Провадження № 322/1310/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

лікаря-психіатра ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новомиколаївка заяву лікаря психіатра Новомиколаївської центральної районної лікарні ОСОБА_5 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сторчове Новомиколаївського району Запорізької області, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Лікар психіатр Новомиколаївської центральної районної лікарні ОСОБА_5 звернувся із заявою до суду, в якій просить припинити примусову амбулаторну психіатричну допомогу ОСОБА_7 . В заяві зазначено, що ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря психіатра Новомиколаївської ЦРЛ з діагнозом: "Легка розумова відсталість (виражена дебільність) внаслідок резідуальної енцефалопатії. Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 23 липня 2009 року до ОСОБА_7 були застосовані примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України. ОСОБА_7 являється інвалідом 2 групи з дитинства. З 10 квітня 2006 року по 06 серпня 2014 року останній знаходився на примусовому лікуванні в Українській психіатричній лікарні з суворим наглядом м. Дніпропетровська. Згідно постанови Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 12 березня 2015 року примусові заходи медичного характеру були змінені на госпіталізацію до психіатричної лікарні у відділення з посиленим наглядом. З 26 березня 2015 року ОСОБА_7 знаходився на примусовому лікуванні в психіатричній лікарні у відділенні з посиленим наглядом КЗ "Дніпропетровська обласна психіатрична лікарня" ДОР. Згідно постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2016 року примусові заходи медичного характеру були змінені на госпіталізацію у психіатричну лікарню із звичайним наглядом. Згідно ухвали Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 березня 2017 року застосування примусових заходів медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом стосовно ОСОБА_7 було продовжено для оцінки стабільності та якості ремісії психічного стану. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 вересня 2017 року примусові заходи медичного характеру у формі госпіталізації у психіатричну лікарню із звичайним наглядом були змінені на амбулаторну примусову психіатричну допомогу. З 03 жовтня 2017 року ОСОБА_7 отримує психіатричну амбулаторну допомогу в Новомиколаївській центральній районній лікарні.05 квітня 2018 року ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів психіатрів, яка прийшла до висновку, що він страждає на легку розумову відсталість, виражену дебільність внаслідок резідуальної енцефалопатії, та потребує продовження амбулаторного примусового психіатричного лікування. 04 травня 2018 року ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області було продовжено примусове лікування на 6 місяців. Повторно ОСОБА_7 був оглянутий комісією лікарів 14 грудня 2018 року. За висновком комісії хворий страждає на розумову відсталість (виражена дебільність), поведінка спокійна, в бесіді доброзичливий, посміхається, категорично заперечує прийом алкоголю та спілкування з асоціальними особами, продуктивної симптоматики не виявляє, лікування приймає, скарг від правоохоронних органів не надходило. Батьки постійно контролюють поведінку хворого. Стан хворого значно покращився.

В судовому засіданні лікар психіатр ОСОБА_5 заяву підтримав, просив її задовольнити з підстав, викладених у заяві.

Прокурор та захисник проти задоволення заяви не заперечували.

Згідно ст. 512 КПК України участь ОСОБА_7 у судовому засіданні була визнана судом необов`язковою.

Суд, заслухавши лікаря-психіатра, думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали заяви, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_7 перебуває на обліку у лікаря психіатра Новомиколаївської ЦРЛ з діагнозом: "Легка розумова відсталість (виражена дебільність) внаслідок резідуальної енцефалопатії.

З 23 липня 2009 року до ОСОБА_7 застосовуються примусові заходи медичного характеру.

Згідно висновку комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 610 від 14 грудня 2018 року ОСОБА_7 страждає на психічне захворювання у вигляді легкої розумової відсталості (виражена дебільність), внаслідок резідуальноїенцефаопатії без порушень поведінки. На проведеному лікуванні стан покращився і залишається стабільним. Критика достатня. Продовження амбулаторного примусового психіатричного лікування не потребує.

Відповідно до ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, її захисника або законного представника у разі, якщо така особа за станом свого здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного нею незалежного лікаря-психіатра..

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 Кримінального кодексу України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Керуючись ст. 95 КК України, 512, 514 КПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву лікаря психіатра Новомиколаївської центральної районної лікарні задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусової амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 16 годині 00 хвилин 28 січня 2019 року.

Суддя ОСОБА_1