Справа №523/7629/19
Провадження №1-кс/523/2642/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2019 року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного, розглянувши у судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області погодженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матильдівка (с. Жовтневе)

Тарутинського району Одеської області, громадянина України, з повною середньою освітою, працюючого не офіційно на авто мийці, не одруженого, раніше не судимого.

Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України, -

Встановив:

16.05.2019 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернулася слідча СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Відповідно до клопотання слідчого вбачається, що 14.05.2019 року приблизно о 10:30 годині, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 . ОСОБА_8 , знаходячись біля будинку №133, розташованому по вул. Добровольського у м. Одесі, діючи навмисно з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, підійшли до припаркованого автомобілю марки «Audi A6» чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 , належного на праві користування ОСОБА_9 , та розподіливши між собою ролі, відповідно якої ОСОБА_7 відкрив задні ліві двері автомобілю, використовуючи переданий йому ОСОБА_8 пістолет, став погрожувати потерпілій його застосуванням, вимагаючи від останньої покинути салон автомобілю. ОСОБА_8 та ОСОБА_5 в свою чергу з метою переконання рішучості своїх дій, сіли всередину вищевказаного транспортного засобу, ОСОБА_9 , сприймаючи погрози, як реальні та побоюючись за своє життя та здоров`я, виконала вимогу, покинувши свій автомобіль. Після чого ОСОБА_7 сів за кермо автомобілю та разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 покинули місце скоєння злочину, тим самим заволоділи транспортним засобом автомобілем марки «Audi A6» чорного кольору з державним номерним знаком НОМЕР_1 та номером кузову № НОМЕР_2 , належного ОСОБА_9 , завдавши своїми діями потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 90000 гривень.

Дані про вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.289 КК України 14.05.2019 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001748 за кваліфікуючими ознаками, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

15.05.2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.3 КК України.

Також встановлено, що ОСОБА_5 14.05.2019 року був затриманий в порядку ст.208 КПК України, що підтверджується протоколом затримання особи.

Обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 14.05.2019р., а саме ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_2 та автомобілю марки «Audi A6» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімкам від 14.05.2019р., протоколами проведення слідчих експериментів від 15.05.2019р. за участю підозрюваних ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та іншими матеріалами у їх сукупності.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , мотивуючи клопотання тим, що підозрюваний здійснив особливо тяжке кримінальне правопорушення, санкція статті якої передбачає позбавлення волі від 7 до 12 років з конфіскацію майна, не має міцних соціальних зв`язків, утриманців, постійного місця мешкання у м. Одесі, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілу, свідків.

Прокурор підтримав клопотання слідчого, так як вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді задовольнити клопотання слідчого та застосувати найбільш суворий запобіжний захід, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, спрямованого проти власності за попередньою змовою відносно жінки серед білого дня з погрозою застосування насильства, передбаченого ст.289 ч.3 КК України, особи були затримані в с. Красносілка разом з угнаним автомобілем, та будучи виявленими, намагалися чинити опір співпрацівникам поліції, також були вилучені мобільні телефони, в яких міститься переписка між підозрюваними, відповідно якої вбачається розподілення ролей кожного, зачеплений суспільний інтерес, фактично був вчинений розбій, поведінка підозрюваного ОСОБА_5 дає підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування, умисно ухилятися від явки до суду та слідчого з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, впливати на потерпілих, свідків. Більш м`які запобіжні заходи, на думку прокурора не забезпечать належної поведінки підозрюваного.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, звертаючи увагу суду, що його підзахисний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце мешкання за адресою, яка відповідає фактичним даним, де проживає разом зі своїми батьками, які є власниками будинку, що є підставою для твердження, що він не буде переховуватися, позитивно характеризується, крім того захист не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_5 , вбачається відсутність умислу щодо заволодіння транспортним засобом, підзахисний у крайньому випадку є свідком у скоєнні кримінального правопорушення за ст.356 КК України, мета була сприяти за проханням ОСОБА_7 в його діях, який впевнено вважав, що автомобіль належить йому, доказів ризиків як таких не надано, є лише припущеннями, прокурор не довів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку з чим з метою мінімізації ризиків просив застосувати до ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт, що забезпечить належну поведінку підзахисного.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час розгляду клопотання приєднався до думки захисника, стверджуючи, що ніякого мотиву не мав, його попросили допомогти, подробиць не знав, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Прокурор в заперечення доводів сторони захисту зауважив, що під час проведення слідчого експерименту підозрюваний розповідав про обставини скоєного кримінального правопорушення, якщо навіть і хотів допомогти товаришу, все ж таки усвідомлював, що вчиняє протиправні дії, також зазначивши, що застосування домашнього арешту не можливе, оскільки стороною захисту не надано жодного право установочного документу щодо власника домоволодіння, чим буде порушено Конституцію України щодо недоторканості житла, адреса з`ясована зі слів, у зв`язку з чим наполягав на задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_4 , не погоджуючись з аргументами прокурора, звернув увагу на практику Європейського суду, що право власності не має значення, має значення право користування, що органом досудового розслідування встановлено та відповідно вказано в клопотанні.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора, аргументи захисту, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 згідно клопотання слідчого є запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування, іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню та незаконного впливу на потерпілу та свідків.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.
Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Суд вважає, що при розгляді клопотання прокурор довів обставини передбачені п.1, 2 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст.289 ч.3 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик та обставини передбачені ст.177 КПК України, однак, при цьому прокурор не довів п.3 ст.194 КПК України, а саме неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання існуючих ризиків, зазначених у клопотанні.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, на підставі наданих сторонами доказів, оцінюючи у сукупності обставини вчиненого злочину, приймаючи до уваги доводи захисту щодо подальшого належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; покази самого підозрюваного, з пояснень якого та змісту клопотання вбачається, що він до кінця не був обізнаний щодо мети скоєння кримінального правопорушення, його роль була пасивною, що органом досудового розслідування на теперішній час не спростоване; наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця мешкання, де він як було з`ясовано проживає разом з батьками, його вік, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_5 не буде переховуватись від органів досудового розслідування, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених ст.177 КПК України, не може бути застосований до підозрюваного, так як з урахуванням наявності реальних ризиків, особи ОСОБА_8 для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатньо застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачені ст.194 ч.5 КПК України, що на думку слідчого судді буде достатнім для тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та достатнім для запобігання ризиків і забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст. ст. 132, 176, 177, 178, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -

Постановив:

В задоволенні клопотання слідчої СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матильдівка (с. Жовтневе) Тарутинського району Одеської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 16.07.2019 року включно.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) Заборонити залишати місце свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

2) Прибувати до кабінету слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області за першою вимогою.

3) Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) Покласти на ОСОБА_5 обов`язок утримуватись від можливого спілкування із потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки ухилення від покладених на нього судом обов`язків, що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

За змістом положень ст.202 ч.3 п.1 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло цілодобово.

Відповідно до положень ч.4 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Направити копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту для виконання та контролю до Тарутинського ВП ГУНП України в Одеській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Разом з цим організацію виконання ухвали суду покласти на прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 процесуального керівника в кримінальному провадженні за №0001748 від 14.05.2019 року.

Строк дії ухвали складає 2 місяці з дня її проголошення та припиняє свою дію 16.07.2019 року.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1