Справа № 308/282/19
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

19.02.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

особи, до якої застосовано тимчасовий арешт ОСОБА_6 та захисника

останньої - адвоката ОСОБА_7 й перекладача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/69/19, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 січня 2019 року задоволено клопотання керівника Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_9 і застосовано щодо гр. Угорщини ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Кемече Угорщина, тимчасовий арешт на строк 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Угорщини.
Строк тимчасового арешту визначено з 17 год. 10.01.2019 до 17 год. 18.02.2019 включно.

З матеріалів за клопотанням убачається, що 11 січня 2019 року керівник Ужгородської місцевої прокуратури звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням про застосування щодо ОСОБА_6 тимчасового арешту. У клопотанні посилається на те, що 11.01.2019 о 09 год. 45 хв. виявлено та фактично затримано громадянина Угорщини ОСОБА_11 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, згідно даних сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Закарпатській області за обліками Генерального секретаріату Інтерполу, станом на 10.01.2019 розшукується компетентними органами Угорщини з метою відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ст. 321(4/с/ІІ) Кримінального кодексу Угорщини (розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб), призначеного вироком Ніредьгазького трибуналу від 30.01.2017. Зазначає, що інкримінований громадянину Республіки Угорщина ОСОБА_6 злочин за законодавством України відповідає ч. 2 ст. 187 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, тобто є екстрадицій ним, і строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та строки відбування покарання ні за законодавством Угорщини, ні за законодавством України, не минули. Просить застосувати тимчасовий арешт до громадянина Угорщини ОСОБА_6 на строк 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Угорщини, строк тимчасового арешту рахувати з моменту затримання та утримувати ОСОБА_6 у Закарпатській установі виконання покарань № 9.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що з урахуванням того, що у матеріалах за клопотанням наявні документи, що містять достатні дані про те, що гр. Угорщини ОСОБА_11 ( ОСОБА_10 ) засуджений вироком Ніредьгазького трибуналу від 31 березня 2016 року та вироком Дебреценського апеляційного суду від 30 січня 2017 року до довічного позбавлення волі, перебуває у міжнародному розшуку, чим ухиляється від покарання, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та застосування щодо ОСОБА_6 тимчасового арешту на строк 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Угорщини.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною. Посилається на те, що службовою особою, яка здійснила затримання ОСОБА_6 порушено вимоги ч. 4 ст. 208 КПК України, оскільки як убачається із протоколу затримання, ОСОБА_6 був затриманий 10.01.2019 о 09 год. 45 хв., а права та обов`язки йому було роз`яснено зрозумілою для нього мовою о 17 год. 10.01.2019. При цьому, стверджує, що ОСОБА_6 затримувала не та особа, яка складала протокол про затримання. Крім того, стверджує, що начальник Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області затримав ОСОБА_6 на підставі неіснуючого документа вніс до протоколу затримання неправдиві відомості, оскільки в матеріалах за клопотанням відсутнє повідомлення Національного бюро Інтерполу від 19.10.2018 № 1598/106/13-2018, на підставі якого ОСОБА_6 затриманий, а наявний лист сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Закарпатській області від 19.10.2018 № 1598/106/13-2018. Зазначає, що ОСОБА_6 фактично був затриманий на території Виноградівського району Закарпатської області, що свідчить про те, що із клопотанням про його тимчасовий арешт повинен був звертатися керівник Берегівської місцевої прокуратури до слідчого судді Виноградівського районного суду, а не керівник Ужгородської місцевої прокуратури до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду, і що у свою чергу являється безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали. Також вказує на те, що: до клопотання не додано письмової заяви затриманої особи про її згоду на екстрадицію; фотокопію документа, яка на думку прокурора підтверджує особу затриманого, не перекладено на українську мову, що у свою чергу свідчить про неможливість встановити особу затриманого; компетентними органами Угорщини надано лише копії документів, які не засвідчені у встановленому порядку, а їх переклад невідомо ким засвідчений, що у свою чергу ставить під сумнів достовірність перекладу. Разом із тим, вказує на те, що ОСОБА_6 був незаконно затриманий правоохоронними органами України, оскільки компетентні органи Угорщини не зверталися до компетентних органів України з передбаченим п. 2 «а» ст. 12, п. 1 ст. 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників запитом про його тимчасовий арешт. Також зазначає, що компетентними органами Угорщини не було надано ані оригіналу, ані завіреної копії обвинувального вироку, постанови суду, постанови про негайне затримання, ордера на арешт або іншого розпорядження, а було надано лише просту фотокопію ордеру на арешт, виданого Ніредьгазським трибуналом 12.04.2017. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та відмовити в застосуванні щодо ОСОБА_6 тимчасового арешту.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу; прокурора, який судове рішення вважає законним та обґрунтованим і просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно до ст.583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.

