Ухвала
Іменем України
17 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 243/591/17

провадження № 51-10275 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 20 листопада 2018 року про відмову в поновленні строку на апеляційне оскарження та повернення апеляційної скарги на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року,
в с т а н о в и в:
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області вироком від 25 квітня 2017 року засудив ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі КК) та призначив покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК звільнив від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

Донецький апеляційний суду ухвалою від 20 листопада 2018 року відмовив у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вироку, а апеляційну скаргу повернув.
Як вбачається зі змісту касаційної скарги, засуджений просить скасувати ухвалу апеляційного суду та поновити строк на апеляційне оскарження.
Перевіривши касаційну скаргу та додану до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона, зокрема, подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.
Відповідно до ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Правило дотримання строку на апеляційне оскарження має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення, 25 квітня 2017 року при постановленні судом вироку ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 були присутні в судовому засіданні, в цей же день ОСОБА_4 також отримав копію вироку та ознайомився з його змістом. При цьому апеляційна скарга на зазначений вирок подана ним 19 жовтня 2018 року, тобто більше ніж через 1 рік і 4 місяці після спливу строку на апеляційне оскарження.
За таких обставин, відмовивши у поновленні строку на апеляційне оскарження та повернувши апеляційну скаргу, апеляційний суд діяв у відповідності з вимогами кримінального процесуального закону, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Донецького апеляційного суду від 20 листопада 2018 року, якою йому відмовлено в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 25 квітня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3