Справа № 548/1803/18
Провадження №1-кп/548/163/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2019 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі судового засідання - ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника - адвоката - ОСОБА_5
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хорол кримінальне провадження № 0000200 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Орджонікідзевська Сунженського району, Російської Федерації, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, професійно-технічна освіта, не одружений, не працюючий, на утриманні має одну малолітню дитину, непрацездатних та осіб похилого віку на утриманні немає, не інвалід, раніше судимий:

1) 30.07.2007 р. Хорольським районним судом Полтавської області за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.104, ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

2) 24.10.2007 р. Хорольським районним судом Полтавської області за ст.185 ч.3, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;

3) 22.02.2018 р. Хорольським районним судом Полтавської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

4) 11.05.2018 р. Глобинським районним судом Полтавської області за ст.185 ч.2, ст.70 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
05.05.2018 у вечірній час, ОСОБА_4 , перебував у дворі загального користування, який знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , де за столом спільно з потерпілим ОСОБА_6 та іншими особами вживав алкогольні напої.

Після спільного розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_4 пішов у своїх справах, а 06.05.2018 у нічний час, коли він знову повернувся у двір загального користування за вищевказаною адресою, побачив ОСОБА_6 , який спав біля входу у будинок. В той час ОСОБА_4 вирішив скористатися тим, що ОСОБА_6 спить, та за відсутністю сторонніх осіб викрасти у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «HUAWEI LUA-U22», достовірно знаючи, що він знаходиться при потерпілому, оскільки бачив телефон у потерпілого напередодні.

Після цього, того ж дня у нічний час (точного часу під час досудового розслідування встановити не вдалося) ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у дворі загального користування за адресою м.Хорол, вул. Небесної Сотні, 60, Хорольського району Полтавської області, маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочинів, передбачених ст. 185, 186 КК України, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до ОСОБА_6 та із кишені куртки останнього, в яку він був одягнений, таємно, повторно, з корисливих спонукань, викрав мобільний телефон марки «HUAWEI LUA-U22», вартістю 1400 грн. згідно висновку експерта № 1124 від 03.07.2018, із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю згідно довідки 25 грн., та сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС», вартістю згідно довідки 25 грн.

В подальшому ОСОБА_4 мобільний телефон продав своєму знайомому ОСОБА_4 , а сім-карти зашив собі, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1450 грн.

Крім цього, 01.06.2018 р. близько 17.30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проходячи повз двір загального користування за адресою АДРЕСА_4 побачив, належний ОСОБА_7 , велосипед марки «Аист», який стояв зліва від входу до 2 під`їзду будинку за вказаною адресою, біля клумби, та вирішив його викрасти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , таємно, повторно, з корисливих спонукань, скориставшись відсутністю власника та інших осіб, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, викрав вищевказаний велосипед марки «Аист», вартість якого згідно висновку експерта № 1085 від 27.06.2018 становить 776 грн. 67 коп.

Після цього ОСОБА_4 , викрадений ним велосипед марки «Аист» відкотив до господарства свого знайомого ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_3 , де залишив його на тимчасове зберігання, таким чином розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 776 грн. 67 коп.

Крім цього, 22.06.2018 близько 13 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою розпиття алкогольних напоїв прийшов до квартири свого знайомого ОСОБА_8 , яка знаходиться за адресою АДРЕСА_5 .

Виявивши, що вхідні двері до вищевказаної квартири не заперті на замок, ОСОБА_4 зайшов до квартири та побачив, що господар та його співмешканка ОСОБА_11 відпочивали у спальній кімнаті, а на звуковій колонці біля ліжка у цій же кімнаті лежав мобільний телефон, який ОСОБА_4 вирішив викрасти.

Переконавшись, що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 сплять, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, таємно, повторно викрав, належний ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Core Prime VE G361H», вартістю 1583,33 грн. згідно висновку експерта №1349 від 17.08.2018, в чохлі із шкірозамінника, вартістю 150 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон», вартістю 25 грн. та картою пам`яті MicroSD, об`ємом 2 ГБ, вартістю 155 грн.

