В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21.05.2019 Справа №607/24915/18

м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002559 від 02.09.2018 р. про обвинувачення:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стриївка, Збаразького району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2018 року близько 19 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , який перебував у м.Тернополі по вул. Київська, 11а, на сходовій клітці приміщення «Української Національної лотереї» в ході розмови із ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, 02 вересня 2018 року, близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи у м.Тернополі по вул. Київська, 11а, на сходовій клітці приміщення «Української Національної лотереї» в ході розмови із ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що його дії є помітними для сторонніх, відкрито зірвав рукою із шиї потерпілого золотий ланцюжок 500 проби, вагою 11,27 грама, вартістю 6037,56 грн., із кулоном у вигляді зображення «Ісуса Христа», вагою 1,5 грама, вартістю 803,58 грн. Після чого з викраденими золотими виробами ОСОБА_3 з місця вчинення злочину втік, завдавши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 6841,14 гривень.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно, перебуваючи в м.Тернополі по вул. Київська, 11а, на сходовій клітці приміщення «Української Національної лотереї» в ході розмови із ОСОБА_5 він усвідомлюючи, що його дії помітні для сторонніх, зірвав рукою із шиї ОСОБА_5 золотий ланцюжок, із кулоном у вигляді зображення «Ісуса Христа». Вказані золоті вироби він здав в ломбард за що отримав грошові кошти. На даний час про вчинене він щиро шкодує, просить суд його суворо не карати, врахувати те, що він щиро розкаявся і сприяв розкриттю злочину, а також частково відшкодував шкоду завдану кримінальним правопорушенням.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що обвинувачений частково відшкодував йому вартість золотих виробів, просить суворо його не карати та щодо призначення покарання ОСОБА_3 , то він погоджується із думкою прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 КК України, відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, обставини, що обтяжують покарання в даному випадку відсутні.

Таким чином, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень ОСОБА_3 доцільно призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді штрафу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Апеляція на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1