Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/230/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 187 (86, 86-1, 142) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.03.2019 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30 січня 2019 року, якою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Цебрикове Великомихайлівського району Одеської області, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, жителя: АДРЕСА_1 ,

відмовлено у задоволенні клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення,

за участі сторін провадження:

- прокурора ОСОБА_7 ,

- представника колонії ОСОБА_8 ,

- засудженого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Засудженим ОСОБА_6 подано до суду клопотанняпро умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, мотивуючи це тим, що ним відбуто строку призначеного судом покарання.

Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30.01.2019 відмовлено в задоволенні вказаного подання. Приймаючи дане рішення, суд першої інстанції вказав, що 10 травня 2018 року ухвалою суду відмовлено у клопотанні засудженого ОСОБА_6 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на положення ч.7 ст.154 КВК України відповідно якої подання подано передчасно, тобто до спливу 1-річного терміну після заміни невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі,
Засуджений ОСОБА_6 в поданій апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу районного суду та задовольнити його клопотання. Зазначає, що до нього може бути застосовано положення ст.81 КК України, однак суд першої інстанції відмовив у цьому, також проігнорував висновки апеляційного суду Кіровоградської області від 12.07.2018 щодо передчасності звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення.
Заслухавши доповідача, засудженого та представника колонії, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, висновок прокурора, який просив апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія апеляційного суду дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, до осіб, яким покарання замінене більш м`яким, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення за правилами, передбаченими статтею 81 цього Кодексу.
Статтею 81 КК України встановлено, що до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому таке звільнення може бути застосоване до засуджених після фактичного відбуття не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Із матеріалів справи вбачається, що вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 29 травня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.187, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців, з конфіскацією майна, що належить на праві власності.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09.02.2016 у строк покарання засудженому ОСОБА_6 зараховано час попереднього ув`язнення з 05.04.2014 по 25.08.2015 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Ухвалою цього ж суду від 28 грудня 2017 року засудженому ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі на два роки чотири місяці дев`ятнадцять днів.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 29.03.2018 засудженому зараховано в строк покарання 4 місяці - час слідування під вартою до виправного центру ДУ «Устинівський центр (№37).
Початок строку відбування покарання 05.04.2014, кінець строку 15.01.2020.
Відбуваючи покарання з 05.03.2018 в ДУ «Устинівський центр (№37) у виді обмеження волі, ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення.
Ухвалою Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2018 року, засудженому ОСОБА_6 відмовлено у задоволені його клопотанні про умовно - дострокове звільнення. В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на положення ч.8 ст.154 КВК України та зазначив, що з моменту заміни засудженому Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області відповідно ухвали від 28 грудня 2017 року невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, не пройшов один рік.
Відповідно ухвали апеляційного суду Кіровоградської області від 12.07.2018 ухвала Устинівського районного суду Кіровоградської області від 10 травня 2018 року залишена без змін. При цьому апеляційний суд зазначив, що за формальними ознаками умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 підлягав після строку покарання 30.06.2018 року, враховуючи залік слідування під вартою 28.02.2018 року, але згідно ст.154 КВК України не раніше 28.12.2018 року.

Враховуючи обставини зазначені в ухвалі апеляційного суду Кіровоградської області від засудженого ОСОБА_6 04.01.2019 до Устинівського районного суду надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення у задоволенні якого, відповідно до ухвали від 30.01.2019, судом першої інстанції було відмовлено з посиланням на вимоги ч.7 ст.154 КВК України.

Зазначене судове рішення суду першої інстанції колегія суддів вважає помилковим, за наступних обставин.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року засудженому ОСОБА_6 замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі.
Згідно ч.7 ст.154 КВК України у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Як вбачається із матеріалів справи засудженим ОСОБА_6 було дотримано вимог ч.7 ст.154 КВК України, оскільки Ухвалою Жовтоводського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2017 року засудженому замінено невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким на обмеження волі, а з клопотанням про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_6 звернувся через рік.
Згідно із п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» - умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, зокрема, при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Також, п. 17 зазначеної Постанови Пленуму регламентовано, судам під час судового розгляду у справах цієї категорії, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Колегія суддів вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення засудженого враховує наявне в справі подання від 29.12.2018 відповідно якого адміністрація Устинівського ВЦ (№37) разом із спостережною комісією при Устинівській райдержадміністрації Кіровоградської області клопоче перед судом про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді обмеження волі засудженого ОСОБА_6 .
Також колегія суддів враховує, що з матеріалів справи а саме з характеристики наданої ДУ «Устинівський виправний центр (№37)» вбачається, що засуджений ОСОБА_6 працевлаштований на підприємстві установи, проявляє сумлінне ставлення до праці, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має одне заохочення, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує зв`язки з рідними. Крім того, за час перебування в СІЗО м. Дніпропетровська з 20.04.2014 та в подальшому в Жовтоводській ВК (№26) стягнень не мав, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав 7 заохочень.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла переконливого висновку про те, що на даний момент до ОСОБА_6 можливо застосувати положень ст.81 КК України, оскільки засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Керуючись статями 376, 404, 405, 407, 419, 537 КПК України, статями 81, 82 КК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Устинівського районного суду Кіровоградської області від 30 січня

2019 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

На підставі ст. 81 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі умовно-достроково.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2