Провадження № 1-кп/369/66/19
В И Р О К
іменем України
20.03.19 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гейсиха Ставищенського району Київської області, який має вищу освіту, не одружений, працює водієм в приватному сільськогосподарському підприємстві «Кривець», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_6 за наступних обставин.

10.06.2018, близько 15 години 05 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи автобусом «IVECO TURBO DAILY», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог пункту 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (далі Правила дорожнього руху), відповідно до якого «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», рухаючись на 18 км автодороги «Київ-Одеса», поблизу села Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, в напрямку міста Київ, проявив злочинну самовпевненість, не стежив за дорожньою обстановкою, в порушення вимог пункту 12.9 б) Правил дорожнього руху, відповідно до якого «водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3», рухався зі швидкістю 86 км/год, що перевищує дозволену на даній ділянці дороги швидкість руху, встановлену дорожнім знаком 3.29 «обмеження максимальної швидкості 50 км/год», внаслідок чого при виявленні пішохода ОСОБА_6 , який почав перебігати проїзну частину дороги справа наліво, відносно напрямку руху автобуса, здійснив наїзд на останнього.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 загинув на місці події.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №244/Д/347тр від 08.09.2018 смерть ОСОБА_6 наступила внаслідок поєднаної травми голови та грудей, яка супроводжувалась крововиливами під оболонку та в шлуночки головного мозку, переломами ребер, грудини, розривами легені і серця. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів
Порушення ОСОБА_5 вимог пунктів 1.5 та 12.9 б) Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_6 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю та пояснив суду, що 10.06.2018 він рухався на своєму автомобілі до м. Києва по автодорозі Київ-Одеса. Поблизу с. Віта Поштова на автодорозі Київ-Одеса проводилися ремонтні роботи. Приблизно за 20 метрів він побачив пішохода який перебігав дорогу у недозволеному місці, але різко змінив свій рух і почав бігти назад, тому він не встиг загальмувати так як їхав з перевищеною швидкістю і відбулося зіткнення. Зазначив, що відшкодував потерпілому 50 000 гривень шкоди завданої злочином. Просив не позбавляти його права керувати транспортними засобами, оскільки він працює водієм і це є єдиним джерелом його доходу. У вчиненому кається.

Суд визнає, що обвинувачений давав правдиві показання, які відповідають встановленим обставинам справи і ці фактичні обставини ніким не оспорюються.

Потерпілий звернувся до суду з заявою про проведення судового розгляду у його відсутності та просив справу відносно ОСОБА_5 закрити, пртензій матеріального та морального характиеру до останнього немає.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданих злочином збитків.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є тяжким злочином вчиненим з необережності, враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий, має постійне місце роботи, має на утриманні батька ОСОБА_7 , який є інвалідом третьої групи, добровільно відшкодував потерпілому збитки завдані злочином, враховуючи думку потерпілого, яка викладена в його заяві, в якій просив суд не позбавляти права керувати транспортними засобами обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за вчинений злочини у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України та не застосовувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки робота водієм є єдиним джерелом доходу обвинуваченого.

Враховуючи особу винного, який розкаявся у вчиненому, відшкодував збитки завдані злочином, враховуючи думку потерпілого, який претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, приймаючи до уваги інші встановлені обставини справи, суд дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, та, відповідно, звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати в сумі 3718 (три тисячі сімсот вісімнадцять) грн. 00 коп. за проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1