11.04.2019
справа № 642/420/18
провадження № 1кп/642/3/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2019 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі - ОСОБА_4 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у м. Харкові матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звинувачується у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться зазначене кримінальне провадження.
Ухвалою суду від 18 лютого 2019 року строк тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 продовжений до 18 квітня 2019 року.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України на обговорення учасників поставлено питання про доцільність продовження дії запобіжного заходу тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 .
Прокурор вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки на даний час є наявними ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.
Захисник обвинуваченого заявив клопотання про зміну міри запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-яку іншу не пов`язану з позбавленням волі.
Обвинувачений, підтримав клопотання захисника.
Колегія суддів вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що на даний час є наявними ризики, передбачені п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто є достатні підстави вважати, що обвинувачений може переховуватись від правоохоронних органів та суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на малолітню потерпілу, і таким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При вирішенні питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , судова колегія враховує, що згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені ч.1 даної статті.
З правового аналізу вказаних положень кримінально-процесуального законодавства, вбачається, що закон не вимагає доказування того, що особа, якщо їй не буде обрано запобіжний захід, ухилятиметься від суду чи від виконання процесуальних рішень. В законі йдеться про наявність ризиків, які дають підстави вважати, що ця особа може порушити процесуальні обов`язки чи проявити неправильну процесуальну поведінку, тобто йдеться про обґрунтовану підозру в цьому.
Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Судом допитані всі свідки у справі, що зменшує ризики передбачені п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Однак, враховуючи, що обвинувачений не має постійного місця проживання в м.Харкові, потерпілою в справі є малолітня дитина і знаходячись на волі обвинувачений матиме можливість впливу на неї, на даний час зменшились, але не відпали ризики передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, що обвинувачений може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, продовжити злочинну діяльність, тому, суд вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому строком на 60 днів.
Заперечення обвинуваченого та його захисника проти продовження строку запобіжного заходу, суд оцінює критично, оскільки фактичні обставини, на які посилається захисник та обвинувачений, не спростовують обставини, які дають підстави вважати щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177, ч. 3 ст. 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань (№27), обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати продовженим до 07 червня 2019 року, включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3