У разі якщо максимальний строк тимчасового арешту, передбачений частиною першою цієї статті, закінчився, а запит про видачу цієї особи не надійшов, особа підлягає негайному звільненню з-під арешту.
Прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту. До клопотання додаються: 1) протокол затримання особи з відміткою про роз`яснення особі її права надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію); 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого; 4) письмова заява затриманої особи про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій особа може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності (в разі наявності такої письмової заяви).

Клопотання має бути розглянуто слідчим суддею у найкоротший строк, але не пізніше сімдесяти двох годин із моменту затримання особи.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує особі зробити заяву, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора та інших учасників.

У разі якщо затримана особа надала згоду на її видачу (екстрадицію) або надала згоду на її видачу (екстрадицію) і відмовилася від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, суд вирішує питання про затвердження згоди особи на видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту або про відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію) і застосування тимчасового арешту.

За результатами розгляду слідчий суддя постановляє ухвалу про: 1) застосування тимчасового арешту; 2) відмову в застосуванні тимчасового арешту, якщо для його обрання немає підстав; 3) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту; 4) затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту; 5) застосування тимчасового арешту та відмову у затвердженні згоди особи на її видачу (екстрадицію).

Копія ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду питання щодо затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), невідкладно направляється уповноваженому (центральному) органу України через відповідну регіональну прокуратуру разом із копією письмової заяви особи про згоду на її видачу (екстрадицію).

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, до якої застосовано тимчасовий арешт, її захисником чи законним представником, прокурором, крім ухвал слідчого судді про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію) та застосування екстрадиційного арешту, про затвердження згоди особи на її видачу (екстрадицію), відмови особи від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності та застосування екстрадиційного арешту, які оскарженню не підлягають.

Особа, до якої застосовано тимчасовий арешт, має право до надходження запиту про її видачу (екстрадицію) подати на розгляд слідчого судді суду, в межах територіальної юрисдикції якого особа перебуває під вартою, письмову заяву про згоду на її видачу (екстрадицію), в якій може зазначити про відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності. Така заява підлягає невідкладному розгляду слідчим суддею у порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, за участю прокурора, особи, яка подала заяву, її захисника та за потреби перекладача.

Звільнення особи з-під тимчасового арешту у зв`язку з несвоєчасним надходженням до центрального органу України запиту про видачу не перешкоджає застосуванню до неї екстрадиційного арешту в разі отримання в подальшому такого запиту.

У разі надходження запиту про видачу особи (екстрадицію) до закінчення строку тимчасового арешту ухвала слідчого судді про застосування тимчасового арешту втрачає юридичну силу з моменту винесення слідчим суддею ухвали про застосування екстрадиційного арешту щодо цієї особи.

Колегія суддів вважає, що під час розгляду клопотання, яке подав керівник Ужгородської місцевої прокуратури про застосування щодо гр. Угорщини ОСОБА_6 тимчасового арештуслідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду вимоги вказаної вище норми права були дотримані.

Так, із протоколу затримання від 10.01.2019 вбачається, що начальник Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_12 затримав ОСОБА_6 як особу, яка знаходиться у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Республіки Угорщина за вчинення злочину передбаченого ст. 321(4/с/ІІ) Кримінального кодексу Угорщини (розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб). Під час затримання встановлено що затриманою особою є саме ОСОБА_6 . Документом, що посвідчував особу затриманого був паспорт гр. Угорщини для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданий 13.10.2014. Із цього ж протоколу вбачається, що затриманому ОСОБА_6 роз`яснені права та обов`язки у присутності захисника адвоката ОСОБА_13 та перекладача ОСОБА_8 . Крім цього, у протоколі міститься відмітка про роз`яснення ОСОБА_6 йогоправа надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію) (а. с. 7-10).

Під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_6 підтвердив, що є саме тою особою, яка затримана, не оспорював встановлені щодо нього анкетні дані, у тому числі, вказавши на те, що народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в м. Кемече Угорщина,зазначивши, що ним вчинені кримінально-карні діяння на території Угорщини, що йому відомо про постановлений щодо нього вирок. Крім цього, ОСОБА_6 підтвердив, що йому роз`яснені йогоправа надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також права на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), що він відмовився надати згоду на видачу у спрощеному порядку та підписання протоколу затримання.

При перевірці та оцінці доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 затримувала інша посадова особа, а не та яка вказана у протоколі затримання, враховується те, що сторона захисту в підтвердження вказаних доводів не надала будь-які докази.

З ордеру на арешт вбачається, що компетентними органами Угорщини з метою відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі за вчинення злочину, передбаченого ст. 321(4/с/ІІ) Кримінального кодексу Угорщини (розбій, вчинений за попередньою змовою групою осіб), призначеного вироком Ніредьгазького трибуналу від 30.01.2017розшукується гр. Угорщини ОСОБА_6 .

Згідно листа начальника сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в Закарпатській області вбачається, що за обліками Генерального секретаріату Інтерполу, станом на 10.01.2019 компетентними органами Угорщини розшукуєтьсягр. Угорщини ОСОБА_6 з метою арешту та екстрадиції до вказаної держави (а. с. 13 ).

Під час розгляду справи апеляційним судом прокурором була надана належним чином засвідчена і перекладена на українську мову копія паспорта гр. Угорщини ОСОБА_6 для виїзду за кордон НОМЕР_1 , виданого 13.10.2014 (а. с. 14, 15); учасниками судового розгляду, зокрема, ОСОБА_6 не оспорювалось, що на копії паспорта міститься саме його фото.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що приєднані до клопотання матеріали не давали підстав для застосування щодо гр. Угорщини ОСОБА_6 тимчасового арешту відхиляються.

При оцінці доводів апеляційної скарги про те, що до клопотання не додано письмової заяви затриманої особи про її згоду на екстрадицію та прийнятті судового рішення, колегія суддів враховує пояснення ОСОБА_6 , відповідно до яких він відмовився написати письмову заяву про її згоду на екстрадицію чи про відмову в екстрадиції.

Надані компетентними органами Угорщини копії документів, засвідчені у встановленому порядку та перекладені на українську мову, колегія суддів вважає такими, що не породжують сумнівів у достовірності наведених у них фактів щодо особи ОСОБА_6 , постановленого щодо нього вироку та щодо необхідності його видачі, тому доводи апеляційної скарги у цій частині колегія суддів відхиляє.

Одночасно, дослідивши протокол затримання гр. Угорщини ОСОБА_6 , колегія суддів встановила, що фактично ОСОБА_6 був затриманий 10.01.2019 о 9 год. 45 хв., тому строк тимчасового арешту слід рахувати з цієї години, а не з 17 год. 10.01.2019, як це зазначено в оскарженому судовому рішенні.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.
При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги ; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого чи його захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи й те, що адвокат ОСОБА_7 та затриманий ОСОБА_6 під час розгляду апеляційної скарги не заявляли клопотань про приєднання доказів здобутих стороною захисту відповідно до вимог КПК України в підтвердження її доводів.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які є безумовною підставою для скасування судового рішення із призначенням нового судового розгляду клопотання в суді першої інстанції, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 580, 582, 583 КПК України,апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 січня 2019 року, якою щодо гр. Угорщини ОСОБА_6 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження м. Кемече Угорщина, застосовано тимчасовий арешт на строк 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Угорщини,- залишити без зміни.

Вважати ОСОБА_6 затриманим 10.01.2019 о 9 год. 45 хв.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: