ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/64/19
У Х В А Л А

"19" березня 2019 р. смт Петриківка
Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладено ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 у кримінальному провадженні № 0000044 від 27.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, а участі особи, якою подано клопотання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , перевіривши надані матеріали,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2019 до суду надійшло клопотання фактичного володільця арештованого майна ОСОБА_3 в користуванні якого воно перебувало про скасування арешту, в якому він просить скасувати арешт з забороною користування і розпорядження на автомобіль марки «УАЗ», зеленого кольору, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 ; зобов`язати старшого слідчого Петриківського ВП Новомосковського ВП капітана поліції ОСОБА_5 безоплатно повернути ОСОБА_3 , належний йому автомобіль марки «УАЗ», зеленого кольору, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Своє клопотання ОСОБА_3 мотивує тим, що ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 накладено арешт та тимчасово вилучено його майно: автомобіль марки «УАЗ», зеленого кольору, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 .

Арешт було накладено, відповідно до того, що в провадженні досудового розслідування Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000014 від 27.01.2018, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

ОСОБА_3 є учасник кримінального провадження № 0000014 від 27.01.2018, у якості свідка.

Вважає, що підстави на даний час для такого арешту відсутні, так як з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Відносно нього кримінальне провадження не відкривалося органом досудового слідства та не повідомлялося йому про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що з моменту арешту майна пройшло понад 1 рік, підозра нікому не пред`явлена, досудове слідство на даний час триває, а майно, на яке накладено арешт не визнано у кримінальному провадженні речовим доказом, експертиза не проводилася, тому відсутні підстави в перебуванні майна під арештом і такий підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав подане до суду клопотання, просив скасувати арешт з майна. Додатково зазначив, що вказаний автомобіль йому подарував ОСОБА_6 в неробочому стані, він його відремонтував придбавши запасні частини.

Прокурор в судовому засіданні заперечуючи проти клопотання зазначив, що на даний час таке клопотання передчасне, оскільки з вказаними автомобілем не проведені всі необхідні слідчі дії та він на собі містить ознаки кримінального правопорушення та є речовим доказом.

Слідчий ОСОБА_5 пояснив, що проти клопотання ОСОБА_3 заперечує, оскільки на даний час призначено судове експертизу для перевірки відомостей щодо зміни номерів кузова автомобіля та вирішується питання про доставку вказаного автомобіля до експерта. Вважає за необхідне продовжити існування арешту автомобіля.

Суд, вислухавши учасників судового засідання і дослідивши надані матеріали кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступного:

Положення статтей 317 та 319 ЦК України визначають зміст права власності, зокрема, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

За правилами абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наданих суду матеріалів встановлено, що 27.01.2018 в складі ГРПП Петриківського ВП разом із сержантом поліції ОСОБА_7 , на автодозі Н-31 "Дніпро - Царичанка - Кобеляки - Решетилівка" на території Петриківського району Дніпропетровської області був зупинений транспортний засіб марки "УАЗ", д.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час звірки агрегатів даного транспортного засобу, номер кузова, зазначений у свідоцтві про реєстрацію, не відповідав номеру кузова, зазначеного на кузові транспортного засобу.

За даним фактом розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000044 за попередньою кваліфікацією за ст. 290 КК України.

27.01.2018 під час огляду транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_3 , який було проведено на території автостоянки Петриківського ВП за адресою: пр. П. Калнишевського, 16а, смт Петриківка Петриківського району Дніпропетровської області, встановлено, що на кузові автомобіля вказано № НОМЕР_4 , а в свідоцтві про реєстрацію вказано номер кузова НОМЕР_2 та рами № НОМЕР_5 , в результаті чого даний автомобіль марки «УАЗ», зеленого кольору, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова вказаний на автомобілі № НОМЕР_4 , вилучено.

Ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31.01.2018 накладено арешт з забороною користування і розпорядження на автомобіль марки «УАЗ», зеленого кольору, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова, вказаний на автомобілі № НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який за вказаним свідоцтвом належить ОСОБА_6 , але фактично перебуває у користуванні ОСОБА_3 .

На час розгляду клопотання ОСОБА_3 остаточного рішення досудовим слідством у кримінальному провадженні не прийнято.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_3 є фактичним власником вказаного автомобіль про що свідчить розписка ОСОБА_6 , який подарував вказаний автомобіль ОСОБА_3 , відомостей, що спростовують зміст даної розписки суду не надано.

Суд враховує, що підозра в даному кримінальному провадженні жодній особі не вручена, розмір матеріальних збитків не визначений, потерпілими нікого не залучено та цивільний позов відсутній.

Аналізуючи підстави для необхідності подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна в даному кримінальному провадженні, суд виходить з наступного.

Протягом строку досудового розслідування, який триває більше ніж один рік, обґрунтованість підозр не підтверджено, зокрема правоохоронними органами не здобуто даних, які підтверджують знищення, підробку або зміну номерів кузова вказаного автомобіля, не перевірено фактичні обставини та юридичні підстави користування ОСОБА_3 вказаним автомобілем.

За вказаного суд вважає невиправданим подальше існування заходу забезпечення кримінального провадження, який обмежує право власності власника та володільця автомобіля, оскільки досудовим розслідування не надано суду жодних даних, які можуть свідчити про продовження існування ризиків можливого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі чи відчуження виявленого та вилученого до ВП автомобіля марки «УАЗ», зеленого кольору, державний знак НОМЕР_1 , вразі його повернення фактичному володільцю чи власнику за правовстановлюючими документами.

При цьому, суд погоджується з позицією правоохоронних органів щодо відповідності автомобіля марки "УАЗ", д.з. НОМЕР_1 , критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, як речового доказу в кримінальному провадженні, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження, вбачаються ознаки зміни ідентифікаційний номерів кузову вказаного автомобіля, але лише вказана обставина не виправдовує подальше застосування арешту до автомобіля.

Стаття 96-1 КК України не передбачає спеціальної конфіскації, як захід кримінально-правового характеру, при вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 99, 100, 131-132, 167-169, 170, 174, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладено ухвалою слідчого судді Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000044 від 27.01.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, задовольнити.

Скасувати арешт з автомобіля марки «УАЗ», зеленого кольору, державний знак НОМЕР_1 , номер кузова, вказаний на автомобілі № НОМЕР_4 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який за вказаним свідоцтвом належить ОСОБА_6 , який мешкає: АДРЕСА_1 , але фактично перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає по АДРЕСА_2 .

Копію ухвали для виконання направити старшому слідчому Петриківського відділення поліції Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тоді особа може подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня її отримання.

Суддя:ОСОБА_1