Справа № 359/1395/19
Провадження № 1-в/359/99/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2019 м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника БВК-119 ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бориспіль в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.11.2008 Святошинським районним судом м.Києва по ч.1 ст.15, ч.2 ст.185,76, 104 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 11.11.2010 Святошинським районним судом м.Києва по ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850 грн.; 24.12.2012 Святошинським районним судом м.Києва по ч.2 ст.186,75 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, засудженого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2015 за ч. 1 ст. 309, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :

15.02.2019 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений свою заяву підтримав та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що засуджений ОСОБА_5 згідно характеристик, що знаходяться в матеріалах особової справи, не довів свого виправлення та не заслуговує умовно-дострокового звільнення від покарання, оскільки лише перед настанням пільги, з метою поблажливого ставлення до себе, змінив свою поведінку на краще та був працевлаштований на роботу кухарем в їдальні установи.

Представник БВК-119 ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримує думку прокурора.

Ознайомившись із думкою засудженого, представника колонії та прокурора, клопотанням та особовою справою засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається із особової справи, ОСОБА_5 раніше засуджено вироком Святошинського районного суду м.Києва від 25.11.2008 по ч.1 ст.15, ч.2 ст.185, 76, 104 КК України до 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік.

Вироком Святошинського районного суду м.Києва від 11.11.2010 ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850 грн.

Вироком Святошинського районного суду м.Києва від 24.12.2012 ОСОБА_5 засуджено ч.2 ст.186,75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2015 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2012 ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання зараховано попереднє ув`язнення.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду м. Києва від 30.03.2016 вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2015 залишено без змін.

Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2015 року набрав законної сили 30.03.2016.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 17 вищезазначеної постанови, судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Зокрема, на думку суду, сумління поведінка має полягати у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Водночас, з матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі знаходиться з 26.08.2015. Під час знаходження в ДУ «Київському СІЗО» зарекомендував себе негативно, до вступу вироку в законну силу мав 1 стягнення, заохочень не мав. До праці не залучався. 17.12.2015 року відбуває покарання в ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)». За час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав. 03.03.2016 року був етапований до ДУ «Київський слідчий ізолятор» для прийняття участі у проведенні судового засідання Апеляційного суду міста Києва. До праці не залучався, стягнень та заохочень не мав. 07.04.2016 року прибув до ДУ «Бориспільська виправна колонія (№ 119)» для подальшого відбування покарання. Характеризувався посередньо. 16.03.2017 року осуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 101 КВК України, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги оскільки засуджений мав недостатній ступінь виправлення. В подальшому засуджений зарекомендував себе з негативного боку, допустив 1 порушення вимог режиму відбування покарання. До праці не залучався. 22.02.2018 року засуджений ОСОБА_5 розглядався на комісії щодо застосування до нього ст. 82 КК України, але за рішенням комісії установи засудженому було відмовлено у застосуванні цієї пільги, оскільки останній мав стягнення, яке було не зняте та не погашене у встановленому законом порядку. На даний час засуджений характеризується посередньо. З січня 2018 року працевлаштувався на роботу кухарем в їдальні установи. Отримав три заохочення правами начальника установи. ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та до нього не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

Встановлено, що ОСОБА_5 змінив свою поведінку на краще лише починаючи з січня 2018 року, саме з цього часу був працевлаштований на роботу кухарем в їдальні установи, в подальшому отримав три заохочення правами начальника установи.

Таким чином, аналіз особової справи засудженого ОСОБА_5 , свідчить про те, що він не був схильний до виправлення і лише безпосередньо перед можливістю бути умовно-достроковим звільненим почав ставати на шлях виправлення, однак даний період не є значним.

У зв`язку з цим, суд приходить до переконання, що сумлінна поведінка засудженого повинна бути не лише у період, коли настає право засудженого на умовно-дострокове звільнення, а засуджений повинен вести себе належним чином протягом всього періоду відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Враховуючи зазначені вище обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_5 за час відбування покарання, а тому застосування по відношенню до нього умовно дострокового звільнення від відбуття покарання є передчасним.

За наведених обставин у суду відсутні підстави для задоволення клопотання.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.11.2008 Святошинським районним судом м.Києва по ч.1 ст.15, ч.2 ст.185,76, 104 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 11.11.2010 Святошинським районним судом м.Києва по ч.1 ст.185 КК України до штрафу 850 грн.; 24.12.2012 Святошинським районним судом м.Києва по ч.2 ст.186,75 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки, засудженого вироком Дарницького районного суду м. Києва від 30.09.2015 року за ч. 1 ст. 309, ст. 71, ч. 5 ст. 72 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 15.03.2019.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя: ОСОБА_1