Провадження № 1-кс/761/8722/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 026 17 від 19.03.2019 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України про арешт майна,
у с т а н о в и в:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 про накладення у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 026 17 від 19.03.2019 арешту на майно.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_3 у невстановлений час вступив у злочинну змову з іншою особою, з якою у подальшому . проник у приміщення багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 .

У зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, слідчий просив накласти арешт на низку речей та грошові кошти.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.7 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є законність, яка відповідно до ст.9 КПК полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, Кримінального процесуального Кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Водночас, вказані вимоги слідчим виконані не у повному обсязі.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

З наведеного витікає, що клопотанням та доданими матеріалами має бути доведено, що мало місце кримінальне правопорушення, за фактом вчинення якого порушене кримінальне провадження № 120 191 001 000 026 17, а саме - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у житло.

Водночас, наведені слідчим у клопотанні обставини проникнення ОСОБА_3 спільно з іншою особою до приміщення багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1 , де останні ходили поверхами, відшукуючи відчинену квартиру, не свідчать про вчинення особами суспільно-небезпечного діяння, відповідальність за яке передбачена ст. 185 КК України

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, є доказом вчинення злочину та може забезпечити виконання покарання у виді конфіскації майна.

Абзацом другим вказаної норми визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою збереження речових доказів, забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Також, відповідно до ч.2 ст.171 КПК у клопотанні слідчого про арешт майна повинні бути зазначені з-поміж іншого підстави та мета згідно з положеннями статті 170 КПК та відповідне обґрунтування необхідності застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, а також документи, що підтверджують право власності на майно, яке належить арештувати.

Водночас, слідчий, зазначаючи, що перелічені ним речі та грошові кошти є речовим доказом у кримінальному провадженні, у клопотанні не зазначив ознак, які згідно з ст. 98 КПК дають підстави для висновку, що жіноча сумка, шкіряний гаманець, грошві кошти, навушники, банківські карти, пігулки, серветки та інші речі можуть бути використані як доказ факту та обставин вчинення певного злочину.

Таким чином, слідчим не описані дії осіб, які утворюють склад злочину та не обґрунтована мета, з досягненням якої пов`язане застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Вказане свідчить, що клопотання подане без додержання вимог ст. 170, 171 КПК, що відповідно до положень ч.3 ст.172 КПК має наслідком повернення клопотання слідчому для усунення недоліків.
З огляду на викладене, керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 171, 172, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в :
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_2 про накладення у кримінальному провадженні № 120 191 001 000 026 17 від 19.03.2019 арешту на майно повернути слідчому для усунення недоліків

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1