ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/459/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2019 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

провівши в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0008056 з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Захисник вважав за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки відомості які би підтверджували особу обвинуваченого, відсутні.

Прокурор вважав, що обвинувальний акт відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема щодо встановлення анкетних відомостей обвинуваченого.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 281 КПК України обвинувальний акт має містити, зокрема, анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по-батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство).

При цьому, на думку суду, такі відомості мають бути підтверджені належним чином згідно з вимогами чинного законодавства України.

Так, згідно із положеннями ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» поряд з документами, що посвідчують особу громадянина України в окрему частину виділені документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус, а саме: посвідчення водія, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, картка мігранта, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист. Для іноземця, документом, що посвідчує особу, є національний, дипломатичний чи службовий паспорт іноземця або інший документ, що посвідчує особу іноземця.

Таким чином законодавством України чітко врегульовано питання, які саме документи посвідчують особу.

При проведенні підготовчого судового засідання судом неодноразово ставилось питання щодо необхідності надання суду документа, на підставі якого було встановлено особу обвинуваченого. Прокурором було надано довідку про судимість особи, зазначеної як ОСОБА_5 та характеристику з місць позбавлення волі на особу, зазначену як ОСОБА_5 . Проте вказані документи не можуть вважатись належними документами, що посвідчують особу. Наявність вироків інших судів щодо ОСОБА_5 будь-яким чином також не можуть вказувати на те, що скерований у даному кримінальному провадженні обвинувальний акт стосується саме ОСОБА_5 .

Неодноразові відкладення підготовчого судового засідання з метою надання можливості прокурору та обвинуваченому надати відповідні документи позитивного результату не дали.

Крім того, прокурором подано відомості про те, що ще під час досудового розслідування до Посольства Республіки Казахстан було скеровано запит з проханням надати документ, що посвідчує особу обвинуваченого, проте відповіді отримано не було. За наведених обставин суд вважає, що направлення обвинувального акту до суду до отримання відповідних відомостей є передчасним.

Твердження прокурора про те, що положення Закону України не застосовуються до особи, яка не має громадянства України є помилковими, оскільки навіть сама назва Вказаного закону свідчить про те, що даним нормативно-правовим актом врегульовано питання посвідчення особи, яка не є громадянином України.

За наведених обставин суд позбавлений можливості встановити особу обвинуваченого та перевірити його анкетні дані, які вказані в обвинувальному акті, а також пересвідчитись в тому, що обвинувачення було висунуте саме тій особі, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Таким чином суд позбавлений можливості усунути допущену неправильність обвинувального акту в частині встановлення анкетних даних обвинуваченого в підготовчому судовому засіданні в силу своєї диспозитивності, процесуальних можливостей та покладення зазначеного обов`язку відповідно до положень п. 13 ч. 1 ст. 3, п. 2 ч. 1 ст. 91, ст. 92, ч. 4 ст. 110 КПК України на слідчого і прокурора.

З огляду на викладене суд вважає, що слідчим при складанні обвинувального акту та прокурором при його затвердженні вимоги п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України не дотримано, що є безумовною підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст. 314 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0008056 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя