Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/256/19
Провадження № 1-кп/572/209/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження №0001155 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, неодруженого, громадянина України, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст.121, , ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_3 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, громадянина України, раніше не судимого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2, ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Сарненського районного суду Рівненської області надійшло кримінальне провадження №0001155 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 1 ст.121, ч.2, ч. 4 ст. 296 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовою заявою про повернення обвинувального акту прокурору з підстав відсутності складу злочину, відсутності доведення його фактичних обставин та доказів.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з підстав неналежної кваліфікації дій свого підзахисного, неналежним викладенням фактичних обставин, відсутності дати складання обвинувального ату, відсутністю відображення пом`якшуючої обставини.

Прокурор, потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та представник потерпілого ОСОБА_10 заперечили проти задоволення клопотання.

Обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , підтримали заяву та клопотання захисників, просили задовольнити.

Заслухавши сторони провадження, дослідивши матеріали заяви та клопотання , ознайомившись з обвинувальним актом та доданими до нього матеріалами суд приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст..291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Згідно зі ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Так, у ч. 1 ст. 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті цієї статті має відображатися в обвинувальному акті, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Як вбачається з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві» від 24.10.2003 р. №8, суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом. Зокрема, воно повинно містити данні про злочин, у вчиненні якого обвинувачується особа, час, місце та інші обставини його вчинення, наскільки вони відомі слідчому.

Вказаний принцип закріплений у ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, де зазначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно й детально проінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (у справі «Абрамян проти Росії») більш ґрунтовно тлумачить зазначену норму, вказуючи на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, та як деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи. Оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення ( «Камінські проти Австрії»).

Крім того, ЄСПЛ вказує, що положення пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Матточіа проти Італії», «І.Н. та інші проти Австрії»). Право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого п. 3 ст. 6 Конвенції ( «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Даллос проти Угорщини»).

Як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування, в цілому обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України та наведеним позиціям ЄСПЛ, оскільки слідчий з достатньою повнотою відобразив фактичні обставини кримінальних правопорушень, які вважав встановленими, правову кваліфікацію цих правопорушень з посиланням на положення КК України, сформулював обвинувачення попередню кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; формулювання обвинувачення; обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність обвинуваченого та зазначив розмір процесуальних витрат. Вимоги ст.109 КПК України не містять вичерпного переліку процесуальних дій, які обов`язково мають бути відображені в реєстрі досудового розслідування.

Враховуючи викладене, в контексті розуміння кримінально процесуального закону та наведених позицій ЄСПЛ, обставини, на які посилається сторона захисту обох обвинувачених, для повернення обвинувального акту прокурору, зокрема, щодо питань відсутності складу злочину, відсутності доведення його фактичних обставин, відсутності належних доказів, неналежної кваліфікації дій обвинувачених, виходять за межі компетенції суду на підготовчій стадії судового розгляду, оскільки фактично будуть присутні ознаки оцінки судом доведеності обвинувачення, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що таке призведе до істотного порушення кримінально процесуального закону судом, тому не можуть слугувати основою для прийняття судом рішення про повернення обвинувального акту прокурору чи надавати суду право посилатись на такі обставини при поверненні обвинувального акт прокурору.

Керуючись ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання щодо повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001155 по обвинуваченню ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя