Провадження № 1-кп/331/531/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«04» грудня 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001764 від 05.08.2018 року, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта повна загальна середня, зареєстрований фізичною особою-підприємцем, сімейний стан розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Федорівка Приазовського району Запорізької області, громадянки України, освіта повна загальна середня, сімейний стан не заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2018 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , маючи умисел на заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, прийшли за адресою: АДРЕСА_4 , де ОСОБА_8 здає в прокат власні велосипеди. Обов`язковою умовою для оренди велосипеда є надання документу, що посвідчує особу.

На виконання вказаної умови, ОСОБА_9 надав ОСОБА_10 в якості залогу посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , пояснивши, що вказаний документ посвідчує особу ОСОБА_5 і остання, в свою чергу, це підтвердила, достовірно розуміючи, що зазначений документ їй не належить, ввівши в оману ОСОБА_12 з метою отримання двох велосипедів «Titan ХС 2616» та «Vortex» під вигаданим приводом оренди, на умовах, що після користування вказаними велосипедами, ОСОБА_9 повинен сплатити за їх оренду 120 гривень.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_12 , не маючи на меті повернення вказаних велосипедів власнику, шляхом обману, під приводом оренди велосипедів на добу, діючи з корисливих мотивів, отримавши від ОСОБА_7 два велосипеди, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення та реалізації майна, що належить ОСОБА_12 , одразу ж, о 14 годині 16 хвилин 03.08.2018 року, прослідували разом до приміщення ПТ «Ломбард Перший», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, буд. 15, де ОСОБА_9 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , не маючи на меті повернення велосипедів, здали під заклад велосипед «Vortex» в корпусі сріблястого кольору, вартість якого згідно висновку Правобережної товарної біржі від 21.09.2018 року на момент скоєння злочину складає 4771 гривня 00 копійок без урахування ПДВ, уклавши договір про фінансовий кредит на 1 (один) календарний день, не маючи намірів повернення вказаних коштів та отримання закладеного майна відповідно, отримали грошові кошти у розмірі 782 гривні.

Продовжуючи злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 реалізували оцінювачу ПТ «Ломбард Перший» ОСОБА_13 за 1000 гривень велосипед «Titan ХС 2616» в корпусі чорного кольору, вартість якого згідно висновку Правобережної товарної біржі від 21.09.2018 року на момент скоєння злочину складає 5014 гривень 00 копійок без урахування ПДВ, після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_5 використали отримані грошові кошти від продажу зазначених велосипедів на власні потреби.

Тим самим ОСОБА_9 , діючи за передньою змовою з ОСОБА_5 шляхом обману, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, заволоділи майном ОСОБА_7 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 9785 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому щиро розкаявся та пояснив суду, що разом із ОСОБА_5 вони проживають у незареєстрованому шлюбі. Перебуваючи у скрутному матеріальному становищі, у них виник умисел на заволодіння велосипедами, які в подальшому планували здати в ломбард, а отримані грошові кошти витратити на проведення МРТ ОСОБА_5 .

Так, 03 серпня 2018 року, приблизно о 13 годині 40 хвилин, вони разом із ОСОБА_5 , перебуваючи в пункті прокату велосипедів, що розташований в парку відпочинку «Дубовий Гай» по вулиці Глісерній, 24-а в м. Запоріжжі, під вигаданим приводом оренди, заволоділи велосипедами «Titan ХС 2616» та «Vortex» на умовах, що після користування вказаними велосипедами вони повинні сплатити за їх оренду 120 гривень. В якості залогу за вказані велосипеди, він надав посвідчення водія на ім`я ОСОБА_11 , яке він знайшов, пояснивши, що вказаний документ посвідчує особу ОСОБА_5 і остання це підтвердила. Після цього, вони разом із ОСОБА_5 направилась до ломбарду, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Північнокільцева, буд. 15, де здали вказані велосипеди під заклад, уклавши договір кредиту на один день та отримали грошові кошти в сумі 1800 гривень, не маючи наміру повертати вказані грошові кошти та отримувати закладене майно.

Окрім цього додав, що йому дуже соромно за вчинене, він усвідомив свою протиправну поведінку, зробив для себе відповідні висновки, щиро шкодує з приводу вчиненого, у зв`язку з чим не має наміру в подальшому продовжувати злочинну діяльність.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні повністю визнала, у вчиненому щиро розкаялась та надала суду пояснення аналогічні поясненням обвинуваченого ОСОБА_4 .

Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд даного кримінального провадження без його участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинувачених не має у зв`язку із поверненням викраденого майна (а.п. 28-30).

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених, дослідженням документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують осіб обвинувачених.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні ними кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а їх дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченим суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про осіб обвинувачених, їх відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання, обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягався, вчинив злочин середньої тяжкості, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, зареєстрований фізичною особою-підприємцем, у зв`язку з чим має джерело доходу, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обвинувачена ОСОБА_5 не має судимості і раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, вчинила злочин середньої тяжкості, не заміжня, має на утриманні двох малолітніх дітей 2012 року народження та 2014 року народження, має постійне місце проживання, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченим суд визнає те, що вони вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні визнали повністю, щиро розкаялись у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяли розкриттю злочину та встановленню істини у справі, заподіяна шкода усунута шляхом повернення викраденого майна, у зв`язку з чим реальних матеріальних збитків потерпілому не завдано.

Обставин, які обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченим, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про осіб обвинувачених, їх відношення до скоєного, наявність обставин, які пом`якшують покарання, та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги, що вчинене обвинуваченими суспільно небезпечне діяння не потягло тяжких наслідків та не завдало реальних матеріальних збитків, оскільки викрадене майно повернуто власнику, враховуючи другорядну роль кари як мети покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мінімальне покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються їх діяння у вигляді штрафу, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для їх виправлення та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити їй покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 у вигляді особистого зобов`язання, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Скасувати арешт велосипеда «TITAN SW-330» з біло-блакитними смужками на корпусі, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09.08.2018 року (а.п. 57).

Речові докази:
- паперові конверти, в яких знаходяться DVD - диски, які містить відеозапис з камер спостереження, встановлених у велопрокаті за адресою: АДРЕСА_4 , які долучені до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 48-49, 52-53);

- паперовий конверт, в якому знаходиться посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_11 , який долучений до матеріалів даного кримінального провадження залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання (а.п. 50-51);

- велосипед «Vortex» в корпусі сріблястого кольору, велосипед «Titan ХС 2616» в корпусі чорного кольору,які передані на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_12 - залишити у законного власника за належністю (а.п. 54-55).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1