Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 670/860/18
УХВАЛА

25 лютого 2019 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області:

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ярмолинці кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 11.08.2018 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст.296 КК України, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Віньківці, Віньковецького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, не зареєстрованого, але проживаючого в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом не являється, раніше судимого 22.12.2004 Апеляційним судом Хмельницької області за п.7 ч.2 ст.115, п.12 ст. 115, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296, ст. 395 КК України до позбавлення волі терміном 13 років, судимість не погашена;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Карижин, Віньковецького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом не являється, в силу ст.89 КК України раніше не судимого;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Карижин, Віньковецького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом не являється, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

встановив:

В провадженні Ярмолинецького районного суду Хмельницької області перебуває кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 11.08.2018 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 296 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу тримання під вартою, обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 2 місяці, пояснивши, що ризики не зменшилися, ОСОБА_4 раніше судимий та не має постійного місця проживання. В клопотанні зазначив, що у діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 146, ч.4 ст.296 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою сторона обвинувачення проходить до висновку що ризики, передбачені ст. 177 КПК, якими обгрунтовувалась необхідність обрання та продовження запобіжного заходу не зменшились:

- ризик переховуватись від суду, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, обвинувачений більшість часу проживає на сміттєзвалищі та веде антигромадський спосіб життя.

- ризик чинити вплив на інших обвинувачених, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинувачені є його знайомими;

- ризик вчинити інше правопорушення, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК підтверджується тим, ОСОБА_4 маючи не погашену судимість вчинив новий умисний злочин, зловживає алкогольними напоями, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, проявляє агресію та постійного прибутку не отримує.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного неможливе, оскільки:

- застосування домашнього арешту неможливе, оскільки в особи відсутнє постійне місце проживання;

- застосування особистого зобов`язання неможливе у зв`язку з тим , що воно не відповідає особі обвинуваченого;

- застосування особистої поруки неможливе у зв`язку із відсутністю у підозрюваного осіб, які б могли взяти на себе передбачені законом процесуальні обов`язки.

Вказані ризики на даний час не зменшились та виправдують подальше тримання під вартою ОСОБА_4 .

Враховуючи вищевикладене, стороною обвинувачення доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що обвинувачений має можливість переховуватися від прокурора та/або суду, чинити тиск на потерпілого та обвинувачених, а також знову вчинити кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, враховуючи те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій обвинуваченого для запобігання вказаним ризикам, з метою забезпечення необхідної процесуальної поведінки обвинуваченого, об`єктивно необхідним є продовження щодо нього запобіжного заходу тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення зазначеного клопотання.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 суду пояснив, що ризики, що зазначені прокурором, носять формальний характер, просив суд відмовити у задоволенні клопотання.
Захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо вирішення цього клопотання погодилися із думкою адвоката ОСОБА_9 .

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали, суд вважає, що клопотання прокурора слід задоволити та продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, який є злочином середньої тяжкості, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який є тяжким злочином.

Так, 11.08.2018 ухвалою слідчого судді Віньковецького районного суду підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 жовтня 2018 року включно.

В подальшому, 08 жовтня 2018 року ухвалою слідчого судді Віньковецького районного суду підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 09 листопада 2018 року.

8 листопада 2018 року ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 6 січня 2019 року включно.

29 грудня 2018 року ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26 лютого 2019 року включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті, зокрема переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи доведеність прокурором обставин, зазначених у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовують продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , наявність у нього непогашеної та не знятої судимості і те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та приходить до висновку, що докази та обставини кримінального провадження дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодити кримінальному провадженні іншим чином, а тому для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, судом враховано вагомість наявних в матеріалах справи доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, вік та стан здоров`я обвинуваченого, репутацію обвинуваченого; наявність у обвинуваченого судимостей.

Метою і підставою продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкодити кримінальному провадженні іншим чином.

Враховуючи, що за час тримання під вартою вказані ризики не зменшилися, суд приходить до висновку, що немає підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, а тому необхідно продовжити строк дії вказаного запобіжного заходу ОСОБА_4 до 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 331, 372 КПК України,

постановив:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , до 25 квітня 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1