Справа № 453/1376/17
№ провадження 1-кп/453/33/18
В И Р О К
іменем України

21 грудня 2018 року Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого-цивільного позивача адвоката ОСОБА_4 ,

та обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, депутатом не являється, раніше неодноразово судимого, востаннє 04.03.2015 року Сколівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 та ст. 246 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді трьох років та шести місяців позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 81 КК України від відбування зазначеного покарання умовно-достроково на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.08.2017 року, невідбутий термін покарання одинадцять місяців та двадцять один день, судимість не погашена,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 08.11.2017 року близько 00 год. 05 хв., перебуваючи у житловому будинку за зареєстрованим місцем проживання, що у АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, під час раптово виниклого конфлікту із гр. ОСОБА_6 , котрий заздалегідь прийшов у гості, вчинив з останнім словесну суперечку, у ході якої умисно наніс останньому в область голови один удар, від чого гр. ОСОБА_6 впав на підлогу. Продовжуючи свої протиправні дії, обвинувачений ОСОБА_5 лівою рукою схопив з табурету дерев`яну рукоятку від сокири, котрою умисно наніс гр. ОСОБА_6 близько чотирьох ударів по голові та тілу, а також один удар ногою по тілу. У результаті завданих ударів обвинувачений ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 384 від 08.11.2017 року, спричинив потерпілому ОСОБА_6 рану у лобній ділянці голови справа, садно у лобно-скроневій ділянці голови справа, садно у лобній ділянці голови посередині ближче до перенісся, рану у тім`яній ділянці волосяної частини голови справа, рану у потиличній ділянці волосистої частини голови зліва, садно у ділянці лівого передпліччя, яке частково поширилось на ділянку верхньої частини живота зліва, синець на правій боковій поверхні грудної клітки, а саме у ділянці п`ятого-шостого ребра по середньо-акселярній лінії, синець на передній поверхні нижньої третини правого стегна, синець по передньо-зовнішній поверхні ділянки правого колінного суглобу, відкриту черепно-мозкову травму, перелом тім`яної кістки справа, внутрімозкову гематому, забій головного мозку, котрі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя у момент запобідяння.
Потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про відшкодування майнової шкоди у розмірі 12 780 грн. 85 коп. та моральної шкоди, яку він оцінив у розмірі 70 000 грн..

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав повністю, пред`явлений позов також визнав повністю та надав покази, згідно з якими він підтвердив нанесення 08.11.2017 року 00 год. 05 хв. у житловому будинку, де проживає, що у АДРЕСА_1 , рукою в область голови один удар, ногою по тілу один удар та дерев`яною рукояткою від сокири по голові близько чотирьох ударів (точно не пам`ятає) потерпілому ОСОБА_6 , який перед цим зайшов до нього в гості і з яким вони вживали спиртні напої. Разом з тим, він усвідомлює, що нанесені ним удари потерпілому ОСОБА_6 могли спричинити такі тяжкі наслідки, котрі описані у наявному у матеріалах провадження висновку судово-медичної експертизи, якому він повністю довіряє. З огляду на вказане, усвідомлюючи нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, він попросив у нього пробачення та згідний відшкодувати заподіяні збитки у тому розмірі, про який заявив потерпілий у своєму цивільному позові. Просив його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, пред`явлений до нього цивільний позов визнав повністю, інші учасники провадження не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що такі правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин провадження в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно тих обставин провадження та відносно розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали цивільного позову, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені ним кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, а також розмір цивільного позову, зазначений у ньому, доведені у судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що у діях обвинуваченого ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження (умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя у момент заподіяння).

Обтяжуючою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 67 КК України, суд вбачає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Пом`якшуючою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення обставиною, передбаченою ст. 66 КК України, суд вбачає щире каяття.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та сукупність усіх обставин, що його характеризують, зокрема умисну форму вини, спосіб вчинення кримінального правопорушення, мотиви кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, хоча не відшкодував завдані ним збитки, однак цивільний позов визнав та має намір по мірі можливості здійснювати таке відшкодування. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра Сколівської ЦРЛ Львівської області не перебуває, однак він ніде не працює, а раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Так, востаннє ОСОБА_5 було засуджено 04.03.2015 року Сколівським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 185 та ст. 246 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді трьох років та шести місяців позбавлення волі. У подальшому ОСОБА_5 було звільненого на підставі ст. 81 КК України від відбування зазначеного покарання умовно-достроково на підставі ухвали Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 03.08.2017 року, невідбутий термін покарання становить одинадцять місяців та двадцять один день, судимість не погашена у встановленому порядку.

Крім того, як вбачається із виконаної органом з питань пробації досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_5 , беручи до уваги інформацію, котра характеризує особу обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації застосування соціально-виховних заходів, котрі необхідні для впливу на поведінку ОСОБА_5 з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

З урахуванням наведених обставин суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на певний строк.

Підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 ст. ст. 69, 75 КК України суд не вбачає. Разом з тим, на підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 судом покарання за даним вироком слід приєднати частково невідбуту ним частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупність зазначених вище даних про особу обвинуваченого, міру покарання у виді позбавлення волі на певний строк із приєднанням частково невідбутої частини покарання за попереднім вироком, суд вважає такою, що відповідає призначеному покаранню, є необхідною і достатньою для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов у даному кримінальному провадженні, який його представник ц судовому засіданні підтримав повністю, а обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні визнав повністю, суд вважає за необхідне задовольнити та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 12 780 грн. 85 коп. заподіяних внаслідок затрат на лікування та медичне обстеження збитків, а також 70 000 грн. на відшкодування заподіяної моральної шкоди, а всього 82 780 грн. 85 коп..

Судових витрат у даному кримінальному провадженні немає.

Долю речових доказів слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 129, 349, 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_5 покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком, ухваленим 04.03.2015 року Сколівським районним судом Львівської області у кримінальній справі № 453/231/15-к, провадження № 1-кп/453/18/15 про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 та ст. 246 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та 6 (шість)місяців, остаточно призначивши ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 1 (один) місяць.

Обрати засудженому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Взяти ОСОБА_5 під варту із зали суду.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з дня взяття під варту, тобто з 21 грудня 2018 року.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування майнової та моральної шкоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 82 780 (вісімдесят дві тисячі сімсот вісімдесят) грн. 85 коп. на відшкодування заподіяної майнової та моральної шкоди.

Повне найменування учасників справи у частині пред`явленого цивільного позову:

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий.

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: невідомий.

Речові докази: дерев`яну рукоятку від сокири із слідами речовини бурого кольору; килимок із коридору із слідами речовини бурого кольору; змиви із слідами речовини бурого кольору; фрагмент дерев`яної палки із слідами речовини бурого кольору; металеву палицю із дерев`яною ручкою із слідами речовини бурого кольору, знищити.

Речові докази: одяг ОСОБА_5 , - повернути останньому.

Речові докази: одяг ОСОБА_6 , - повернути останньому.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити засудженому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, або з моменту вручення копії вироку засудженому, який перебуває під вартою, через Сколівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1