Ухвала

Іменем України
10 грудня 2018 року

м. Київ
Справа № 289/2131/16-к

Провадження № 51 10155 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 та клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року щодо неї ,
встановив:
Вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ст. 121 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 22 березня 2018 року апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Радомишльського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2017 року - без зміни. В порядку ст. 404 ч. 2 КПК України виключено з мотивувальної частини вироку вказівку про обставину, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 «настання тяжких наслідків».

Дані про те, що засуджена ОСОБА_4 пропустила строк на касаційне оскарження вироку та ухвали щодо неї в матеріалах провадження відсутні, а тому колегія суддів не вирішує її клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі порушується питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі не зазначено в чому саме полягає незаконність вироку та ухвали згідно з вимогами ст. 438 ч. 1 КПК України і доводи на обґрунтування цього.

Відповідно до ст. 438 ч. 1 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України). Однобічність і неповнота досудового розслідування та судового розгляду в частині з`ясування обставин та перевірки їх доказами відповідно до зазначеної статті не можуть бути предметом розгляду касаційної інстанції.
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при винесенні судового рішення, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Також особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо судових рішень з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України.
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Вищезазначені недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 без руху.
Встановити засудженій ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3