Після чого, ОСОБА_4 , з викраденим чужим майном вийшов з квартири, дістав з телефону сім-карту, карту пам`яті, зняв чохол та викинув їх, а мобільний телефон того ж дня здав під заставу у відділення ПТ «Климчук і компанія «Ломбард капітал», за адресою м. Хорол, вул. Незалежності, 78, приміщення 9, Полтавської області, чим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1913,33 грн.

Крім цього, 26.06.2018 у вечірній час ОСОБА_4 прийшов у гості до свого знайомого ОСОБА_9 , який проживає за адресою АДРЕСА_6 , де разом із господарем у кухні розпивав спиртні напої.

Того ж дня близько 21 год., коли ОСОБА_9 зняв із себе сорочку, в кишені якої зберігалися його грошові кошти в сумі 2500 грн. та повісив її на стілець у кухні, після чого вийшов із кухні у зальну кімнату щоб переодягнутися, ОСОБА_4 вирішив скористатися відсутністю господаря і сторонніх осіб, та викрасти у ОСОБА_9 вказані грошові кошти, достовірно знаючи, що вони знаходяться саме у кишені сорочки ОСОБА_9 .

В той час та того ж дня ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих спонукань, повторно, із нагрудної кишені сорочки ОСОБА_9 , яка висіла на стільці у кухні, таємно викрав грошові кошти в сумі 2500 грн., після чого із викраденими грошовими коштами залишив квартиру потерпілого ОСОБА_9 .

У подальшому, ОСОБА_4 , викрадені ним гроші кошти витратив на власні потреби, чим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2500 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненому злочині за ст. 185 ч.2 КК України визнав частково та пояснив суду, що в ніч з 05.05.2018 на 06.05.2018 він, потерпілий ОСОБА_6 та інші особи за столом у дворі загального користування за адресою АДРЕСА_3 спільно вживали алкогольні напої. Під час вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 бачив у потерпілого ОСОБА_6 його мобільний телефон. В подальшому між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 стався конфлікт, після якого ОСОБА_4 пішов. Під ранок 06.05.2018 ОСОБА_4 повернувся у двір загального користування, оскільки проживає за адресою АДРЕСА_3 та виявив ОСОБА_6 , який спав біля будинку. Також ОСОБА_4 вказав, що він взяв мобільний телефон ОСОБА_6 марки «HUAWEI», який лежав біля ОСОБА_6 , а можливо і витяг його з кишені, точно не пам`ятає бо був в стані алкогольного сп`яніння. Сім картки з мобільного телефону ОСОБА_4 витяг, а мобільний телефон продав ОСОБА_4

01.06.2018 року близько 17.30 год. ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння у м. Хорол, у дворі загального користування по вул. Незалежності, 51, Полтавської області, де біля під`їзду виявив велосипед, який забрав та відвів до свого знайомого ОСОБА_10 . Спочатку ОСОБА_4 вказав, що подумав, що то велосипед був ОСОБА_10 , але потім вказав, що ні не думав, що то був велосипед ОСОБА_10 .

22.06.2018 року ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`яніння у м. Хорол. Тогож дня прийшов до квартири свого знайомого ОСОБА_8 , що у АДРЕСА_5 , але останній прогнав ОСОБА_4 .

Після цього близько 13 год. ОСОБА_4 повернувся до квартири ОСОБА_8 та виявив, що вхідні двері не зачинені. Зайшовши до будинку ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_8 та його співмешканка ОСОБА_11 сплять у спальній кімнаті, а на звуковій колонці лежав мобільний телефон «Samsung», який він викрав разом з чохлом із шкірозамінника, сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» та картою пам`яті «MicroSD». У подальшому чохол, сім-карту та карту-пам`яті ОСОБА_4 викинув, а мобільний телефон здав під заставу у «Ломбард капітал».

26.06.2018 перебував у стані алкогольного сп`яніння у квартирі знайомого ОСОБА_9 з адресою АДРЕСА_6 , де близько 21 год. викрав із нагрудної кишені сорочки ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 2 тис. грн., якими у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім часткового визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненому злочині , його вина підтверджується:
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який у судовому засіданні пояснив, що 05.05.2018 р. у вечірній час він та його знайомі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , чоловік на ім`я ОСОБА_14 та ще один сиділи за столом у дворі загального користування за адресою АДРЕСА_3 , де вживали спиртні напої. До них приєднався ОСОБА_4 та ще один чоловік. Всі разом вживали спиртне. Потерпілий при собі мав мобільний телефон марки «HUAWEI LUA-U22», в якому були дві сім-картки операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС». ОСОБА_4 бачив у потерпілого вказаний мобільний телефон. Після вживання спиртного потерпілий сп`янів та коли всі порозходилися в нічний час 06.05.2018 заснув навприсядки біля будинку. Телефон в цей час знаходився у кишені куртки. Крізь сон чув голос ОСОБА_4 . Потім прокинувшись, виявив зникнення мобільного телефону. ОСОБА_15 сказав, що телефон міг викрасти ОСОБА_4 бо бачив його перед цим. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні пояснила, що 01.06.2016 близько 17.30 год. на власному велосипеді «Аист» приїхала до родичів та поставила велосипед біля під`їзду № 2 будинку за адресою м. Хорол, вул. Незалежності, 51. Коли через певний проміжок часу вийшла з будинку то виявила, що велосипед зник. Щодо міри покарання поклалася на розсуд суду.

показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який у судовому засіданні пояснив, що у червні місяці до нього додому прийшов ОСОБА_4 , але потерпілий прогнав його. Квартиру не запирав. В обідній період час він та його співмешканка лягли спати, а телефон марки «Samsung» (з чохлом, сім-картою, картою пам`яті) належний ОСОБА_8 залишили у спальній кімнаті біля ліжка на колонці зараяжався. Коли прокинувся то виявив, що телефон зник. Подумав, що це міг зробити ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_4 вперше приходив до потерпілого то не міг бачити, де знаходиться мобільний телефон. Вподальшому потерпілий зустрів ОСОБА_4 у парку у м. Хорол, спитав за телефон але той втік. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який у судовому засіданні пояснив, що 26.06.2018 він зняв з банкомату біля магазину «АТБ» грошові кошти у сумі 3200 грн. Після чого зустрів ОСОБА_4 , з яким навпроти магазину у дворі загального користування вживав алкоголь. Після чого ОСОБА_9 разом з ОСОБА_4 пішли додому до ОСОБА_9 , де у кухні продовжили вживати спиртне. Під час вживання спиртного ОСОБА_9 зняв сорочку та повісив її на стільці. У кишені сорочки були грошові кошти у сумі 2500 грн. (купюрами по 500 грн.). Потімблизько 21 год. ОСОБА_9 відійшов до спальної кімнати, а коли повернувся то виявив, що ОСОБА_4 не було, а з кишені сорочки зникли грошові кошти.

-показаннями свідка свідка ОСОБА_16 , який у судовому засіданні пояснив, що весною зустрівся з ОСОБА_4 та разом з ним та ще з компанією вживали алкоголь у дворі загального користування за адресою АДРЕСА_3 , де проживав ОСОБА_4 . З ними також був ОСОБА_15 . Близько опівночі ОСОБА_17 пішов додому. У подальшому ОСОБА_18 говорив, що викрали телефону у його знайомого ОСОБА_6 , мабуть це зробив ОСОБА_4

- показаннями свідка ОСОБА_4 , який у судовому засіданні пояснив, що весною 2018 року ОСОБА_4 за грошові кошти у сумі 500 грн. продав йому мобільний телефон «HUAWEI» чорного кольору. ОСОБА_4 говорив, що знайшов телефон. Телефон був «чистий», у ньому були відсутні сім-картка, карта-пам`яті, контакти, фотографії.. У подальшому вказаний мобільний телефон видав працівникам поліції.

-показаннями свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які у судовому засіданні пояснили, що 01.06.2018 близько 18 год. працівниками поліції були запрошені в якості понятих при вилученні дамського велосипеда у м. Хорол по вул. Небесної Сотні. Чоловік, у якого здійснювалося вилучення велосипеду вказував, що він не викрадав велосипед, це зробив інший чоловік, який привів велосипед йому.

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні пояснив, що 01.06.2018 ОСОБА_4 до його двору привів дамський велосипед, сказав, що взяв його покататися. Це не був велосипед ОСОБА_10 . Потім ОСОБА_4 пішов, а в подальшом вказаний велосипед вилучили працівники поліції.

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка у судовому засіданні пояснила, що 22.06.2018 близько 13 год. вона та його співмешканець ОСОБА_8 перебували вдома за адресою АДРЕСА_5 та лягли спати. ОСОБА_8 поклав свій мобільний телефон марки «Samsung» на колонку біля ліжка, де останній заряджався. Коли прокинулися мобільного телефону не було. До викрадення до них додому приходив ОСОБА_4 , але ОСОБА_8 прогнав його. В подальшому свідок та ОСОБА_8 зустріли ОСОБА_4 у парку у м. Хорол, останній вибачався, що викрав телефон.

- показаннями свідків ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , які в судовому засіданні пояснили, що працюють у закладі «Максбет». У червні 2018 року у заклад приходив ОСОБА_4 , який програв у закладі близько 2 тис. грн., грошовими купюрами по 500 грн.

Крім того вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєному злочині, передбаченому ст.. 185 ч.2 КК України підтверджується дослідженими судом доказами , а саме :
-витягом ЄРДР №0000200 від 09.05.2018 року ( а.с. 49 т.1);

-заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 09.05.2018 р. з якого вбачається, що в період часу з 23:00 год. 05.05.2018 року по 08:00 год. 06.05.2018 року невідома особа з кишені куртки ОСОБА_6 викрала його мобільний телефон марки «HUAWEI LUA-U22», в якому були дві сім-картки операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «МТС» ( а.с. 50 т. 1);

-протоколом огляду місця події від 20.07.2018 р. та фото таблицею до нього із яких убачається, що місцем огляду є подвір`я загального користування багатоквартирного будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_3 ОСОБА_4 викрав мобільний телефон марки «HUAWEI LUA-U22» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» та сім-картою оператора мобільного зв`язку «МТС» ( а.с. 51-54 т. 1);

-заявою ОСОБА_4 від 11.06.2018 р. ( а.с. 60 т. 1) ;

-протоколом огляду предмету та фото таблицею до нього від 11.06.2018 р. (а.с. 61-64 т. 1);

-копіями документів на мобільний телефон «HUAWEI» ( а.с.66-67 т. 1);

-висновком експерта № 1124 від 03.07.2018 р із якого убачається, що ринкова вартість в гривнях мобільного телефону «HUAWEI» станом на 03.07.2018 року, тобто на момент проведення експертизи складає 1400 грн. 00 коп. (а.с. 74- 79 т.1).
-заявою ОСОБА_4 від 13.06.2018 р.;

-протоколом огляду предмета та фототаблицею до нього від 13.06.2018 р. ( а.с. 82 -83 т. 1);

-протоколом огляду предмета та фототаблицею до нього від 25.07.2018 р. ( а.с. 84-88 т. 1);

-витягом ЄРДР №0000260 від 01.06.2018 року ( а.с 95 т.1);

-рапортом старшого інспектора чергового СРПП №4 Хорольського ВП ГУ НП в Полтавській області від 01.06.2018 р, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що в період часу з 17:26 год по 17:36 год. біля магазину АТБ, що знаходиться за адресою м. Хорол, вул.. Небесної Сотні невідомі особи викрали велосипед марки «Мінськ» синього кольору ( а.с. 96 т. 1);

-заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_7 від 01.06.2018 р. з якої вбачається, що в період часу з 17:26 год по 17:36 год. біля магазину АТБ, що знаходиться за адресою м. Хорол, вул.. Небесної Сотні невідомі особи викрали її велосипед марки «Мінськ» синього кольору ( а.с. 97 т. 1);

-протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 02.06.2018 р. із яких убачається, що місцем огляду є подвір`я загального користування, що знаходиться за адресою АДРЕСА_4 з якого ОСОБА_4 викрав велосипед марки « Аист» синього кольору ( а.с. 98-101 т. 1);

-висновком № 58 від 01.06.2018 року , щодо результатів медичного огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів з якого вбачається , що ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного сп`ягніння ( а.с. 102 т.1 );

-заявою ОСОБА_10 від 01.06.2018 р. ;

-протоколом огляду предмету та фото таблицею до нього від 01.06.2018 р. ( а.с. 104-112 т. 1 );

