуючи міжнародну і національну практику, колегія суддів приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 38420 грн. в даному випадку є необхідним і достатнім розміром, у співставленні з існуючими ризиками, не порушує ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і відповідає положенням ч.5 ст. 182 КПК України.

Отже, підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_8 , колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника про необхідність уточнення часу затримання, та, відповідно, строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, є необґрунтованими.

Підозрювана ОСОБА_8 зазначає, що вона був затримана одразу ж після події, у зв`язку з якою на даний час підозрюється, тобто одразу після отримання від потерпілої ОСОБА_12 грошової суми в 10000 грн.

Згідно з матеріалами провадження вказана подія відбулася о 10.00 год. 29.01.2019.

Проте, як встановлено під час розгляду клопотання, підозрювану ОСОБА_8 не затримували ні 29.01.2019 в день вчинення кримінального правопорушення, ні 30.01.2019, коли останній оголошували підозру. В судове засідання призначене на 31.01.2019 ОСОБА_8 з`явилась сама і була затримана саме після винесення ухвали слідчого судді о 12.00 год. 31 січня 2019 року.

Таким чином, часом фактичного затримання необхідно вважати 12.00 год. 31.01.2019.

Враховуючи наведене, колегія суддів в ухвалі слідчого судді в частині часу затримання підозрюваного та строку дії ухвали порушень не вбачає.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність підстав для застосування найсуворішого запобіжного заходу щодо підозрюваної ОСОБА_8 , адже саме такий запобіжний захід здатен забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та одночасно запобігти зазначеним ризикам.

Рішення слідчого судді ґрунтується на фактичних обставинах справи та вимогах кримінального процесуального закону, є обґрунтованим, а підстав для його скасування, за доводами, наведеними в апеляційній скарзі, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_17 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Карлівського районного суду Полтавської області від 31 січня 2019 року про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4