Провадження №1-кп/127/1063/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.06.2018 р. за № 0002343 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вінниці, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючої, із середньою освітою, розлученої, яка має двох малолітніх дітей, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , громадянка України, раніше відповідно до ст. 89 КК України не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 Кримінального кодексу України, -

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 10.06.2018 року о 01 год. 00 хв. перебувала на проїжджій частині поряд з домоволодінням АДРЕСА_1 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , в якому зареєстрована та проживає ОСОБА_6 . ОСОБА_3 , маючи умисел, направлений на незаконне проникнення до вищевказаного житлового будинку, за відсутності визначених законом підстав, нехтуючи визначеними ст. 30 Конституції України гарантіями недоторканності житла, всупереч волі власника, протиснулась через зачинену хвіртку та проникла на територію домоволодіння АДРЕСА_1 . Після чого, розбивши скло вікна будинку за допомогою цеглини, яку знайшла на території приватного домоволодіння, ОСОБА_3 перелізла через віконну раму та проникла до приміщення житлового будинку. В подальшому, виявивши відсутність у ньому мешканців, ОСОБА_3 розкидала речі ОСОБА_6 , чим порушила обстановку в будинку, після чого покинула будинок, перелізши через вікно, та зникла з місця вчинення злочину.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винною себе у вчиненні кримінального правопорушення визнала та показала, що дійсно вчинила дане кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. У вчиненому щиро кається та завіряє суд, що подібне більше не повториться. Просить врахувати, що на час вчинення кримінального правопорушення вона перебувала у стресовому стані після смерті сина та суворо її не карати.
У судове засідання потерпіла ОСОБА_6 , яка належним чином була повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не прибула, однак надала до суду заяву, в якій просить судовий розгляд кримінального провадження здійснювати без неї та призначити обвинуваченій покарання відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України, якщо в судове засідання не прибув за викликом потерпілий, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, залежно від того, чи можливо за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду.

Суд, заслухавши думку сторін судового провадження, які не заперечують проти проведення судового розгляду без потерпілої, вважає за можливе проведення судового розгляду без потерпілої, яка надала до суду відповідну заяву.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
А тому, крім допиту обвинуваченої, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченої та характеризуючих її даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.
Допитавши обвинувачену, яка визнала себе винною та добровільно повідомила суду обставини вчинення кримінального правопорушення, дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченої, суд дійшов таких висновків.
Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
А тому суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_3 за частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України, як незаконне проникнення до житла.
Призначаючи обвинуваченій покарання, суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексуУкраїни щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до статті 12 Кримінального кодексуУкраїни є злочином невеликої тяжкості, фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченої, яка раніше відповідно до ст. 89 КК України не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченої до своїх дій, а саме те, що у вчиненому вона щиро кається завіряє суд, що подібне більше не повториться.
Суд також враховує, що на обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачена не перебуває.
Обставиною, яка, згідно статті 66 Кримінального кодексуУкраїни, пом`якшує покарання суд визнає щире каяття.
Обставин, які, згідно статті 67 Кримінального кодексуУкраїни, обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд зазначає, що згідно положень частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Частинами 1 та 2 статті 65 Кримінального кодексу України, зокрема встановлено, що суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Суд зазначає, що згідно з частинами 1 та 2 статті 53 Кримінального кодексу України, штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.
При цьому, статтею 53 Кримінального кодексу України не встановлено жодних обмежень, щодо призначення покарання у виді штрафу особам, які не працюють.
Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченої та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд дійшов висновку, що покаранням справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів буде менш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин, а саме, покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 162Кримінального кодексу України.
Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.
При визначенні розміру штрафу суд враховує тяжкість вчиненого злочину, а також майновий стан обвинуваченої, яка офіційно не працевлаштована, має на утриманні двох малолітніх дітей.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не застосовувався.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.
Судових витрат та речових доказів у кримінальному провадженні немає.
Керуючись статтями 50, 65-67 Кримінального кодексу України, статтями 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексуУкраїни, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Відповідно до ч. 2 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя