Справа № 539/816/19
Провадження № 1-кс/539/335/2019
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року м. Лубни

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000184 від 25.10.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, про призначення судової земельно-технічної експертизи,-

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2019 року слідчий СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернувся до Лубенського міськрайонного суду з клопотанням про призначення судової земельно-технічної експертизи.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області розслідується кримінальне провадження № 0000184, розпочате 25.10.2018 за ч.2 ст.366 КК України за фактом незаконної передачі земельних ділянок водного фонду у приватну власність.

Досудовим розслідуванням установлено, що у період 2017 2018 років службовими особами Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області передано у приватну власність громадян земельні ділянки водного фонду, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:004:0015; :01:004:0017; :01:004:0021; :01:004:0026; :01:004:0027; :01:004:0029; :01:004:0031; :01:004:0032; :01:004:0033, які згідно даних Публічної кадастрової карти розташовані в межах прибережної захисної смуги водних об`єктів на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населеного пункту.

У відповідності до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Разом з тим, спірна земельна ділянка була сформована за рахунок земель водного фонду, та була передана у приватну власність всупереч вимог закону з огляду наступне.

Так, відповідно до статті 4 Водного кодексу України та частини 1 статті 58 Земельного кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) до земель водного фонду, серед іншого, належать землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами.

Для створення сприятливого режиму водних об`єктів уздовж морів, навколо озер, водосховищ та інших водойм встановлюються водоохоронні зони, розміри яких визначаються за проектами землеустрою (частина 2 статті 58 Земельного кодексу України).

Прибережна захисна смуга є частиною водоохоронної зони відповідної ширини вздовж річки, моря, навколо водойм, на якій з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення, засмічення та збереження їх водності встановлено більш суворий режим господарської діяльності, ніж на решті території водоохоронної зони (статті 1, 88, 90 Водного кодексу України, статті 60, 61 Земельного кодексу України).

Частинами 1, 3 ст. 60 Земельного кодексу України встановлено, що вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Право на землі водного фонду, встановлене ст. 59 Земельного кодексу України, передбачає можливість передачі земель водного фонду у приватну громадян власність лише у одному випадку, а саме при передачі у власність замкненої природної водойми (загальною площею до 3 гектарів) (ч. 2 ст. 59 ЗК України), та виключний перелік випадків передачі земель водного фонду в оренду (ч. 4 ст. 59 ЗК України).

Крім того, з метою збереження та дотримання особливого режиму використання земель водного фонду статтею 61 Земельного кодексу України заборонено будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах.

Таким чином, наведені приписи зазначених норм матеріального права свідчать про те, що прибережна захисна смуга може перебувати лише в державній чи комунальній власності та використовуватися лише відповідно до її цільового призначення з урахуванням законодавчих обмежень щодо ведення господарської діяльності. Тобто, передача земель водного фонду у приватну власність в цілях житлової забудови чи сільськогосподарських цілях, як це було здійснено щодо вищевказаних земельних ділянок, не передбачено приписами законодавства, натомість земельні ділянки вказаної категорії можуть перебувати виключно у комунальній чи державній власності.

До складу земель водного фонду України віднесено землі прибережної захисної смуги, на яких хоча і не розташований водний фонд, але за своїм призначенням вони сприяють його функціонуванню.

Відповідно до ст. 60 Земельного кодексу України вздовж річок, морів і навколо озер, водосховищ та інших водойм з метою охорони поверхневих водних об`єктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності встановлюються прибережні захисні смуги. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) шириною:

а) для малих річок, струмків і потічків, а також ставків площею менш як 3 гектари - 25 метрів;

б) для середніх річок, водосховищ на них, водойм, а також ставків площею понад 3 гектари - 50 метрів;

в) для великих річок, водосховищ на них та озер - 100 метрів.

При крутизні схилів більше трьох градусів мінімальна ширина прибережної захисної смуги подвоюється.

Пунктами 1, 4, 5 Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року N 486, передбачено, що розміри і межі водоохоронних зон визначаються проектом на основі нормативно-технічної документації, яка узгоджується з відповідними органами, власниками землі, землекористувачами і затверджуються відповідними місцевими органами державної виконавчої влади.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року N 434, у разі відсутності належної землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо водоохоронних зон та прибережних захисних смуг водних об`єктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо вилучення (викупу), надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 8 травня 1996 року N 486 «Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них», з урахуванням конкретної ситуації.

Отже, виходячи з нормативних розмірів прибережних захисних смуг, встановлених ст. 60 Земельного кодексу України та ст. 88 Водного кодексу України, орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до Постанови N 486, відсутність землевпорядної документації не змінює правовий режим захисної смуги.

Аналіз наведених вище положень законодавства свідчить про те, що фактичний розмір і межі прибережної захисної смуги визначені нормами закону, а проект землеустрою щодо встановлення прибережної захисної смуги є лише документом, який містить графічні матеріали та відомості про обчислену площу в розмірі й межах, встановлених законодавством.

При цьому відсутність такого проекту та не визначення відповідними органами державної влади на території межі прибережної захисної смуги в натурі не може трактуватися як відсутність самої прибережної захисної смуги (Аналогічна права позиція зазначена у постановах Верховного Суду України від 9 вересня 2014 року у справі N 915/1224/13, від 9 вересня 2014 року у справі N 915/1226/13, від 9 вересня 2014 року у справі N 915/1228/13).

Тобто, набути права приватної власності на земельну ділянку водного фонду із земель державної чи комунальної власності не могла жодна юридична чи фізична особа.

За таких обставин в діях посадових осіб Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вбачаються ознаки складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання за зверненням сторони кримінального провадження проводиться експертиза.

Підрозділом 5 розділу ІІ Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Мінюсту від 08.10.1998 року №53/5, передбачено проведення земельно-технічної експертизи, основними завданнями якої є, зокрема, визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки та визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо).

Слідчий прохає суд винести ухвалу про призначення судової земельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання:

1. Чи накладаються (повністю чи частково) земельні ділянки з кадастровими номерами :01:004:0015; :01:004:0017; :01:004:0021; :01:004:0026; :01:004:0027; :01:004:0029 на землі водного фонду, а саме на прибережну захисну смугу водних об`єктів станом на 15.05.2017 ? У разі наявності накладання визначити в якій площі із схематичним зображенням відповідної конфігурації з прив`язкою до земельної ділянки.

2. Чи відповідає розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0015; :01:004:0017; :01:004:0021; :01:004:0026; :01:004:0027; :01:004:0029 та його затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо ні, то в чому полягає така невідповідність?

3. Чи накладаються (повністю чи частково) земельні ділянки з кадастровими номерами :01:004:0031; :01:004:0032; :01:004:0033, на землі водного фонду, а саме на прибережну захисну смугу водних об`єктів станом на 12.05.2017 ? У разі наявності накладання визначити в якій площі із схематичним зображенням відповідної конфігурації з прив`язкою до земельної ділянки.

4. Чи відповідає розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0031; :01:004:0032; :01:004:0033 та його затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо ні, то в чому полягає така невідповідність?

В судове засідання слідчий не з`явився, причини неявки суду не повідомив, але у відповідності до ч. 3 ст. 244 КПК України його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Ознайомившись з заявленим клопотанням та доданими до нього матеріалами, суд вважає, що клопотання слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Частина 6 ст. 244 КПК України встановлює, що слідчий суддя задовольняє клопотання, якщо особа, яка звернулася з відповідним клопотанням, доведе, що для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта.

Подані суду матеріали підтверджують наявність обставин, на які посилається слідчий.

Мотиви призначення експертизи є переконливими.

Не підлягає задоволенню клопотання слідчого в частині зобов`язання експерта надати висновок судової земельно-технічної експертизи не пізніше 30 днів з дня винесення ухвали, оскільки вирішення даного питання не належить до компетенції слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 242-244, 309 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про призначення судової земельно-технічної експертизи задовольнити частково.

Призначити в кримінальному провадженні №0000184 від 25.10.2018 року судової земельно-технічної експертизу, на вирішення якої поставити питання:

1. Чи накладаються (повністю чи частково) земельні ділянки з кадастровими номерами :01:004:0015; :01:004:0017; :01:004:0021; :01:004:0026; :01:004:0027; :01:004:0029 на землі водного фонду, а саме на прибережну захисну смугу водних об`єктів станом на 15.05.2017 ? У разі наявності накладання визначити в якій площі із схематичним зображенням відповідної конфігурації з прив`язкою до земельної ділянки.

2. Чи відповідає розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0015; :01:004:0017; :01:004:0021; :01:004:0026; :01:004:0027; :01:004:0029 та його затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо ні, то в чому полягає така невідповідність?

3. Чи накладаються (повністю чи частково) земельні ділянки з кадастровими номерами :01:004:0031; :01:004:0032; :01:004:0033, на землі водного фонду, а саме на прибережну захисну смугу водних об`єктів станом на 12.05.2017 ? У разі наявності накладання визначити в якій площі із схематичним зображенням відповідної конфігурації з прив`язкою до земельної ділянки.

4. Чи відповідає розроблений проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок з кадастровими номерами :01:004:0031; :01:004:0032; :01:004:0033 та його затвердження вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо ні, то в чому полягає така невідповідність?

Проведення експертизи доручити експертам Полтавського відділення при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, що за адресою: 36000, м. Полтава, вул. Чураївни, 1/1.

Попередити експертів про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України та відмову без поважних причин від дачі висновку за ст. 385 КК України.

Для дослідження експерту направити 9 проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства на території Вовчицької сільської ради Лубенського району Полтавської області за межами населених пунктів за кадастровими номерами: :01:004:0033, :01:004:0032, 322881100:01:004:0031, :01:004:0029, 322881100:01:004:0027, :01:004:0026, :01:004:0021, 322881100:01:004:0017, :01:004:0015.

Копію ухвали направити для виконання до Полтавського відділення при Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, що за адресою: 36000, м. Полтава, вул. Чураївни, 1/1.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1