ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 483/2129/16-к
Провадження № 1-кп/483/103/2019
У Х В А Л А
про повернення обвинувального акту
04 квітня 2019 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 та її представника адвоката ОСОБА_5 ,

захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Очакова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000154 від 19 лютого 2016 року, за обвинуваченням
ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України,
ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України,
ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України,
ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

12 лютого 2019 року з Миколаївського апеляційного суду до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, вирок суду першої інстанції по якому скасований та справу направлено на новий судовий розгляд.
14 березня 2019 року захисником обвинуваченого ОСОБА_13 адвокатом ОСОБА_9 до суду надано клопотання про повернення обвинувального акту прокурору по вказаному кримінальному провадженню, оскільки в обвинувальному акті неповно викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, а саме не зазначено спосіб вчинення злочинів, мотиви та форми вини кожного з обвинувачених, яке захисник адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав.
Крім того, 04 квітня 2019 року під час підготовчого судового засідання захисник обвинуваченого ОСОБА_11 адвокат ОСОБА_7 підтримавши клопотання захисника адвоката ОСОБА_9 також заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він складений з порушенням вимог ст. 291 КПК України, а саме в обвинувальному акті відносно обвинуваченого ОСОБА_11 в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України не викладені точні фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, в порушення вимог п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не викладено обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 та обвинувальний акт не відповідає вимогам офіційних документів, а саме не скріплений та не затверджений печаткою.

Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_11 підтримали клопотання своїх захисників.

Прокурор вважав обвинувальний акт таким, що відповідає вимогам КПК України та просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду.
Потерпіла ОСОБА_4 та її представник адвокат ОСОБА_5 клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_13 адвоката ОСОБА_9 підтримали, просили його задовольнити, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 просили вирішити на розсуд суду.
Захисники адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_14 підтримали клопотання захисників адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_13 адвокат ОСОБА_9 клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 підтримав.
Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_11 підтримали клопотання захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відповідно.
Потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 будучі належним чином повідомленими про розгляд кримінального провадження в підготовче судове засідання не з`явилися, від потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 надійшли заяви про проведення підготовчого судового засідання за їх відсутності.
Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд дійшов такого.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим статті 291 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.
Обвинувальний акт є результатом оцінки прокурором отриманих протягом досудового розслідування доказів вчинення кримінального правопорушення, які будуть перевірені судом в межах судового розгляду. Тому він має містити деталізований опис фактичних обставин кримінального правопорушення, який дозволить суду прийняти рішення про призначення судового розгляду на підставі нього.
Зокрема, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Разом з тим, з тексту обвинувального акту відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вбачається, що в ньому не повно викладені фактичні обставини злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме обвинувальний акт не містить формулювання обвинувачення як твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Так, за обвинувальним актом, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, а саме, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб; проте, дії співучасників не розмежовано.

Відповідно до ч. 3 ст. 29 КК України ознаки, що характеризують особу окремого співучасника злочину, ставляться в вину лише цьому співучасникові. Інші обставини, що обтяжують відповідальність і передбачені в статтях Особливої частини цього Кодексу, як ознаки злочину, що впливають на кваліфікацію дій виконавця, ставляться в вину лише співучаснику, який усвідомлював ці обставини.
Таким чином, при призначенні покарання слід брати до уваги ступень та характер участі кожного із співучасників у вчиненні злочину. Для цього необхідно встановити форму співучасті, вид співучасника та міру його активності в процесі спільної злочинної діяльності. Кожен із співучасників відповідає за особисто скоєне діяння й тільки в межах його вини.
Отже, наявність в обвинувальному акті таких недоліків, як відсутність формулювання обвинувачення та розмежування дій співучасників злочину позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду стосовно обвинувачених та прийняти об`єктивне рішення по справі.
Крім того, у вказаному обвинувальному акті з посиланням на висновок судово-медичної експертизи № 94 зазначено лише які саме тілесні ушкодження стали причиною смерті потерпілого, однак механізм їх утворення та причинно-наслідковий зв`язок із настанням смерті потерпілого, зокрема, хто саме з обвинувачених наніс удар, що спричинив черепно-мозкову травму ОСОБА_20 , наслідком чого стала смерть останнього, в обвинувальному акті не зазначено.

Крім викладеного, з формулювання обвинувачення, що інкримінується ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 121 КК України вбачається, що о 17 год. 10 хв. 27 жовтня 2018 року ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, увійшли до приміщення будинку за місцем проживання потерпілого ОСОБА_20 та на ґрунті неприязних відносин, з метою викрадення останнього, почали неодноразово наносити удари в область голови та тулубу потерпілого, витягли останнього на вулицю до автомобіля, на якому прибули, та продовжили наносити йому тілесні ушкодження.
Разом з тим, з формулювання обвинувачення, що інкримінується ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 121 КК України вбачається, що лише ОСОБА_10 та ОСОБА_11 увійшли о 17 год. 10 хв. 27 жовтня 2018 року до приміщення будинку, за місцем проживання потерпілого ОСОБА_20 , та наносили удари потерпілому, як у приміщенні, так і біля автомобіля.
З урахуванням визначеного п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України терміну «обвинувачення твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом», у логічному зв`язку з положеннями п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, які визначають вимоги до вироку та вказують на поняття «формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення», зміст формулювання обвинувачення має містити формулювання вчиненого особою діяння, передбаченого Кримінальним Кодексом України, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів його вчинення на підставі встановлених прокурором фактичних обставин злочину (кримінального правопорушення).

З викладеного слідує, що зміст висунутого обвинувачення ОСОБА_11 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 121 КК України не сформульовано належним чином, є неконкретним, без належного викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, а тому зазначені суттєві недоліки обвинувального акту не дають можливості зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.
У міжнародних джерелах права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Як зазначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, в обвинувальному акті важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Таким чином, відсутність належного формулювання обвинувачення унеможливлює належне з`ясування обставин кримінального правопорушення та якісний і повний захист обвинувачених від пред`явленого обвинувачення, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Вказані обставини дають підстави вважати, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а тому він підлягає поверненню прокурору.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 293, 314, 369-372 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000154 від 19 лютого 2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України, повернути прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий: