Справа № 496/2012/18
Провадження № 1-кп/496/26/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Біляївка, заяву (клопотання) захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 про недопустимість доказів у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Біляївського районного суду Одеської області перебувають матеріали кримінального провадження, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
В судовому засіданні 16.01.2019 р. захисник обвинуваченого ОСОБА_5 надав до суду заяву (клопотання), про визнання недопустимими та виключення з судового розгляду доказів сторони обвинувачення.
Захисник обвинуваченого у судовому засіданні просив задовольнити заяву (клопотання) та визнати недопустимим доказом висновок експерта № 273-Б від 24.03.2018 року.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав заяву (клопотання) захисника в повному обсязі.
Прокурор у судовому засіданні наполягала залишити без задоволення заяву (клопотання) захисника обвинуваченого про визнання висновку експерта недопустимим доказом.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши зміст клопотання, приходить до наступних висновків.
Судом об`єктивно встановлено, що підставою проведення експертизи та виготовлення висновку експерта №273-Б судово-криміналістичної балістичної експертизи, балістичне дослідження вогнепальної зброї та боєприпасів, була постанова слідчого Біляївського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , про що безпосередньо вказано у самому висновку експерта.
Частиною 1, 2 ст. 89 КПК України визначено, що суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України, експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
Відповідно до ст. 244 КПК України у разі якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання, сторони кримінального провадження мають право звернутися з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді.
В даному випадку є очевидним, що підставою проведення експертизи слугувала постанова слідчого Біляївського відділу поліції ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яка не є уповноваженою особою на вчинення таких процесуальних дій, а отже вона діяла поза межами своїх повноважень.
Прокурор в судовому засіданні, зазначала, що на ії думку, експертиза проведена правомірно, з урахуванням того, що зміни до ст. 242 КПК України, які встановили обов`язок проводити експертизу виключно на підставі ухвали слідчого судді, діють з 15.03.2018 року та відповідно до перехідних положень не застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в ЄРДР до зазначеної дати. При цьому прокурор посилалась на витяг з ЄРДР, відповідно до якого кримінальне провадження № 0000928 зареєстровано 04.11.2017 року.
Але суд не приймає до уваги зазначене посилання, з огляду на те, що вказане кримінальне провадження порушено за п. 5 ч. 2 ст. 115 КК України за фактом смерті ОСОБА_7 внаслідок вибуху машини в якої він почав рух від використання вибухового пристрою.
Кримінальне ж провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, яке зараз розглядається судом, внесено до ЄРДР 24.03.2018 року в 18.44.11 години, а отже для проведення спірної експертизи була потрібна ухвала слідчого судді.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відтак, зазначений доказ,запропонований обвинуваченням на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, суд вважає отриманим з порушенням вимог КПК, а тому не може бути судом визнаний допустимим.
На підставі викладеного, керуючись ч.3. ст.87, ст.89, 242 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву (клопотання) захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про недопустимість доказів у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - задовольнити.
Визнати недопустимим доказом висновок експерта № 273-Б від 24.03.2018 року з додатками.
Припинити дослідження зазначеного доказу та повернути його прокурору.
Ухвала окремо від вироку не оскаржується.

Суддя ОСОБА_1

16 січня 2019 року