КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 09 січня 2019 року,у кримінальному провадженні № 0002223 від 10.11.2018-

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України до 11 лютого 2019 року включно.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , обставини, які характеризують особу підозрюваного в сукупності, наявність об`єктивних причин які перешкоджають завершенню досудового розслідування, доведеність ризиків передбачених ст. 177 КПК України та дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник ОСОБА_7 що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання органу досудового розслідування.

Вимоги мотивує тим, що клопотання про продовження запобіжного заходу неповнолітньому ОСОБА_6 було вручено без участі законного представника, що є порушенням статей 44, 482 КПК України. Захисник зазначає, що стороною обвинувачення не було доведено причин подальшого тримання неповнолітнього ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики не доведені та не підтверджуються достатніми та допустимими доказами. Прокурор не надав суду доказів того, що застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід домашній арешт з обов`язковим носінням електронних засобів контролю не забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

Також додає, що ОСОБА_6 раніше не судимий, за місцем проживання має міцні соціальні зв`язки, студент 3 курсу Ірпінського державного коледжу економіки та права, а отже має потреби у здійсненні навчання. Відповідно до стану здоров`я підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою являється тортурами, оскільки останній потребує стаціонарного лікування,а т ому домашній арешт із носінням електронного засобу контролю буде в повній мірі забезпечувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, підозрюваного та його законного представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висносків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчим відділом Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002223 від 10.11.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

11листопада 2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
12 листопада 2018 року до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Внаслідок складності кримінального провадження та необхідності проведення ряду процесуальних дій, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002223 продовжено до трьох місяців, а саме до 11.02.2019 року.

Старший слідчий Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області з клопотанням про продовження обрано щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Так, вирішуючи питання про наявність обґрунтованої підозри поняття якої не міститься в національному законодавстві, слід виходити з його визначення наведеного в практиці Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчиненні правопорушення передбачає «наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла-таки вчинити злочин», те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року). У клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо даних для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри. Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
В той же час, продовживши підозрюваному ОСОБА_6 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.
Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України є обґрунтованою, що дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи дані про особу підозрюваного, який є неповнолітнім, раніше не судимий, має постійне місце проживання в АДРЕСА_1 , продовжує навчання в коледжі, а також те, що в матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_6 переховувався від органів досудового розслідування та суду, перешкоджав кримінальному провадженню, зокрема здійснював незаконний вплив на свідків у цьому кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що слідчим суддею продовжено ОСОБА_6 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на відсутність належного обґрунтування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Не доведено належним чином наявність таких ризиків прокурором під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.
Продовжуючи підозрюваному ОСОБА_6 найбільш суворий запобіжний захід, слідчим суддею хоча і встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вказаним ризикам, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційні вимоги захисник підлягають частковому задоволенню.
На підставі викладеного, колегія суддів не погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 такого заходу забезпечення кримінального провадження, як запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження немає. На переконання колегії суддів достатньо застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йомуцілодобово залишати квартиру АДРЕСА_2 , що в повній мірі забезпечить запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Керуючись, ст. ст. 176 - 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 403, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 09 січня 2019 року, якою продовжено до 11 лютого 2019 року включно строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неповнолітньому підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід домашній арешт, заборонивши йому цілодобово залишати квартиру АДРЕСА_2 .

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_6 прибувати до слідчого , прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою.
Підозрюваного ОСОБА_6 негайно доставити до місця його проживання АДРЕСА_1 де звільнити з-під варти.

Строк дії ухвали визначити до 11.02.2019 року включно.

Копію ухвали надіслати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного Ірпінському відділу поліції ГУ НП в Київській області.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/970/2019 Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач: ОСОБА_1