Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000002 від 31 грудня 2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арциз, Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:

На розгляді у Дніпровському районному суді м. Києва на стадії судового слідства перебуває дане кримінальне провадження.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_5 було заявлено клопотання про проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи, оскільки виникають обґрунтовані сумніви у правильності висновку експерта №482/е, долученому до матеріалів кримінального провадження, так згідно висновку спеціаліста №417/18 від 13.11-14.11.2018 року Державної установи «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України», складеного, на підставі заяви обвинуваченого ОСОБА_6 , спеціалістом з судово-медичної експертизи ОСОБА_7 , що працює на посаді заступника начальника Державної установи «Головного бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» та має стаж роботи за фахом «судово-медична експертиза» з 1992 року, вищу кваліфікаційну категорію лікаря судово-медичного експерта, вищий кваліфікаційний клас судового експерта, в висновку експерта №331/Е та висновку експерта №482/Е існують розбіжності, неточності та протиріччя. Зокрема, при складанні висновку експерта №331/Е судово-медичному експерту надавались медичні документи на ім`я ОСОБА_4 , а при складанні висновку експерта №482/Е тому ж експертові надавались вже медичні документи на ім`я ОСОБА_4 ; у підсумках обох висновків експерта до потерпілого ( ОСОБА_4 ) було застосовано жіночий відмінок, що є не коректним; при огляді ОСОБА_4 12.03.2015 року більш як через 2 місяці після дати можливих подій експертом було описано наступне «… на слизовій верхньої губи справа від серединної лінії косо-вертикально розташований рубець подовженої форми, ніжний синюшно-рожевий, втягнутий в центральній частині, щільний, спаяний з підлягаючими тканинами, розміром 2.3х0,3 см, слизова на навколо червоно-фіолетового кольору», а тому зазначає, що на теперішній час в Україні відсутні методи, які б дозволяли, за характером рубця (шраму) визначити точну дату травмування. Отже така морфологічна характеристика рубця не свідчила про можливий час його виникнення; у підсумках висновку експерта №482/Е експертом стверджується, що «дані наданої медичної документації на ім`я ОСОБА_4 свідчать про те, що під час звернення за медичною допомогою 31.12.2014 року о 13 год. 50 хв. в нього мало місце наступне тілесне ушкодження: забійна рана на слизовій верхньої губи справа». Однак у наданих медичних документах, у тому числі і таких даних, які відображені у протокольній частині вказаного «Висновку експерта» відсутні свідчення про наявність рани слизової оболонки верхньої губи, тобто при складанні висновку експерта №428/Е в розпорядженні судово-медичного експерта не було об`єктивних даних, які б свідчили про те, що «у гр. ОСОБА_4 на момент звернення за медичною допомогою 31.12.2014 року о 13 год. 50 хв.» мала місце рана слизової оболонки верхньої губи. Таким чином, враховуючи зазначені розбіжності висновок експерта №331/Е та висновок експерта №482/Е не можна вважати обґрунтованими та підтвердженими об`єктивними судово-медичними даними…щодо наявних тілесних ушкоджень та ступеня їх тяжкості у гр. ОСОБА_4 ». Усунення цих розбіжностей можливе лише шляхом проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор у судовому засіданні вказав, що клопотання адвоката є необґрунтованим і відсутні підстави для проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи.

Потерпілий ОСОБА_4 підтримав думку прокурора.

Суд, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Частиною 1 статті 242 КПК України регламентовано, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Пунктом 1.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 № 1950/5), під час проведення експертиз (експертних досліджень) з метою виконання певного експертного завдання експертами застосовуються відповідні методи дослідження, методики проведення судових експертиз, а також нормативно-правові акти та нормативні документи (міжнародні, національні та галузеві стандарти, технічні умови, правила, норми, положення, інструкції, рекомендації, переліки, настановчі документи Держспоживстандарту України), а також чинні республіканські стандарти колишньої УРСР та державні класифікатори, галузеві стандарти та технічні умови колишнього СРСР, науково-технічна, довідкова література, програмні продукти тощо.

Визначення способу проведення експертизи (вибір певних методик, (методів дослідження)) належить до компетенції експерта.

Таким чином, експерт є вільним в способі проведення експертизи та на свій розсуд вибирає певні методики та методи дослідження.

Захисником ОСОБА_5 не надано суду переконливих доказів, які б доводили некомпетентність або упередженість експерта ОСОБА_8 при проведенні експертиз (висновок №482/Е та висновок 331/Е).

Під час судового засідання, яке відбулося 07.12.2018 року судом був допитаний експерт ОСОБА_8 , яка підтвердила висновки проведеної неї експертизи і пояснила, що нею у висновках була досліджена вся надана медична документація щодо потерпілого ОСОБА_4 , зазначені методики дослідження.
Отже, фактичні дані про досліджувану подію, причини та обставини її виникнення, про умови виникнення тілесних ушкоджень, були предметом дослідження під час проведеної експертизи, про яку йдеться вище. Тобто під час допиту були з`ясовані всі обставини та усунені будь-які неточності.
Надане захисником клопотання є необґрунтованим, оскільки не містить доказів на підтвердження сумнівів у правильності висновку експерта, пов`язаних з його недостатньою обґрунтованістю. Крім того, у клопотанні не доведено, що висновки експертів суперечать матеріалам справи, та не надано доказів, про наявність істотних порушень процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Посилання на висновок спеціаліста №417/18 від 13.11-14.11.2018 року, жодним чином не спростовує це, оскільки вказує більш на граматичні помилки та описки, які були допущенні при складанні висновків, ніж на дослідженні експертом медичні документи, що жодним чином не впливає на результат вищезазначених висновків.

Крім того, повторною є експертиза, під час проведення якої досліджуються ті самі об`єкти і вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної (попередніх) експертизи (експертиз).

Суд вважає, що повторне призначення експертизи призведе до необґрунтованого затягування строків розгляду кримінального провадження, оскільки він буде виконаний на підставі тих же документів.

За таких умов, на думку суду, дане клопотання задоволенню не підлягає, оскільки не містить, у відповідності до ст. 332 КПК України, в собі відомостей передбачених ст. 242 КПК України, для з`ясування, яких саме обставин, що мають значення для цього кримінального провадження, необхідно спеціальні знання, оскільки саме до компетенції суду, а не експерта, належить питання оцінки доказів з точки зору їх належності та допустимості згідно положень ст. 94 КПК України, а саме за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення з урахуванням того, що жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 332 КПК України, суд,

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення у кримінальному провадженні №1-кп/755/358/18 (справа №755/12651/18-к), за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повторної комісійної судово-медичної експертизи відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінально процесуального Кодексу України.

Суддя: