Справа №390/1913/18
Провадження №1-кп/390/167/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.03.2019 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Кропивницький кримінальне провадження № 0001107 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Покровське, Кіровоградського району Кіровоградської області, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжню, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 , раніше судимої:

12.04.2013 року вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненої від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки; постановою Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 06.09.2013 року іспитовий строк скасовано з направленням в місця позбавлення волі на строк 4 роки; 01.12.2015 року звільненої з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29.10.2018 року, приблизно о 17.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в будинку потерпілого ОСОБА_4 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де допомагала по господарству, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрала цифровий приймач Т2 марки «OPERASKY» модель ОР-407, вартістю 445 грн.20 коп.

З місця скоєння злочину зникла, викраденим розпорядилась на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України кваліфікований як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

У підготовчому судовому засіданні потерпілим та обвинуваченою заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення від 30 листопада 2018 року, досягнутої між ними, за якою обвинувачена визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, примирилась з потерпілим та відшкодувала йому завдані збитки, сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді 2 років обмеження волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік, зобов`язавши її періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Прокурор не заперечувала щодо затвердження угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілим.

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні свою вину визнала, угоду про примирення з потерпілим підтримала і просила її затвердити. При цьому пояснила, що укладення угоди є добровільним, вона розуміє права, передбаченні п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтримав угоду про примирення з обвинуваченою, просив суд її затвердити та пояснив, що претензій матеріального та морального характеру до неї не має, погоджується з визначеною угодою мірою покарання обвинуваченій, укладення угоди з його сторони є добровільним, наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст. 473 КПК України зрозумілі.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченої, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, зазначена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.469 КПК України за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Потерпілий також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст.473 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України та Кримінального кодексу України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб; відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Міра покарання, узгоджена сторонами угоди про примирення, відповідає санкції ч.2 ст.185 КК України.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

П.1 ч.3 ст.314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право затвердити угоду про примирення.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченою і призначення останній узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.314, 368-371, 373-374, 474-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 листопада 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2-х років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік, зобов`язавши її періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі цифровий приймач Т2 марки «OPERASKY» модель ОР-407, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити у його розпорядженні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана з підстав передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: