Справа № 548/928/19
Провадження №1-кс/548/455/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.2019 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні вказувалося, що в період часу з 13.04.2019 року по 20.04.2019 року невідома особа перебуваючи в господарстві належного ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрала металобрухт загальною вагою 300 кг., чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму близько 1500 грн.

20.04.2019 року по даному факту відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

В ході проведення досудового розслідування 02.05.2019 року ОСОБА_5 добровільно видав працівника поліції металобрухт у вигляді металевого казана загальною вагою 22 кг. та металеве корито загальною вагою 74 кг., які він викрав із господарства ОСОБА_4

02.05.2019 року за постановою слідчого металобрухт у вигляді металевого казана та металевого корита вилученого в ході огляду, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000174 від 20.04.2019 року.

Як вказує слідчий, що з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні - вилучених в ході огляду, а саме металобрухту у вигляді металевого корита вагою 74 кг. та металевого казан вагою 22 кг. необхідним є накладання арешту на це майно із забороною користуватися та розпоряджатися ним, у зв`язку з чим вона і звернулася до суду з даним клопотанням.

Слідчий СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але в заяві прохала про розгляд клопотання за її відсутності.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність , зазначивши, що не заперечує проти арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя з`ясувавши позицію слідчого та власника майна, дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази приходить до висновку, що дане клопотання підлягає до повного задоволення з наступних підстав.

Органом досудового розслідування встановлено, що в період часу з 13.04.2019 року по 20.04.2019 року невідома особа перебуваючи в господарстві належного ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 , умисно, з корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, таємно викрала металобрухт загальною вагою 300 кг., чим завдала останній матеріальної шкоди на загальну суму близько 1500 грн.

20.04.2019 року по даному факту відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 за ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

В ході проведення досудового розслідування 02.05.2019 року ОСОБА_5 добровільно видав працівника поліції металобрухт у вигляді металевого казана загальною вагою 22 кг. та металеве корито загальною вагою 74 кг., які він викрав із господарства ОСОБА_4

02.05.2019 року за постановою слідчого металобрухт у вигляді металевого казана та металевого корита вилученого в ході огляду, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000174 від 20.04.2019 року.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України,речовими доказами є матеріальні обєкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Тобто відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним устатті 98КПК України.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд врахував:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000174 від 20.04.2019 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучений металобрухт у вигляді металевого корита вагою 74 кг. та металевого казана вагою 22 кг. , є такими, що зберегли на собі сліди злочину і відповідно до ст. 98 КПК України виступають речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дослідив зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшов обґрунтованого висновку, про те, що накладення арешту на металобрухт у вигляді металевого корита вагою 74 кг. та металевого казана вагою 22 кг. є необхідним тимчасовим заходом,оскільки постановою слідчого від 02.05.2019 року його визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, як такий, що зберіг на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України, з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав) не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення ро арешт майна слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків,які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню, оскільки зазначений у клопотанні металобрухт у вигляді металевого корита вагою 74 кг. та металевого казана вагою 22 кг. відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.

Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України, а вказаний в ньому металобрухт у вигляді металевого корита вагою 74 кг. та металевого казана вагою 22 кг. , відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст.98 КПК України, то на вказане майно слід накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Задовольнити клопотання слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Накласти арешт на речі, а саме металобрухт у вигляді металевого корита вагою 74 кг. та металевого казана вагою 22 кг. , так як вказане майно є майном, на якому збереглися сліди злочину, і речовими доказами у кримінальному провадженні, з позбавленням права розпоряджання та використання, який буде зберігатися у камері речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою м.Хорол, вул. Незалежності, 80 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Роз"яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя Хорольського районного
суду Полтавської області: ОСОБА_1