КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно, з забороною будь-яких дій, пов`язаних з відчуженням, розпорядженням, а саме на:
- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2249 га, кадастровий номер: :01:020:0137, яка відповідно до інформаційної довідки №116887265 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ;
- будинок (незавершене будівництво) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 542,4м2, реєстраційний номер: 31, кадастровий номер земельної ділянки, на якому розташований будинок: :01:020:0137, який відповідно до інформаційної довідки №116887265 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ;
- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0453 га, кадастровий номер: :01:020:0138, яка відповідно до інформаційної довідки №116887265 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ;
- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,01835 га, кадастровий номер: :01:020:0109, яка відповідно до інформаційної довідки №116888006 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ;
- будинок (індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 433,6м2, реєстраційний номер: 224, кадастровий номер земельної ділянки, на якому розташований будинок: :01:020:0109, який відповідно до інформаційної довідки №116888006 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ;
- транспортний засіб (автомобіль) Toyota Land Cruiser 150 Prado 3956, д.н.з. НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , № кузова НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 ;

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено наявність підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні.
В апеляційних скаргах представник ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_6 , просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині арешту майна його довірителів та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна ОСОБА_7 і ОСОБА_8 . Так, апелянт вказує на відсутність підстав для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, посилаючись на ті обставини, що надані стороною обвинувачення матеріали не містять жодних відомостей, які б вказували, що арештоване майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Крім того, представник зазначає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про підозру у кримінальному провадженні №60004964 не повідомлено, вони не мають будь-якого зв`язку з підозрюваною ОСОБА_10 , а арештоване майно, набуте ними законним шляхом на підставі відповідних договорів купівлі-продажу, а відтак вони є добросовісними його набувачами.

Також, згідно доводів апеляційних скарг, клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, оскільки не містить чіткого формулювання мети застосування такого обмежувального заходу.
Одночасно представник власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_6 , ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на ті обставини, що розгляд клопотання про арешт майна відбувся без повідомлення його власників, а з повним текстом постановленого судом рішення останні ознайомилися лише 01 серпня 2018 року. В зв`язку з цим просить визнати причину пропуску строку поважною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ОСОБА_6 , який підтримав подані апеляційні скарги і просив їх задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши вимоги апеляційних скарг та доводи клопотання про поновлення пропущеного строку, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Оскільки ухвала слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року оскаржується лише представником ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , то виходячи з положень ст. 404 КПК України, перегляд судового рішення здійснюється лише в межах поданих апеляційних скарг та лише щодо арешту майна цих осіб.

Враховуючи ті обставини, що розгляд клопотання прокурора про арешт майна відбувся без повідомлення ОСОБА_7 і ОСОБА_8 ,а з постановленим судом рішенням їх представник адвокат ОСОБА_6 ознайомився 01 серпня 2018 року, що підтверджується наявною в матеріалах судового провадження розпискою (т. 1 а.с. 228), колегія суддів вважає за можливе поновити адвокату строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, вважаючи причину пропуску строку поважною.

