КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Києві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 29 травня 2019 року включно, без визначення розміру застави.

Згідно ухвали місцевого суду, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень, що підтверджується наданими до клопотання доказами, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення або спотворення будь-якої із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинення іншого кримінального правопорушення, можливість впливу на свідків у кримінальному провадженні, що може бути перешкодою встановленню істини у справі, а також дані щодо особи підозрюваного на підставі п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, на підставі чого дійшов висновку про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід щодо ОСОБА_6 буде недостатнім для запобігання ризикам, які наведені слідчим і прокурором.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зокрема домашній арешт за місцем проживання по АДРЕСА_1 , із забороною цілодобово покидати вказане житло та покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що висновки прокурора під час розгляду клопотання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, грубо порушують вимоги національного та міжнародного законодавства, не є належним чином вмотивовані, не підтверджуються жодним доказом, що досліджені в судовому засіданні, а ґрунтується лише на припущеннях сторони обвинувачення.

При цьому, всупереч ст. ст. 196, 197, 199 КПК України слідчий суддя в ухвалі не виклав обставин, які свідчать про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам, з посиланням на конкретні докази сторони обвинувачення, які обґрунтовували вказані обставини.

Зазначає, що слідчим суддею належним чином не оцінено дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи підозрюваного та його захисника щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вони підтримали в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просили про її задоволення, доводи прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді та необхідність залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши, обговоривши та обміркувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Таке, що продовжується,

тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі

лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають

істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування

презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої

свободи (рішення у справі "Харченко проти України" п. 79).
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000600 від 21.08.2018 року за підозрою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 345 КК України.

04.12.2018 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
Цього ж дня ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

06.12.2018 року ОСОБА_6 було змінено повідомлення про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

06.12.2018 року слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком до 01.02.2019.

24.01.2019 року слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000600 від 21.08.2018 до 04.05.2019.

28.03.2019 року слідчим суддею було постановлено ухвалу про виправлення описки в ухвалі Святошинського районного суду м. Києва стосовно продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000600 від 21.08.2018 з невірної 04.05.2019 на вірну 04.06.2019.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування слідчий суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, а саме можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків у кримінальному провадженні.
Також, слідчий суддя місцевого суду ретельно дослідив доводи клопотання слідчого відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою. При цьому для завершення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких перевірена та підтверджена в судовому засіданні матеріалами клопотання.

Разом з цим, слідчий суддя врахував тяжкість злочинів, обставини вчинення злочинів, дані про особу підозрюваного та ті обставини, що на даній стадії досудового розслідування неможливо провести всі заплановані процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування щодо ОСОБА_6 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Крім того, слідчим суддею місцевого суду правомірно не визначено альтернативний запобіжний захід в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права ОСОБА_6 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи (рішення у справі "Punzelt v. Czech Republic" п. 73), а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на матеріалах судового провадження.
Тим паче, доводи, на які послався в апеляційній скарзі захисник, зокрема, що слідчим суддею належним чином не оцінено дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, не можуть бути підставами для скасування судового рішення, оскільки були враховані судом першої інстанції при прийнятті рішення, в зв`язку з чим до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який з урахуванням існуючих ризиків, особи підозрюваного, тяжкості злочинів та їх наслідками, є обґрунтованим, а тому підстав вважати його занадто суворим немає.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 29 березня 2019 року, якою задоволено клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 29 травня 2019 року включно, без визначення розміру застави, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2489/2019
Категорія: ст. 199 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_12
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1