САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2645/18
Провадження № 1-кп/726/39/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.01.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинувальному акту щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , із середньою освітою, працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 18.12.2017 року Глибоцьким районним судом Чернівецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на 100 годин,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Вироком Глибоцького районного суду від 18.12.2017 року, який вступив в законну силу 17.01.2018 ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. ОСОБА_5 11.10.2018 року був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, призначеним вироком суду, попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт за ч. 1 ст. 185 КК України. Крім того, за результатами бесіди засуджений ОСОБА_5 надав підписку про ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання та отримав направлення до ПП «Самбудсервіс», згідно з яким ОСОБА_5 необхідно було приступити до відбування покарання у вигляді громадських робіт з 15.10.2018 року, однак ОСОБА_5 до ПП «Самбудсервіс» не з`явився і до відбування покарання у вигляді громадських робіт не приступив.

Разом з тим, ОСОБА_5 усвідомлюючи про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, свідомо, без будь-яких на те поважних причин починаючи із 15.10.2018 року злісно ухилився від відбування громадських робіт, шляхом не відвідування місця відбування покарання. Не відбутий строк покарання ОСОБА_5 становить 100 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

21.12.2018 року між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469,470, 472 КПК України.

Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні, також узгодили вид і розмір покарання за ч. 2 ст. 389 КК України, у виді арешту строком на 1 місяць, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням правил ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18.12.2017 та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) місяця та 10 днів арешту і обвинувачений згідний на призначення названого виду покарання. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Розглядаючи в порядку ст. 314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Судом в підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 здійснив, ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, а тому його дії, суд, кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314,373,374,475 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.12.2018 року між прокурором Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком на 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України з урахуванням правил ст. 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 18.12.2017 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) місяця та 10 днів арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ст.473 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Садгірський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддяОСОБА_1