Також, колегія суддів погоджується з доводами апеляційних скарг про відсутність підстав для накладення арешту на майно належне ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На переконання колегії суддів, слідчий суддя, під час розгляду клопотання про арешт майна ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.
Так, накладаючи арешт на майно вказаних осіб, слідчий суддя послався на наявність достатніх підстав вважати, що це майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.
Разом з тим, відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Проте, ні доводи клопотання прокурора про арешт майна, ні додані до нього матеріали не містять відомостей, сукупність яких давала б підстави вража, що об`єкти нерухомості, які належать ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відвідають критеріям ст. 98 КПК України.
Так, Київською місцевою прокуратурою № 6 здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 60004964 від 29 липня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України. У даному кримінальному провадженні розслідуються обставини легалізації ОСОБА_10 доходів, одержаних злочинним шляхом.
Зазначене кримінальне провадження виділене в окреме провадження з матеріалів провадження № 0007144, у якому ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст. 191 КК України, зокрема у заволодінні шляхом зловживання службовим становищем, грошовими коштами ТОВ «ЗТЄ Україна» та АТ «ЗТЄ Корпорейшн» на суми 45 877 142 грн. 39 коп. та 2 938 306 грн. 51 коп.
В подальшому кримінальне провадження № 0007144 за підозрою ОСОБА_10 направлено до Печерського районного суду міста Києва для розгляду.
Під час досудового розслідування зазначеного кримінального провадження встановлено обставини вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 209 КК України.
Так, 15 вересня 2011 року ОСОБА_10 , відповідно до наказу № 1508-01було прийнято на роботу, а саме на посаду головного бухгалтера ТОВ «ЗТЄ Україга». Також, 20 січня 2011 року відповідно до наказу № 0111/01 її було прийнято на посаду головного бухгалтера «Представництва «ЗТЄ Корпорейшн».
Таким чином, ОСОБА_10 відповідно до вимог чинного законодавства являлась службовою особою, на яку було покладено організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.
В ході досудового розслідування було встановлено, що перебуваючи на займаних посадах у період з січня 2011 року по вересень 2013 року ОСОБА_10 заволоділа чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в результаті чого Представництву було завдано шкоди в сумі 48 815 448, 90 грн.
Також, згідно доводів клопотання прокурора, ОСОБА_10 вчинила дії, спрямовані на легалізацію доходів, отриманих в результаті скоєння кримінальних правопорушень, шляхом придбання для себе і членів своєї родини нерухомого майна, в тому числі і:
- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2249 га, кадастровий номер: :01:020:0137;
- будинок (незавершене будівництво) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 542,4м2, реєстраційний номер: 31, кадастровий номер земельної ділянки, на якому розташований будинок: :01:020:0137;
- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0453 га, кадастровий номер: :01:020:0138;
- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,01835 га, кадастровий номер: :01:020:0109;
- будинок (індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 433,6м2, реєстраційний номер: 224, кадастровий номер земельної ділянки, на якому розташований будинок: :01:020:0109;
В подальшому, згідно доводів клопотання прокурора, вказане майно, з метою уникнення можливої конфіскації, було переоформлено на матір підозрюваної ОСОБА_9 , а потім на підконтрольних їй фізичних осіб.
Разом з тим, надані суду матеріали не містять будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що вище зазначені об`єкти нерухомості були придбані саме за кошти отриманні в наслідок протиправних дій ОСОБА_10 , а також, що у такий спосіб остання вчинила легалізацію (відмивання) доходів одержаних злочинним шляхом.

Дані обставини виключають підстави вважати, що це майно набуте кримінально протиправним шляхом, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що в свою чергу вказує на невідповідність його критеріям ст. 98 КПК України.

Також, згідно наданих суду матеріалів, рішення про визначення вказаного майна речовими доказами, органом досудового розслідування не приймалось.

У зв`язку з цим, стороною обвинувачення, в розумінні вимог ст. 173 КПК України, не надано достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні прокурор, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.
За таких обставин, ухвала слідчого судді в частині накладення арешту на майно належне ОСОБА_7 і ОСОБА_8 підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали апеляційним судом, якою, у відповідності до встановлених вище обставин, в задоволенні клопотання прокурора в цій частині слід відмовити, а відтак подані апеляційні скарги представника ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 , підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Клопотання представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 , про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року, задовольнити.

Апеляційні скарги представника власників майна ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 05 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_5 , скасувати в частині накладення арешту на:

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2249 га, кадастровий номер: :01:020:0137, яка відповідно до інформаційної довідки №116887265 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ;
- будинок (незавершене будівництво) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 542,4м2, реєстраційний номер: 31, кадастровий номер земельної ділянки, на якому розташований будинок: :01:020:0137, який відповідно до інформаційної довідки №116887265 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ;
- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0453 га, кадастровий номер: :01:020:0138, яка відповідно до інформаційної довідки №116887265 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ;
- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,01835 га, кадастровий номер: :01:020:0109, яка відповідно до інформаційної довідки №116888006 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ;
- будинок (індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 433,6м2, реєстраційний номер: 224, кадастровий номер земельної ділянки, на якому розташований будинок: :01:020:0109, який відповідно до інформаційної довідки №116888006 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_8 .

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_5 , в частині накладення арешту на:

- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,2249 га, кадастровий номер: :01:020:0137, яка відповідно до інформаційної довідки №116887265 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ;
- будинок (незавершене будівництво) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 542,4м2, реєстраційний номер: 31, кадастровий номер земельної ділянки, на якому розташований будинок: :01:020:0137, який відповідно до інформаційної довідки №116887265 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_7 ;
- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,0453 га, кадастровий номер: :01:020:0138, яка відповідно до інформаційної довідки №116887265 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ;
- земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,01835 га, кадастровий номер: :01:020:0109, яка відповідно до інформаційної довідки №116888006 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_8 ;
- будинок (індивідуальний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами) за адресою: АДРЕСА_1 , площею 433,6м2, реєстраційний номер: 224, кадастровий номер земельної ділянки, на якому розташований будинок: :01:020:0109, який відповідно до інформаційної довідки №116888006 від 13 березня 2018 року Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , відмовити.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не
підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/247/2018 Категорія ст. 170 КПК України

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1