Провадження № 1-кп/638/933/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю :

прокурора ОСОБА_2

захисника ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002360 від 19.06.2018 року відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Першотравенськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, із середньою освітою, який утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання фактично мешкав на орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

за вироком від 17.03.2016 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.ч.1,2, 190 ч.2, 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

за вироком від 08.09.2016 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, ст.190 ч.2 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

за вироком від 02.12.2016 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, ст.190 ч.2 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

18.12.2017 року до Ленінського районного суду м.Харкова спрямовано обвинувальний акт за ч.2 ст.190 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186 КК України,

У с т а н о в и в:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15- ч. 2 ст.186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.08.2018 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підставою для обрання слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначена наявність обґрунтованої підозри та наявність ризику , що знаходячись на волі вказана особа може продовжити злочинну діяльність.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження прожовжують існувати.

Захисник та обвинувачений просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора, вважають, що ризиків не існує .

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ухвали слідчого судді .

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбаченихп.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду та продовжувати вчиняти злочини,в якому обвинувачується.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємих йому злочинів, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні злочинів, приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який в м. Харкові та Харківській області місця постійного проживання не має, холостий, утриманців не має, не працевлаштований, не має офіційних джерел отримання прибутку, раніше неодноразово був засуджений за вчинення корисних злочинів .

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Продовжуючи обвинуваченому міру запобіжного заходу тримання під вартою, суд приймає до уваги, що обвинувачений підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та вважає що відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає.

Згідно даних матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений обвинувачується у скоєні тяжкого злочину, злочинна діяльність є епезодійною , за станом здоров"я особа може перебувати в місці попереднього ув"язнення.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд доходить висновку, що при наявності обґрунтованої підозри, та міри покарання, яка йому може загрожувати, обвинувачений можуть переховуватися від суду. Таким чином, суд доходить висновку, що існує ризик втечі обвинуваченого та ухилення від правосуддя.

Також суд врахував практику ЄСПЛ, а саме те, що оцінка такого ризику має проводитися з посиланням на ряд факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов"язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв"язками та усіма видами зв"язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови § 58).

Суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший, не пов"язаний з позбавленням волі , тому що застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики існують, не зменшилися.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає задоволення .

Для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб, який відраховувати з 09 лютого 2019 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 183, 314, 331, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 09 лютого 2019 року, тобто до 09 квітня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1