-протоколом додаткового огляду предмета від 18.08.2018 р ( а. с . 113-117 т.1);

-копіями документів на велосипед «Аист» ( а.с. 119-123 т. 1);

-висновком експерта № 1085 від 27.06.2018 р. із якого убачається, що ринкова вартість в гривнях велосипеда « Аист» станом на 27.06.2018 року, тобто на момент проведення експертизи складає 766 грн. 67 коп. (а.с. 136- 138 т.1).
-витягом ЄРДР №0000304 від 19.07.2018 р. ( а.с. 141 т. 1);

-заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 від 02.07.2018 р., з якої вбачається, що в період часу з 12:00 год . до 14 :00 год. невідома особа викрала мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Core Prime VE G361H» в чохлі із шкірозамінника з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» та картою пам`яті MicroSD, об`ємом 2 ГБ ( а.с. 202 т.1 );

-протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 03.07.2018 р із яких убачається, що місцем огляду є квартира АДРЕСА_7 з якого ОСОБА_4 викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Core Prime VE G361H» в чохлі із шкірозамінника з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Водафон» та картою пам`яті MicroSD, об`ємом 2 ГБ ( а.с. 179-186 т. 1);

-заява ОСОБА_23 від 18.07.2018 р. ( а.с. 193 т. 1);

-протокол огляду предмета від 18.07.2018 р. ( а.с. 194-197 т. 1);

-випискою про ІМЕІ викрадених мобільних телефонів (а.с. 199 т. 1);

-висновок експерта № 1349 від 17.08.2018 р. із якого убачається, що ринкова вартість в гривнях мобільного телефону марки «Samsung Galaxy Core Prime VE G361H» станом на 17.08.2018 року, тобто на момент проведення експертизи складає 1583 грн. 33 коп. (а.с. 206- 212 т.1).
-витяг з ЄРДР № 0000327 від 19.07.2018 року ( а.с. 141 т. 1);

-заява ОСОБА_9 від 18.07.2018 р. з якої вбачається, що у потерпілого ОСОБА_4 26.06.2018 року викрав грошові кошти у сумі 2500 грн. ( а.с. 142 т.1 );

-протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 20.07.2018 р із яких убачається, що місцем огляду є квартира АДРЕСА_8 з якої ОСОБА_4 викрав грошові кошти у сумі 2500 грн.
Зазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованому йому злочину, є такими, що доповнюють одне одного, належними допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженню, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані у порядку, встановленому Конституцією та КПК України.
Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності суд приходить до висновку,що винуватість ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст..185 ч.2КК України доказана. Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини суд оцінює критично,як його бажання пом`як шити покарання за скоєні злочини та тактику захисту, оскільки у судовому засіданні було встановлено що саме обвинувачений ОСОБА_4 незаконно заволодів майном,яке належить потерпілим, що підтверджується наданими у судовому засіданні показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .
Згідно з вимогами ч. 3ст. 62 Конституції Українита Рішення Конституційного Суду України від 20 жовтня 2001 року № 12-рп/2011, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, тобто з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина або встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання таких доказів. Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.
Відповідно до ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний для прийняття процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
За змістом ст. ст.21,22,30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється судом на основі змагальності, безпосередності дослідження судом показань, речей та документів. Державне обвинувачення в суді підтримує прокурор, захист обвинуваченого здійснює він сам і його захисник,а функція розгляду справи покладається на суд. При цьому суд, зберігаючи незалежність, неупередженість і об`єктивність, створює необхідні умови для виконання учасниками їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав.
У відповідності до ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведеності у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Згідно із положеннями ст.22 КПК України суд зберігає об`єктивність та неупередженість, в тому числі не надаючи переваг будь-якій стороні кримінального провадження.
Крім цього, пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення, але він не може тлумачитись як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент (довід). Об`єм цього обов`язку може змінюватись залежно від природи рішення.
Суд обгрутовує вирок виключно на доказах, розглянутих у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.
Доказування - це єдиний спосіб встановлення об`єктивної істини в кримінальному судочинстві. Поки не доведені обставини скоєння злочину, не можна сказати, що вони були, мали місце насправді.
З приводу того, що доведення є єдиним способом для встановлення істини у Кримінально процесуальному кодексі України вказано: "Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винність підсудного у вчиненні злочину доведена.
Оцінюючи зібрані органом досудового розслідування та представлені суду стороною обвинувачення докази, які перевірені в даному судовому провадженні та безпосередньо досліджені судом , суд вважає, що вони у своїй сукупності без усяких сумнівів, дають можливості дійти обґрунтованого висновку щодо доведеності вчинення ОСОБА_4 злочину ,передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особистість обвинуваченого, який задовільно характеризується за місцем проживання, на час досудового розслідування і судового розгляду справи офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, вчинив ряд злочинів у період іспитового строку, стан здоров`я обвинуваченого, який на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, думку потерпілих, які не наполягають на призначені обвинуваченому суворого покарання, обставини, що помякшують і обтяжують покарання.
Суд також при призначенні обвинуваченому покарання враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), в яких Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Крім того, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) суд встановив, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».
При призначенні обвинуваченому покарання враховується судом і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого у відповідності зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, одночасно враховуючи зазначені обставини, з урахуванням особи винного, суд прийшов до висновку про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті, по якій кваліфіковані дії обвинуваченого у вигляді позбавлення волі, але не на максимальний строк. Також покарання обвинуваченому ОСОБА_4 повинно бути призначене з урахуванням вимог ст.71 КК України ,за сукупністю вироків шляхом часткового складання з покаранням. Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального покарання провадження встановлено, що ОСОБА_4 11.05.2018 Глобинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки.
Згідно ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При складанні покарань за сукупністю вироків загальний строк покарання не може перевищувати максимального строку, встановленого для даного виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ст. 63 КК України, покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщення його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною КК України.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, визначення судом покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, суд приходить до висновку про наявність ризику того, що обвинувачений до набрання вироком законної сили може переховуватися від суду та продовжити злочинну діяльність, тому, з метою забезпечення виконання вироку є необхідним до набрання цим вироком законної сили обрати обвинуваченому запобіжний захід - тримання під вартою взявши його під варту в залі суду м.Хорол негайно.
При цьому суд визначає, що даний запобіжний захід обирається саме з метою забезпечення виконання даного вироку суду та із зазначенням настання певної події - до набранням цим вироком законної сили, що у повному обсязі узгоджується з принципом юридичної визначеності, який є особливо важливим при позбавленні свободи та з принципом законності в цьому контексті (щодо процедури - п.54 рішення Європейського суду з прав людини від 23.09.1998 року у справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства»), стосується забезпечення передбачуваності застосування певного закону і не суперечитиме як п.74 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, так і положенням ч.1 ст.115 КПК України.
Цивільні позови по справі потерпілими не заявлені.
Суд вважає стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави відповідно до вимог ст. 124 ч.2 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із проведенням по справі експертиз у сумі 1716 грн. 00 коп.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст.368,370,373 ч.1 п.2, 374 КПК України , суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 11.05.2018 р. у вигляді 6 (шести) місяців позбавлення волі остаточне покарання за сукупністю вироків призначити ОСОБА_4 у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
До набрання даним вироком законної сили застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 25.01.2019 року.
Відповідно до ст.100 КПК України речові докази по даному кримінальному провадженню- мобільний телефон марки «HUAWEI LUA-U22» ( ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 ), який переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області після набрання вироком законної сили передати власнику ОСОБА_6 ;

- 2 сім карти мобільних операторів, а саме : «Київстар» ( НОМЕР_3 ) та « Водафон» ( « МТС») ( номер недійсний), які передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області після набрання вироком законної сили передати власнику ОСОБА_6 ;

- велосипед марки « Аист», який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_7 після набрання вироком законної сили вважати повернутим законному володільцю;

- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Core Prime VE G361H», який переданий на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області після набрання вироком законної сили передати власнику ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Орджонікідзевська Сунженського району, Російської Федерації, зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_4 на користь держави судові витрати по справі в сумі 1716,00грн. за проведення товарознавчих експертиз.
Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Хорольський районний суд обвинуваченим з підстав, передбачених п.1, ч.4, ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Головуючий :ОСОБА_1