Пр-ня по справі № 1кп/521/1190/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2018 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В. Балка, Біляївського району, Одеської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, працюючого на АЗС, одруженого, маючого двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)23.01.2018 року Біляївським р/с Одеської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310, ст. 70 КК України остаточно до позбавлення волі на строк 2 роки, Звільнений від покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році»; 2)19.04.2018 року Малиновського р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік; 3)13.06.2018 року Біляївським р/с Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, у скоєні злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 04 жовтня 2018 року приблизно о 15 годині 00 хвилин знаходячись біля будинку № 46 по вул. Бугаївській в м. Одесі, помітив транспортний засіб, а саме: автомобіль марки «ВАЗ 2106» білого кольору 1986 року випуску, номер шасі НОМЕР_1 д.н. НОМЕР_2 з ключами у замку запалювання, який належить ОСОБА_6 та який визначив об`єктом правопорушення.
Маючи злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобіль марки «ВАЗ 2106», ОСОБА_4 впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та поряд відсутні особи, які можуть чинити перешкоди його незаконним діям, діючи умисно, з корисливих мотивів, відчинив двері автомобілю, сів в салон та за допомогою ключа, який знаходився в замку запалювання, завів двигун, після чого незаконно заволодів автомобілем марки «ВАЗ 2106» д.н. НОМЕР_2 , на якому одразу зник з місця скоєння правопорушення, завдавши ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 13 500 гривень.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю та підтвердив обставини вчиненої ним крадіжки автомобіля. В судовому засіданні, обвинувачений підтвердив дату, час, місце та обставини злочину, який ним вчинений та викладені в обвинуваченні. В теперішній час він у скоєному розкаюється, просить суд суворо його не наказувати, обіцяє нових злочинів не вчиняти.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Суд не визнає як обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину повторно, оскільки вказана обставина передбачена в статті 289 КК України, як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки вона проявилась у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень. Відомості про поведінку обвинуваченого до скоєння злочину, його зв`язках та способі життя, дають можливість суду призначити покарання достатнє та необхідне для винної особи.

Даючи оцінку особистості обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_4 одружений, має двох малолітніх дітей, має середньо спеціальну освіту, працює не за спеціальністю (робітником на АЗС). На протязі року був притягнутий тричі до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів проти власності та злочинів у сфері обігу наркотичних засобів. На обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував.
Таким чином бідність, не вихованість, відсутність належної освіти та як наслідок відсутність постійної роботи, яка б забезпечували необхідні соціальні потреби, а також небажання змінити своє ставлення до особистого життя, на думку суду привели обвинуваченого до скоєння злочину.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду, та спосіб і обстановка вчинення злочинів свідчать, що ОСОБА_4 є особою суспільно небезпечною, до якого необхідно застосувати відповідні заходи примусу, що буде полягати у обмеженнях прав і свобод обвинуваченого.

Злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_4 є суспільно небезпечним оскільки посягає на відносини, які забезпечують безпеку дорожнього руху механічного транспорту, але й на відносини власності на транспортний засіб. Враховуючи обставину яка пом`якшує покарання та обставину, яка обтяжує покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, зв`язане з позбавленням волі.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 скоїв новий злочин знаходячись під іспитовим строком за іншими вироками. Так, ОСОБА_4 засуджений 19.04.2018 року Малиновського р/с м. Одеси за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік та відповідно помилково засуджений 13.06.2018 року Біляївським р/с Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки. Оскільки обидва вироки набрали законної сили, суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 71 КК України та частково приєднати невідбуту частину покарання за обома попередніми вироками.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374-376 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання, у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 19.04.2018 року та за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 13.06.2018 року і остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому обчислювати з моменту законного затримання по вказаному кримінальному провадженню, тобто з 09.10.2018 року.

З урахуванням вимог п. 1 ч. 4 ст. 374, ч. 1 ст. 534 КПК України, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, у вигляді тримання під вартою вважати продовженим. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію, у випадку набрання вироком суду законної сили.

На підставі ч. 2 ст. 534 КПК України, вирок суду в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному та безумовному виконанню.

Речові докази по кримінальному провадженні: 1) автомобіль марки «ВАЗ 2106» білого кольору, д.н. НОМЕР_2 залишити у потерпілої особи ОСОБА_6 .

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через суд, який ухвалив вирок. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1