Справа № 216/5985/18
провадження 1-кп/216/460/19
ВИРОК
іменем України

26 лютого 2019 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення суду в місті Кривому Розі Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001653 від 01.09.2018, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, має повну загальну середню освіту, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, утриманців не має, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 04.10.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у розмірі 900 грн;

- 13.06.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст. ст. 309 ч.1, 75, 76 КК України до 1 рок позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік 6 місяців, вирок було оскаржено і покарання змінено на позбавлення волі строком 1 рік, звільнений від відбування покарання 20.06.2014 на підставі Закону України «Про амністію»

- 16.03.2018 року Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. ст. 185 ч.2, 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

- 25.01.2019 Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч.2, 311 ч.2, 313 ч.1, 70, 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, -

в с т а н о в и в:

Пленум Верховного Суду України в п. 2 Постанови від 26 квітня 2002 року N3 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» надав наступні роз`яснення: при вирішенні питання, чи є незаконними носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), а також носіння, виготовлення, ремонт або збут холодної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв, судам необхідно керуватися Положенням про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року N 576 з наступними змінами) (далі Положенням), Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. N622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 року N 292) (далі Інструкцією) та іншими нормативними актами.

Згідно з п. 2 Положення до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна і гладкоствольна), бойові припаси до неї.

Відповідно до абз. 2 п. 9 вказаного Положення видача дозволів на виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорону, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття підприємств, майстерень і лабораторій, в тому числі на вогнепальну зброю (нарізну воєнних зразків, несучасну стрілецьку, спортивну, навчальну, охолощену, мисливську нарізну і гладкоствольну), бойові припаси до неї здійснюється у порядку, визначеному МВС.

Зокрема за приписами п.п. 9.1. та 9.2 Інструкції вогнепальна, пневматична та холодна зброя і бойові припаси до неї, пристрої та зазначені патрони міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Національним банком України, підприємствами, установами, організаціями і громадянами можуть придбаватися для: озброєння особового складу охорони, а також окремих осіб, яким за родом служби законом дозволено носіння вогнепальної зброї, пневматичної та холодної зброї, пристроїв та зазначених патронів; науково-дослідних потреб; навчальних потреб (забезпечення допризовної військової і спеціальної підготовки); спортивних потреб; промислового та любительського полювання; захисту життя, здоров`я та майна громадян; використання на зйомках кінофільмів, у сценічних постановках, циркових виставах; експонування в музеях та виставках; колекціонування. Дозволи на придбання, зберігання та носіння зброї, пристроїв та зазначених патронів для вказаних потреб видаються тільки за наявності законодавчого або іншого нормативно-правового акта про надання права працівникам міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Національного банку України, підприємств, установ і організацій, громадянам користуватися нею при виконанні службових обов`язків, мати у власності лише після вивчення ними матеріальної частини зброї, правил поводження з нею, її застосування та використання, що здійснюється у пунктах вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування після здачі заліку та отримання довідки про вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та їх застосування.

При цьому слід мати на увазі, що незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо. Під незаконним зберіганням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин чи вибухових пристроїв розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці (п.п. 11, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» від 26 квітня 2002 року N3).

В ході судового розгляду було встановлено, що приблизно в середині липня місця 2018 року у невстановлений слідством час, ОСОБА_4 , перебуваючи у зруйнованому (занедбаному) підвалі на території приватного занедбаного домоволодіння АДРЕСА_2 , у куті вказаного підвалу виявив патрони в кількості 5 штук, обріз та гранату типу Ф1 з запалом, таким чином незаконно їх придбав, привласнив і зберігав при собі. 01.09.2018 року приблизно о 08-00 годині, ОСОБА_4 , зберігаючи при собі знайдені патрони, обріз та гранту типу Ф1 з запалом, переніс їх до вул. Артилеристів у м. Кривому Розі. Після чого, о 09 годині 00 хвилин, поблизу житлового будинку №9 по вулиці Артилеристів в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, ОСОБА_4 на вимогу працівників поліції, в присутності понятих, з сумки, яка знаходилась при ньому, видав 5 патронів, які згідно висновку судової експертизи зброї №29/3.1/1725 від 19.09.2019 є боєприпасами 5,45-мм патронами зразка 1974 року, призначеними для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів АК-74, АКС-74, АКС-74У, ручних кулеметів РПК-74 та їх модифікацій, два патрони також є боєприпасами патронами 16 калібру до гладко ствольної мисливської зброї, споряджені саморобним способом з використанням порохового зарядку, які придатні для стрільби, та предмет схожий на обріз, який відповідно до висновку судової експертизи зброї №29/3.1/1728 від 19.09.2018 року є нестандартною гладкоствольною вогнепальною зброєю, та предмет схожий на гранату типу Ф1 з запалом, які відповідно до висновку судової вибухово-технічної експертизи №33/5.2/351 від 27.09.2018 року є конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, а саме споряджений корпус бойової осколкової, оборонної, ручної гранат Ф-1, промислового виготовлення, яка відноситься до категорії вибухових речових та придатний до здійснення вибуху; уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв та придатний до здійснення вибуху, які останній носив при собі без передбаченого законом дозволу.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив незаконне носіння, зберігання вогнепальної зброї бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , виннимсебе визнав повністю й пояснив, що за обставин, викладених у вироку вчинив кримінальне правопорушення, а саме: у липні 2018 року він перебував у дворі будинку АДРЕСА_2 та знайшов пакет, в якому були обріз, граната з запалом та патрони, які він вирішив зберігати при собі та відвіз додому. 01.09.2018 року зранку вирішив перевезти зброю та патрони, але на вул. Артилеристів до нього підійшли працівники поліції, яки запитали чи єв нього заборонені предмети, після чого він передав їм всі речі. У вчиненому обвинувачений щиро покаявся, осудивши свої дії та усвідомивши суспільну небезпечність вчиненого злочину.

У зв`язку із безсумнівним та добровільним, тобто без будь-якого впливу із чиєї б то ні било сторони, визнанням у повному обсязі ОСОБА_4 своєї вини в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні (повідомленій підозрі), погодженні з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердженням їм його фактичних обставин, відсутності жодних заперечень щодо них з боку сторони обвинувачення, усвідомленням і правильним розумінням роз`ясненого судом положення частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України про те, що у випадку визнання ними змісту даних фактичних обставин, сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржувати їх в апеляційному порядку, відсутністю їх заперечень проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються, суд ухвалив дослідити докази, обмежившись показаннями обвинуваченого, а також документами, що характеризують його особу та документами в частині, що стосуються речових доказів та процесуальних витрат.

Отже, всебічно, повно, неупереджено й безпосередньо з`ясувавши всі обставини, встановлені під час кримінального провадження, перевіривши їх доказами, отриманими на підставі змагальності сторін та свободи у доведенні їх переконливості, дослідженими в судовому засіданні, у їхній сукупності й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності й взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_4 доведена повністю, а дії його відповідають складу кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, і правильно кваліфіковані як незаконне носіння, зберігання вогнепальної зброї бойових припасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, у зв`язку із чим, обвинувачений підлягає кримінальному покаранню.

Вивчаючи особу винного шляхом з`ясування стану його здоров`я, поведінки до вчинення злочину, складу родини, а також матеріального стану, судом встановлено, що ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованого йому злочинного діяння раніше неодноразово судимий, офіційно не працевлаштований, не перебуває у зареєстрованому шлюбі, утриманців не має, перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 2002 року з приводу органічного, емоційно-лабільного розладу, обумовленого перенесеною ЧМТ (2015 р.), перебуває під наглядом лікаря-нарколога з січня 2017 року з приводу вживання декількох психоактивних речовин зі шкідливими наслідками, характеризується посередньо.

Так, визначаючи ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, суд виходить з класифікації злочинів, особливостей та обставин їх вчинення, й приходить до висновку, що обвинуваченим вчинено тяжкий злочин.

До обставин, які пом`якшують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить щире каяття обвинуваченого.

До обставин, які обтяжують покарання і встановлені у даній кримінальній справі, суд відносить рецидив злочину.

Обговорюючи питання про міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а також особу обвинуваченого і обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, наведені судом вище у вироку, у зв`язку з чим суд, враховуючи санкцію ч. 1 ст. 263 КК України, вважає що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, оскільки таке покарання сприятиме його виправленню і попередженню вчинення нових злочинів, а також буде необхідним і достатнім.

Крім того згідно з пунктом 3 частини 1 статті 118 Кримінального процесуального кодексу України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 цього ж кодифікованого процесуального закону України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта. При цьому у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.

В силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки в рамках цього кримінального провадження були проведені експертні дослідження: судові балістичні експертизи (висновок №29/3.1/1725 від 19.09.2018 та висновок №29/3.1/1728 від 19.09.2018), а також судова вибухово-технічна експертиза (висновок №33/5.2 від 27.09.2018) на проведення яких були затрачені кошти з Державного бюджету України в розмірі 3146,00 грн. що підтверджується довідкою експертної установи, Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати підлягають відшкодуванню за рахунок обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 63, 66, 67, 70, 263 ч.1 КК України, ст.ст. 100, 124, 349, 369-376, 392, 395, 532-533 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.01.2019 за ст.ст. 309 ч.2, 311 ч.2, 313 ч.1, 70, 71 КК України, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з 28 грудня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_1 виданий 29.10.2010 року Тернівським РВ КМУ УМВС України в Дніпропетровській області), проживає за адресою: АДРЕСА_1 у дохід Державного бюджету України процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3146,00 (три тисячі сорок шість) грн. 00 коп.

Речові докази: обріз одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці моделі «ИЖК» 16 калібру, протяжки каналу ствола обрізу, один патрон та 4 гільзи, які було долучено до матеріалів кримінального провадження №0001653 у якості речових доказів на підставі постанови від 11.10.2018 та передано на зберігання до камери схову Криворізького ВП ГУНП у Дніпропетровській області знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі її подання - вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, підлягає виконанню на всій території України й звертається до виконання не пізніш як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до суду першої інстанції із суду апеляційної чи касаційної інстанції.

Вирок постановлено, виготовлено шляхом комп`ютерного набору та підписано суддею в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя: ОСОБА_1