Справа № 188/1409/18
Провадження № 1-кп/188/19/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю - прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000444 від 13..08.2018 р. по обвинуваченню :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , гр-н України , освіта вища , одружений ( на утриманні двох малолітніх дітей ) , працює начальником зміни виробничої служби № 1 ШУ " Першотравенське " ПАТ " ДТЕК Павлоградвугілля " , раніше не судимий ,

у скоєнні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України ,

В С Т А Н О В И В :

Вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2019 р. було прийнято наступне рішення.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , тобто 850 грн. , стягнувши вказану суму з винного в дохід держави .

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 :

- 4223 ( чотири тисячі двісті двадцять три ) грн. , що є розміром матеріальної шкоди.

- 5000 ( п"ять тисяч ) грн. , що є розміром моральної шкоди .

Проте судом в даному вироку не вирішено питання щодо вимог потерпілої про відшкодування витрат , пов"язаних з оплатою правничої допомоги.

Діючим КПК України не передбачено можливості ухвалення додаткового рішення (вироку, ухвали).

Разом з тим ч.5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв"язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною першою ст. 270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь в справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо :

1) стосовно якої небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і надавали пояснення, не ухвалено рішення,

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню.

В зв"язку з цим винила необхідність прийняття додаткового рішення щодо вищезазначеної вимоги потерпілої , а саме - вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу.

Дана норма ЦПК України не суперечать вимогам кримінального судочинства.

В судове засідання не з"явилася потерпіла. Остання , в своїй заяві просить суд справу розглянути без її участі. Суд ухвалив справу розглянути без участі потерпілої .

У відповідності до ч.4 ст. 270 ЦПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомленні про час та місце судового розгляду не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.

Прокурор не заперечує проти розгляду справи по суті та не заперечує проти розгляду справи без потерпілої . В той же час зазначає , що рішення по справі вже прийнято , тобто проголошено обвинувальний вирок відносно ОСОБА_4 . На його думку правових підстав для прийняття такого рішення немає.

Обвинувачений підтримав позицію прокурора . Вважає , що потерпіла безпідставно заключила договір про надання правової допомоги з адвокатом . Всі витрати понесенні нею по оплаті послуг адвоката слід залишити за нею. Просить суд вимогу потерпілої про відшкодування вищезазначеної вимоги залишити без задоволення.

Заслухавши думку прокурора та обвинуваченого , вивчивши матеріали справи , суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, адже, судом не вирішено питання щодо відшкодування потерпілій витрат , пов"язаних з правничою допомогою.

Судом встановлено , що в матеріалах даного кримінального провадження є цивільний позов ОСОБА_5 до цивільного відповідача ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди , завданої кримінальним правопорушенням ( в порядку ст. 128 КПК України ) .

В прохальній частині потерпіла просить суд :

- стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на її користь - ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 34 247 ( тридцять чотири тисчі двісті сорок сім ) грн. 87 коп. , з яких 4 247.87 у відшкодування завданої їй матеріальної шкоди та 30 000 ( тридцять тисяч ) грн. у відшкодування завданої їй моральної шкоди ;

- покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на правову допомогу .

Крім того ,судом встановлено , що в матеріалах справи є Договір про надання правової допомоги від 20.09.2018 р. укладений між адвокатом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , тобто потерпілою по справі.

В пункті 3 Договору - " Ціна договору " зазначається про наступне.

Пункт 3.1 За правову допомогу , передбачену в п. 1.2. Договору Замовник сплачує Адвокату винагороду у національній валюті згідно з актом виконаних робіт із розрахунку :

- складання позовної заяви - 1000 грн. ;

- представництво інтересів замовника у суду - 1000 грн. / судове засідання ;

- інші дії за домовленістю сторін.

На підтвердження своїх повноважень адвокат ОСОБА_6 додав до даного Договору Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ( серії ДП № 2966 від 26.06.2015 р. ) .

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру - Б/Н від 13.02.2019 р. адвокатом ОСОБА_6 прийнято від ОСОБА_5 чотири тисячі грн.. Підстава - Договір про надання правової допомоги .

Іншим прибутковим касовим ордером -Б/Н від 13.02.2019 р. підтверджується та обставина , що ОСОБА_5 сплатила адвокату вищезазначену суму , що підтверджується її особистим підписом.

Крім того , в Акті виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги від 20.09.2018 р. вбачається , що на виконання Договору про надання правової допомоги від 20.09.2018 р. виконавцем надано замовнику наступні послуги :

- збір матеріалів та доказів для складання позовної заяви та її складання ( робота проводилася в період з 25.09.2018 р. по 30.09.2018 р. ) - 1000 грн. ;

- представництво інтересів Замовника у Петропавлівському районному суду з питання відшкодування шкоди , завданої злочином ( 1000 грн. / одне судове засідання ) , та зазначається , що судові засідання відбувалися - 17.10.2018 р. , 23.01.2019 р. та 13.02.2019 р.

Тобто , загальна сума витрат на правничу допомогу становить 4 000 ( чотири тисячі ) грн.

Статтею 137 ЦПК України передбачено , що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У пунктах 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», які знайшли своє відображення, як слушні, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 у справі № 569/10915/17, судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом. Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, перегляд документів, копіювання документів). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином , суд дійшов висновку , що вищезазначені докази щодо витрат потерпілою на правничу допомогу є належними та достатніми , а тому підлягаю задоволенню та підлягають стягненню з цивільного відповідача- обвинуваченого на користь потерпілої .

З аналізу ЗУ " Про адвокатуру та адвокатську діяльність " від 05.07.2012 р. № 5076- УІ вбачається , що даний Закон не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.

В ході судового розгляду цивільний відповідач/ обвинувачений не визнавав цивільного позову в повному розмірі , а тому і не намагався довести факт неспівмірності таких витрат наданим послугам, адже, відповідно до ст. 137 ЦПК України , обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підставі зазначеного , керуючись ст.ст. 128 КПК України , ст.137 , 270 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Прийняти додаткове рішення по вироку Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2019 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України , а саме - стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 4 000 грн. ( чотири тисячі ) грн. , що є її витратами на оплату правничої допомоги.

В інші частині вищезазначений вирок Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області залишити без зміни.

Копію даної ухвали вручити прокурору та обвинуваченому , а також невідкладно направити потерпілій та її представнику для відома .

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

Суддя ОСОБА_1