Провадження № 1-кс/761/9506/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 119 61 від 06.10.2015, у якому

гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Почуйки Попільнянського району Житомирської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, який офіційно не працевлаштований, перебуває у зареєстрованому шлюбі, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.190 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 , погодженого прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 119 61 від 06.10.2015.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 18.03.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, відповідно до якої останній, керуючись корисливим мотивом, шляхом обману, з використанням документів з неправдивими відомостями, заволодів квартирою АДРЕСА_2 .

На думку слідчого, існують підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з наведених у клопотанні підстав. Разом з тим, прокурор зауважив, що підозрюваний на неодноразові виклики слідчого з`явився лише один раз.

Підозрюваний та його захисники просили у задоволенні клопотання відмовити, оскільки вважали оголошену підозру необґрунтованою та заявлені стороною обвинувачення ризики непроцесуальної поведінки ОСОБА_6 відсутніми, оскільки останній має міцні соціальні зв`язки, легальне джерело доходу для існування, постійне місце проживання, раніше не судимий, тобто наміру переховуватись чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню не має.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.
Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваного ОСОБА_6 ознак інкримінованого кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у такому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку зазначеного прокурором ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, слідчий суддя враховує той факт, що сторона захисту надала в розпорядження суду належні докази на підтвердження правомірної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Водночас, Європейський Суд з прав людини у рішенні «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_6 , його соціальний статус, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, репутацію, поведінку підозрюваного упродовж досудового розслідування.

Сукупність зазначених даних, відсутність у наданих стороною обвинувачення матеріалах підтвердження ймовірності вчинення з боку підозрюваного дій, спрямованих на умисне ухилення від органу досудового розслідування або реальних намірів вдатися до таких дій приводить до висновку про відсутність вказаного вище ризику.

Водночас, слідчий суддя вважає, що не безпідставним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у справі з метою викривлення ними обставин вчинення інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення для подальшого уникнення кримінальної відповідальності.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч. 2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до раніше не судимої особи може бути застосований лише у разі, якщо вона підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Покарання за ч. 4 ст.190 КК передбачає позбавлення волі понад зазначений строк.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Хайредінов проти України» зазначив, що тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національні суди не розглянули можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Вказана вище позиція ЄСПЛ кореспондується з покладеним ч. 3 ст. 176 КПК на слідчого суддю обов`язком відмовити у застосуванні ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що наведені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти доваженим ризикам.
Відповідно до ст.178 КПК при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, слідчий суддя зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі вік, міцність соціальних зв`язків у місці його постійного проживання, наявність у нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, його майновий стан тощо.
Враховуючи перелічене вище, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено, що належну процесуальну поведінку підозрюваного не зможе забезпечити інший, менш суворий, ніж тримання під вартою, запобіжний захід, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 має стабільні легальні джерела існування, за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце мешкання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.
Зазначені обставини у сукупністю з процесуальною поведінкою підозрюваного, приводять слідчого суддю до переконання, що забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного може більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за першою вимогою;

- здати на зберігання слідчому Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_7 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії даної ухвали встановити по 24 червня 2019 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1