Справа № 309/3242/18
Провадження № 1-кп/309/210/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2019 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Хуст кримінальне провадження №0001039 внесеного до ЄРДР від 28.08.2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2018 року громадянин ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, будучи обізнаним в тому, де зберігає золоті вироби його тітка ОСОБА_5 , таємно викрав золоті вироби: два золоті розп`яття загальною вагою 3 г, вартістю 2000 гривень за один, золоту каблучку вагою 4,12 г вартістю 5800 гривень, сережки у виді листків з прозорим каменем всередині вагою 2, 92 г вартістю 3500 гривень, одну жіночу обручку вагою 7 г вартістю 6500 гривень, одну чоловічу обручку вагою 8 г вартістю 7500 гривень та ланцюжок золотистого кольору вартістю 150 гривень, що належать ОСОБА_5 . В результаті своїх дій ОСОБА_4 спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 27450 гривень.

За вказане кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 передбачена відповідальність за ч.1 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю. Цивільний позов потерпілої визнав у повному обсязі. У відповідності до ст. 63 Конституції України обвинувачений ОСОБА_4 відмовився від дачі показів в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші учасники судового процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись дослідженням даним, які характеризують особу обвинуваченого.

Суд в порядку ст.349 КПК України обмежився дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала цивільний позов, просила стягнути із ОСОБА_4 на її користь 27450 гривень спричиненої матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди, притягнути ОСОБА_4 до кримінальної відповідальної згідно вимог закону.

За таких обставин встановлено достатньо підстав обґрунтованого обвинувачення про те, що в липні 2018 року громадянин ОСОБА_4 , знаходячись в будинку АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел на заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, будучи обізнаним в тому, де саме зберігає золоті вироби його тітка ОСОБА_5 , таємно викрав золоті вироби: два золоті розп`яття загальною вагою 3 г, вартістю 2000 гривень за один, золоту каблучку вагою 4,12 г вартістю 5800 гривень, сережки у виді листків з прозорим каменем всередині вагою 2, 92 г вартістю 3500 гривень, одну жіночу обручку вагою 7 г вартістю 6500 гривень, одну чоловічу обручку вагою 8 г вартістю 7500 гривень та ланцюжок золотистого кольору вартістю 150 гривень, що належать ОСОБА_5 , спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 27450 гривень, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст. 185 КК України - крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна.

Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує вимоги ст. 50 КК України, про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин середньої тяжккості, особу винного характеризується посередньо (а.с. 25), раніше судимий, його ставлення до наслідків злочину - щире розкаяння, сприяння розкриттю злочину, визнання цивільного позову, висновок органу пробації.

За висновком органу пробації виправлення ОСОБА_4 є можливим без позбавлення волі.

Суд враховує, обставини, які пом`якшують покарання: визнав вину, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд не знайшов.

Суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу, оскільки на думку суду виправлення засудженого за такого покарання можливе, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно (ч.3 ст. 72 КК України).

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 22.11.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ст.15 ч.2- ст.185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього певних обов`язків.

Злочин за який засуджено ОСОБА_4 за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 22.11.2018 року вчинено 28.07.2018 року до вчинення злочину за який він засуджується у даному кримінальному провадженні, конкретна дата якого не встановлена, проте відомості до ЄРДР про даний злочин внесені 28.08.2018 року.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Потерпілою ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про стягнення із ОСОБА_4 на користь її користь заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 27450 гривень та 5000 гривень моральної шкоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав заявлений цивільний позов у повному обсязі.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд приходить до висновку про необхідність задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 .

Витрати під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення на проведення експертиз, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян 1700 гривень.

У відповідності до ч.3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів громадян 1700 гривень - виконується самостійно.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України покарання засудженому ОСОБА_4 виконується самостійно за попереднім вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 22.11.2018 року 2 роки обмеження волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності зі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 задоволити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 27450 гривень матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_4 768, 40 гривень судового збору на користь держави.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд Закарпатської області.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно

Суддя Хустського

районного суду: ОСОБА_1