Номер провадження: 11-сс/813/203/19
Номер справи місцевого суду: 521/1188/19 1-кс/521/1122/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника: - ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 21:00 до 07:00 год., так як при судовому розгляді клопотання була доведена наявність обґрунтованої підозри, однак не доведені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що зазначена ухвала є незаконною.
Слідчий суддя, в порушення вимог ч.1 ст.178 КПК України, не взяв до уваги тяжкість інкримінованого злочину, а також факт вчинення злочину щодо працівника правоохоронного органу, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які зазначені в клопотанні слідчого, в зв`язку з чим прийшов до необґрунтованого висновку про недоведеність підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які заперечували проти її задоволення, вивчивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ст.194 ч.ч.1,4 КПК України: 1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
21.01.2019 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000245.
21.01.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
У той же день його затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Оскаржуваною ухвалою, на підставі матеріалів, наданих до клопотання та досліджених під час судового розгляду, встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

В апеляційній скарзі прокурор не оспорює наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Разом з тим, в клопотанні слідчий вказує, як підставу для застосування найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема, ризик того, що перебуваючи на волі підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, матиме можливість та буде незаконно впливати на свідків, схиляючи їх до змінити покази.
Однак, в ухвалі слідчого судді встановлено, що, існують певні ризики передбачені ст. 177 КПК України, однак які не дають достатніх підстав слідчому судді для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Органи досудового розслідування не довели наявність ризиків, передбачені п.п. 1,3,4 ч. 1ст.177 КПК України, зазначених в клопотанні слідчого. Посилання слідчого в клопотанні про наявність ризиків є припущеннями, оскільки ні в клопотанні слідчого, ні під час судового засідання прокурором не надано доказів того, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. Тяжкість вчиненого кримінального правопорушення на думку слідчого судді не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що органами досудового розслідування не доведено обставин, передбачених п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки твердження з цього питання ґрунтуються на припущеннях, в зв`язку з чим підозрюваному був обраний більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Апеляційний суд, дослідивши матеріали провадження вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про недоведеність органами досудового розслідування наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1 ст.177 КПК України, а також про те, що відносно підозрюваного ОСОБА_8 неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, оскільки жодних доказів суду першої інстанції та апеляційному суду на їх спростування надано не було.
Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, врахував особу підозрюваного.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 178, 183 ч. 1, 194 ч.4 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених п.1, ч.1 ст.194 КПК України, обґрунтовано обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який має забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.
Доводи апеляційної скарги прокурора про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ч. 1ст.177 КПК України, а також про те, що менш суровий запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, відповідними доказами не підтверджені.
Посилання тільки на тяжкість інкримінованого злочину не може бути безумовною підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволені клопотання слідчого та обрав запобіжний захід підозрюваному у вигляді домашнього арешту, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.376 ч.2, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.01.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , у вигляді домашнього арешту з 21:00 до 07:00 год., залишити без змін.

Ухвала Одеського апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді
Одеського апеляційного суду : ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2