Дата документу 14.11.2018 Справа № 554/7829/18
Провадження № 1-кс/554/9251/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості на постанову про закриття кримінального провадження, в порядку ст.303 КПК України,-

ВСТАНОВИВ :

Заявник Полтавський обласний центр зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого слідчого відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 17.09.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного 03.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000889, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.
Скаржник зазначив, що 17.09.2018 року була винесена постанова, якою закрито кримінальне провадження по п.2 ч.1 ст.284 КПК України, проте зазначена постанова є передчасною, незаконною, тому її слід скасувати. В обґрунтування скарги заявник вказав, що 02.08.2018 року Полтавська міськрайонна філія Полтавського обласного центру зайнятості звернулася до відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області із зверненням щодо наявності в діях гр. ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Так, ОСОБА_5 при зверненні до філії 23.03.2018 року із заявою про надання статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю, надав недостовірні дані, а саме: в порушення вимог ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», не повідомив про надання послуг за цивільно-правовим договором ПП «Явір-2000» з 12.03.2018 року. За період реєстрації у філії ОСОБА_5 обманним шляхом отримав допомогу по безробіттю на загальну суму 8311,76 гривень. За даним фактом було розпочато досудове розслідування.
Заявник стверджує що, переслідуючи єдиний злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами, діючи з корисної зацікавленості та переслідуючи ціль збагачення, ОСОБА_5 не надав до філії відомості про працевлаштування і незаконно, шляхом обману в період з 23.03.2018 року по 17.07.2018 року заволодів коштами служби зайнятості в сумі 8311,76 гривень, чим заподіяв шкоду державі. Таким чином, постанова слідчого є незаконною та підлягає скасуванню.
В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримав скаргу, просив вимоги задовольнити повністю. Вказав, що в діях ОСОБА_5 є факт шахрайства. Аналогічні справи вже розслідувались, виносились судом вироки. В порядку цивільного судочинства заявник не звертався до суду з позовом про стягнення шкоди з ОСОБА_5 , оскільки намагається максимально працювати з цього питання з поліцією.

Слідчий, прокурор до суду не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Суд вирішив, відповідно до ст.306 КПК України, розглядати скаргу у відсутність слідчого, прокурора.
Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали скарги та надані матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Судовим розглядом встановлено, що 03.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000889 було внесено відомості, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.
Постановою старшого слідчого відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 17.09.2018 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000889 від 03.08.2018 року закрито, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях ОСОБА_5 , передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України (а.с.12-14 постанова про закриття кримінального провадження).
Суд вважає, що слідчим ОСОБА_4 під час ухвалення постанови про закриття кримінального провадження по кримінальному провадженню за №0000889 від 03.08.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, було належним чином та в повному обсязі проведено дії, направлені на перевірку обставин справи та встановлення можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. Надано належну оцінку всім доказам і встановленим обставинам та об`єктивно зроблено висновок про закриття кримінального провадження на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.
Суд також зазначає, що цілком правомірно слідчий зазначив в оскаржуваній постанові, що встановлені обставини цього кримінального провадження свідчать, що вчинене ОСОБА_5 діяння підпадає виключно під цивільно-правову відповідальність особи та не є шахрайством.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що постанова слідчого відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області від 17.09.2018 року про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Доводи скарги про те, що постанова є незаконна з багатьох підстав, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України. А відтак, такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.
У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Так, зокрема, в ході досудового розслідування був допитаний ОСОБА_5 , ряд свідків, проведені тимчасові доступи до речей та документів, досліджені всі докази та дана їм належна правова оцінка.

Тому, суд вважає, що усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.
Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Відповідно до п.29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява N 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява №37437/97).
При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "ОСОБА_7 проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.
Суд приходить до висновку, що слідчим однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані.
Керуючись ст. ст. 303,284 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Полтавського обласного центру зайнятості в особі Полтавської міськрайонної філії Полтавського обласного центру зайнятості на постанову старшого слідчого відділення поліції №2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 17.09.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного 03.08.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000889 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, на підставі ч.1 п.2 ст.284 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1