УХВАЛА

31 січня 2019 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000175 від 20 лютого 2018 року,-

встановив:

До слідчого судді Рівненського міського суду ОСОБА_1 надійшло на розгляд клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного за ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду 15 травня 2018 року у справі №569/8681/18, а саме майна, належного ОСОБА_5 : чорнової документації на 321 арк., журналів типу А-4 в кількості 5 шт., блокнотів в кількості 3 шт. з вмістом чорнових записів, предметів в кількості 3 шт. типу кліше, 7 банківських карток, печатки з відтиском «Juice-Gold» та цінами, ноутбуку «Apple» із зарядним пристроєм, принтеру марки «Epson», 130 ланцюжків, 2 488 браслетів, 10 пар сережок, 15 каблучок, 1 628 підвісок, 40 годинників, 2 пари запонок, 30 зажимів.

В обґрунтування заявленого клопотання зазначає, що по кримінальному провадженню №0000175, в межах якого накладено арешт на майно ОСОБА_5 , останньому підозру у вчиненні злочину за ст. 190 КК України не вручено, допитано його як свідка, не прийнято до уваги покази свідків та письмові розписки про надання грошових коштів ОСОБА_5 . Під час накладення арешту судом не враховано розмір шкоди в сумі 17000 грн. та розумність і співмірність обмеження права власності. Вважає, що арешт накладено необґрунтовано, висновки суду про накладення арешту є передчасними, в матеріалах кримінального провадження відсутні докази на підтвердження підстав накладення арешту.

Представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, наведених в ньому, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити за безпідставністю.

Заслухавши адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши доводи клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим управлінням ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000175, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.02.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області №569/8681/18 від 15 травня 2018 року задоволено клопотання слідчого ОСОБА_6 про накладення арешту на майно, вилучене в ході обшуку 08 травня 2018 року у офісному приміщенні №206 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в сумі 221 888 грн., 2148 доларів США, 1000 російських рублів, чорнову документацію на 321 арк., журнали типу А-4 в кількості 5 шт., блокноти в кількості 3 шт. з вмістом чорнових записів, предмети в кількості 3 шт. типу кліше, 7 банківських карток, печатку з відтиском «Juice-Gold», 3 флеш-накопичувача, 6 паперових коробок, в яких знаходяться бирки за написами «Juice-Gold» та цінами, ноутбук «Aplle» із зарядним пристроєм, принтер марки «Epson», металевий предмет зовні схожий на автомат, без набоїв, 130 ланцюжків, 2488 браслетів, 10 пар сережок, 15 каблучок, 1628 підвісок, 40 годинників, 2 пари запонок, 30 зажимів.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

За вимогами ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При вирішенні питання про арешт майна або його скасування для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Судом встановлено, що з 20.02.2018 року, тобто з часу внесення відомостей до ЄРДР про вчинений злочин за ч. 1 ст. 190 КК України ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000175 підозра не пред"являлась.

Санкція ч. 1 ст. 190 КК України не передбачає конфіскацію майна, цивільного позову у кримінальному провадженні не пред"явлено.

Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину. Вказана обставина повинна бути встановленою в судовому порядку, на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих органом досудового розслідування.

Тривале втручання у право власності особи, без підтвердження для цього відповідних підстав та обґрунтованих підозр у вчиненні кримінального правопорушення, є порушенням принципу співмірності та пропорційності, а відтак є свавільним.

Як встановлено судом, по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 являється власником належного йому майна: 7 банківських карток, ноутбуку «Apple» із зарядним пристроєм, принтеру марки «Epson», 40 годинників, які відношення до кримінального провадження не мають і речовими доказами по справі не являються.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання у володіння вищевказним майном.

Разом з тим, слідчий суддя відхиляє вимогу про скасування арешту з чорнової документації на 321 арк., журналів типу А-4 в кількості 5 шт., блокнотів в кількості 3 шт. з вмістом чорнових записів, предметів в кількості 3 шт. типу кліше, печатки з відтиском «Juice-Gold» та цінами, 130 ланцюжків, 2 488 браслетів, 10 пар сережок, 15 каблучок, 1 628 підвісок, 2 пари запонок, 30 зажимів.

Заявником у клопотанні не доведено, а слідчим суддею не встановлено будь-яких нових обставин, за яких би на даний час відпала потреба у застосуванні вказаного виду заходу забезпечення кримінального провадження або арешт накладено необґрунтовано, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання в цій частині є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 2, 7-9, 131-132, 170, 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000175 від 20 лютого 2018 року задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду 15 травня 2018 року у справі №569/8681/18, в частині накладення арешту на майно ОСОБА_5 : 7 банківських карток, ноутбуку «Apple» із зарядним пристроєм, принтеру марки «Epson», 40 годинників.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя

Рівненського міського суду ОСОБА_1