Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/427/2019 Справа №641/1342/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2
захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
секретаря ОСОБА_6 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Комінтернівського районного суду м. Харкова обвинувальний акт в кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 60000262 від 07.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження суду 25.02.2019 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до ЄРДР за № 60000262 від 07.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисником обвинувачених-адвокатом ОСОБА_3 заявлені клопотання про повернення обвинувального акту та про зміну запобіжного заходу його підзахисній ОСОБА_5 , при цьому посилався на невідповідність обвинувального акту нормам кримінального процесуального законодавства, відсутність в обвинувальному акті обґрунтованої підозри його підзахисних, а також на те, що обвинувальний акт від 29.12.2018 року та обвинувальний акт від 25.02.2019 року, який складено після усунення недоліків аналогічні за своєю суттю та жодного недоліка не усунуто.

Також захисником заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисній ОСОБА_5 на будь-яку іншу міру запобіжного заходу, яка не пов`язана з триманням під вартою. посилаючись на те, що остання є цивільною дружиною ОСОБА_4 та має двох неповнолітніх дітей на утриманні.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотань захисника обвинувачених, зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, просив справу призначити до судового розгляду, вказавши, що підстав для прийняття рішень, які передбачені п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України, не вбачається..

Крім того, прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали. В обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 прокурор вказав на те, що остання можє переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та покарання, продовжити свою злочинну діяльність, оскільки не має законних джерел на існування, вчинила ряд тяжких умисних злочинів з корисливих мотивів, можє впливати на свідків, серед яких є особа з вигаданими анкетними даними, що свідчить також про те, що вона, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачені підтримали клопотання свого захисника та заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту, прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Вимоги до обвинувального акту передбачені ст. 291 КПК України, де п. 5 передбачено, що в обвинувальному акті повинні бути викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

П. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.

За думкою суду, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які орган досудового розслідування та прокурор вважає встановленими, а містить посилання на висновки судово-хімічних експертиз за всіма епізодами кримінальних правопорушень ( злочинів), які інкримінуються обвинуваченим, що є неприпустимим.

Крім того, остаточне формулювання обвинувачення, викладене в обвинувальному акті повністю суперечить викладеним фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки не містить кваліфікуючих ознак ч.2 ст. 307 КК України, які інкримінуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час викладання фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Також слід зазначити, що згідно обвинувального акту дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, а саме -незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України. Крім того, згідно обвинувального акту в провину ОСОБА_5 інкриміновано незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України. Крім того, згідно обвинувального акту в провину ОСОБА_5 інкриміновано незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечного наркотичного засобу та особливо небезпечної психотропної речовини, вчинений повторно, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 309 КК України.

Однак, фабула обвинувального акту не містить відомостей щодо раніше вчинених обвинуваченою ОСОБА_5 злочинів, передбачених ст. 309 КК України, за який вона була засуджена тоді як кваліфікація дій вказаних осіб за ч. 2 ст. 307 КК України обумовлена саме посиланням на вчинення ними раніше злочинів, передбачених ст. 309 КК України.

Суд зазначає, що вказане вже було підставою для повернення даного обвинувального акту, що вбачається з ухвали Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.01.2019 року, але під час складання обвинувального акту 25.02.2019 року вказане порушення так і залишилось не усунутим.

За переконанням суду, вищевказані порушення призвели до пред`явлення неконкретного обвинувачення, що тягне за собою порушення права ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на захист, та з огляду на рішення Європейського суду з прав людини ( у справі «Абрамян проти Росії», «Камінські проти Австрії») можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного ( обвинуваченого) він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення.

Враховуючи, що вказані факти є підставою для повернення обвинувального акта прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Разом з тим, вирішуючи клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на інший більш м`який та клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд дійшов наступного.

Так, згідно положень ч.ч. 1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою, зокрема, змінити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК України, зокрема, захисник обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Судом встановлено, що обвинуваченій ОСОБА_5 ухвалами слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.10.2018 року застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який в подальшому було продовжено в тому числі і судом, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_5 кримінальних правопорушень (злочинів), свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

До інших ризиків віднесено ризики, встановлені п.1-5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник в обґрунтування клопотання про зміну запобіжного заходу, не надав доказів, які б свідчили про зменшення або відсутність вказаних ризиків, документів про наявність у ОСОБА_5 на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей також не надано, а тому на даний час жодних доказів, які б надали суду підстави для зміни запобіжного заходу, стороною захисту не надано.

З огляду на викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої, а також виконання процесуальних рішень у справі, суд вважає доцільним продовжити строк тримання під вартою, оскільки на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, тому суд вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченої під час розгляду кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. 177, 314, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 60000262 від 07.02.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України повернути прокурору Харківської місцевої прокуратури № 5, для усунення недоліків та виконання вимог КПК України.

В задоволенні клопотання захисника обвинувачених - адвоката ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

Строк дії ухвали до 27 квітня 2019 року.

Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суму розміру застави, визначеної ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05.10.2018 року в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 70480,00 грн. з покладенням відповідних обов`язків на обвинувачену ОСОБА_5 в разі внесення визначеної суми застави залишити без змін.

Ухвала суду в частині повернення обвинувального акту може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення та набирає законної сили по закінченню строку на її оскарження.

В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя- ОСОБА_1