Справа № 128/3601/18
УХВАЛА
Іменем України

01 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі головуючого:

судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця заяву засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Дашів, Іллінецького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, до засудження не працював,

раніше судимого:
1. 18.04.1979 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ст. 140 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

2. 07.06.1979 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 81 ч.2, КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі. Звільнився 22.09.1980 року згідно ст.3 п. «Б» Указу ПВС СРСР про Амністію на 2 роки 6 місяців 22 дні.

3. 13.05.1988 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 140 ч.3, 81 ч.3, 42 КК України (в редакції 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 24.10.1991 року по кінцю строку.

4. 26.10.1992 року Гайсинським районним судом Вінницької області за ст. 81 ч.4 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 14.04.1997 року по кінцю строку.

5. 17.09.1997 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 81 ч.4 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 02.12.2002 року по кінцю строку.

6. 20.04.2004 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч.3 КК України до 2 років виправних робіт з відрахуванням 20 % в дохід держави.

7. 08.11.2006 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.3, 309 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

8. 05.06.2007 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 16.09.2009 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 17 днів.

По даній справі засуджений: 03.04.2012 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 395, 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі

про заміну невідбутої частини покарання на обмеження волі згідно ст. 82 КК України,-

У С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи покарання в ДУ «Стрижавська ВК (№81)» звернувся до Вінницького районного суду Вінницької області з заявою, в якій просив застосувати відносно нього положення ст. 82 КК України, а саме замінити йому невідбуту частину покарання на більш м`яке, посилаючись на те, що він за станом здоров`я, а саме більше 15 років хворіє на хронічний бронхіт та за віком, адже йому виповнюється 60 років не може працювати, за весь час відбування покарання не порушував режиму відбування покарання, відсутні рапорти щодо його поведінки. Однак, комісією установи 17.10.2018 року було відмовлено в умовно-достроковому звільненні підстав, що він не є працевлаштований, що посередньо характеризується, за весь час відбування покарання не мав заохочень та нічим себе не проявив.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 не доставлений, однак попередньо через канцелярію суду надав заяву, якою свою заяву підтримує повністю, просить її задоволити, крім того просить слухати справу у його відсутність, на технічній фіксації розгляду справи не наполягав, послуг адвоката не потребує.

Представник СВК №81 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою у вирішенні клопотання покладається на думку суду, просив заяву засудженого розглядати у його відсутність, при цьому не наполягав на технічної фіксації.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні, посилаючись на те, що від засудженого ОСОБА_4 , та представника адміністрації Стрижавської виправної колонії (№ 81) є заяви про розгляд справи без їхньої участі, просив судовий розгляд проводити без технічної фіксації. При цьому у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 щодо застосування відносно нього ст. 82 КК України просив відмовити, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання зарекомендував себе з посередньої сторони, працевлаштований не був, окрім того, 02.02.2019 року даній особі виповнюється 60 років, що унеможливлює виконання даним засудженим більш м`якого покарання, а в зв`язку з цим підстави для задоволення заяви засудженого відсутні.

З`ясувавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд враховує, що частиною другою ст.82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 4 ст.82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, може бути застосовано, після фактичного відбуття засудженим: - не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин; - не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі; - не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила новий умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Згідно роз`яснень, наданих постановою Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року (п.4), Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким на підставі ч. 1 ст. 82 КК ( 2341-14 ) може застосовуватися до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі на певний строк. При цьому більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутий строк покарання, призначеного вироком. До неповнолітніх заміна невідбутої частини покарання більш м`яким не застосовується (ч. 4 ст. 107 КК ( 2341-14 ).

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про застосування ст. 82 КК України відносно засудженого від відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов: сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці, та після відбуття засудженим певної частини строку покарання, які в сукупності доводять виправлення засудженого.

Судом було встановлено, що по даній справі ОСОБА_4 засуджений 03.04.2012 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 395, 185 ч.3, 15 ч.2, 185 ч.3, 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку: 23.02.2016 року. Кінець строку: 23.08.2019 року.

Засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 23.02.2016 року.

Під час утримання в державній установі «УВП (№1)» м. Вінниця до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав, характеризувався посередньо.

В державну установу «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» прибув 10.03.2016 року.

З довідки Стрижаської ВК-81 про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі засудженого від 11.01.2019 року, вбачається, що за час перебування у вказані установі засуджений ОСОБА_4 заохочений не був стягнення не застосовувалися.

На виробництві установи через власні переконання не працевлаштований.

Згідно характеристики адміністрації Стрижавської ВК №81 від 11.11.2019 року ОСОБА_4 зарекомендував себе посередньо. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, виконує передбачені законом їх вимоги. Також, виконує роботу із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу: «Підготовка до звільнення». Засуджений ОСОБА_4 застосуванню ст.101 КВК України (переведенню до дільниці соціальної реабілітації) за формальними ознаками підлягав по відбуттю 1/2 частини строку покарання - 23.11.2017 року, однак комісією установи від 06.12.2017 року відмовлено як особі, що не стає на шлях виправлення, про що складено протокол № 34 від 06.12.2017 року.

Крім того, в застосуванні ст.82 КК України (заміна не відбутої частини покарання більш м`яким), за формальними ознаками який підлягав по відбуттю 2/3 частини строку покарання -23.06.2018 року комісією установи було відмовлено як особі, що не стала на шлях виправлення. (Протокол № 19 від 05.07.2018 року).

Також було комісією установи засудженому ОСОБА_4 було відмолено в застосуванні ст.81 КК України (умовно-дострокове звільнення), за формальними ознаками який підлягав по відбуттю 3/4 частини строку покарання - 08.10.2018 року, як особі, що не стала на шлях виправлення. (Протокол № 30 від 17.10.2018 року ).

На профілактичному обліку не перебуває.

Таким чином, суд, вирішуючи питання про зміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким, враховує, що останній на підприємстві установи не працевлаштований за власним бажанням, у нього відсутні заохочення, посередньо характеризується, що вказує на його ставлення до праці і відсутність виражених дій для становлення на шлях виправлення. Разом з цим, суд також враховує і те, що 02.02.2019 року даному засудженому виповнюється 60 років, що унеможливлює виконання даним засудженим більш м`якого покарання, а тому з огляду на викладене суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 слід відмовити за відсутністю підстав для застосуванням до останнього умов ст.82 КК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.82 КК України, ст.537 ч.1 п.9, ст.539 ч.4 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке покарання за ст.82 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1