УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 638/17890/18

Провадження № 1-кс/638/605/19

29.01.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі: слідчого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3
з участю слідчого СВ Шевченківського відділу поліції
Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4
з участю захисника ОСОБА_5
з участю підозрюваного ОСОБА_6
з участю перекладача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0003402 від 05.09.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Марокко, громадянина Марокко, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, із неповною вищою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого частиною 3 статті 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 за матеріалами кримінального провадження №0003402 від 05.09.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Своє клопотання обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення до житла, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно вчинив корисливий злочин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення до житла, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно з корисливих спонукань в вечорі, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, 02.09.2018 року прибув до будинку АДРЕСА_2 , заліз на балкон кімнати АДРЕСА_3 , в якій проживає гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно з корисливих мотивів, проник через не прикриті двері балкону до зазначеної кімнати. В середині кімнати гр. ОСОБА_8 забрав коробку з під мобільного телефону IPhone X, мобільний телефон IPhone 7 128Gb, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №27655 від 11.12.2018 року складає 17920 грн., та чорну куртку, що належить потерпілому, після чого через вхідні до кімнати двері покинув приміщення кімнати, обернувши викрадене майно на власну користь, спричинивши своїми умисними злочинними діями потерпілому майнову шкоду в розмірі 17920 грн.
Таким чином, своїми умисними і протиправними діями ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка), тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло.
В ході проведення досудового розслідування 18.12.2018 року ОСОБА_10 повідомлено про підозру шляхом вручення підозри йому особисто, в присутності адвоката, перекладача та в присутності понятих, яке останній відмовився отримувати та ознайомлюватися в присутності адвоката, перекладача, та понятих, про що було зроблено відповідний запис.
Беручи до уваги те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а також з підстав наявності ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить суд обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , а також слідчий СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 підтримали клопотання та просили обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_8 , а також його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, встановив наступне.
Кримінальним процесуальним кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.
Відповідно до положень статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Обґрунтовуючи у клопотанні наявність ризиків, що визначають доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий обмежився лише переліком законодавчих підстав для його застосування, водночас не довів їх достовірність та неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів для їх запобігання. Окрім цього, останнім не доведено тих обставин, що запобігти таким ризикам, як: переховування від суду; знищення, ховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконний вплив на потерпілих, свідків та інших обвинувачених, зможе лише найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Незважаючи на важкість санкції статті кримінального закону згідно обвинувачення, суд безпосередньо керується нормою прямої дії статтею 62 Конституції України щодо презумпції невинуватості підсудного.
Положеннями статті 29 Конституції України гарантовано право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Таким чином, вирішуючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 , суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується Суд у вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі; у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
Так, суд вважає недоведеним наявність передбачених частиною 1 статті 177 КПК України ризиків. Так, зокрема, дані про те, що ОСОБА_8 має намір переховуватися від суду, в матеріалах клопотання відсутні і протягом розгляду не встановлені.
Враховуючи викладене, суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою як винятковий запобіжний захід, що застосовується винятково в разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, що надасть змогу запобігти ризиків передбачених ст.177 КПК України, не може бути застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , так як з урахуванням особи підозрюваного, обставин справи, до нього може бути застосовані інші міри запобіжних заходів, достатні для запобігання ризиків, вказаних в клопотанні.
Також не обґрунтовано та не доведено, що подальше розслідування кримінального провадження не можливо вчинити без тримання підозрюваного під вартою.
Таким чином, суд відмовляє у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_8 , оскільки не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною 1 статті 194 КПК України.
Відповідно до частини 4 статті 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
В силу статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники орган Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Слідчий та прокурор не довели наявність обставин, передбачених пунктом 3 частини 1 статті 194 КПК України, але надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує сторона обвинувачення, а тому слідчий суддя приходить до висновку про те, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, але у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України є підстави застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме домашній арешт.
На підставі наведеного, суд дійшов до висновку про необхідність застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який є співмірним з існуючими ризиками, відповідає його особі, адже підозрюваний малолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України, на даний час не може запобігти ризикам, які мають місце, а саме: знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших обвинувачених, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Керуючись ст.ст. 193,194, 196, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження №0003402 від 05.09.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покласти наступні обов`язки:
- заборонити у період часу з 20 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
Строк дії ухвали до 29 березня 2019 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Контроль за вказаним запобіжним заходом та постановкою вказаної особи на облік покласти на начальника Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя:
Копію ухвали отримав:
«____» _______2019 р. ___ год. ___ хв. ___ ( ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )