Справа №463/535/19
Провадження №1-кс/463/308/19
У Х В А Л А

28 січня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим, -

ВСТАНОВИВ:

Ван ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на постанову слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 11 січня 2019 року, якою в задоволені заяви ОСОБА_5 про визнання її потерпілим в кримінальному провадженні № 0003017 від 3 грудня 2018 року було відмовлено. Просить скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого визнати її потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

Скаргу мотивує тим, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Львові, здійснює досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003017 від 3 грудня 2018 року, за ч. 1 ст. 366 КК України. Звернулася в бюро з заявою про визнання її потерпілою у вказаному провадженні та 21 січня 2019 року отримала постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілою. Вважає, що слідчим належним чином не встановлено, що кримінальне провадження відкрито за її заявою та не проаналізовано обставин, які дають підставу встановити наявність заподіяної їй шкоди.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримала з мотивів викладених в ній, додатково пояснив, що вказане кримінальне провадження пов`язане з кримінальним провадженням, яке перебуває на розгляді в Личаківському районному суді м. Львова, де вона є обвинуваченою, оскільки вважає дії слідчого по даному провадженню незаконними та такими, які спричинили їй шкоду. Просила скаргу задовольнити.
Слідчий ОСОБА_4 відносно задоволення скарги заперечив, пояснив, що на даний час не встановлено підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілою, оскільки ще не встановлено заподіяння їй шкоди.
Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги вважаю, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.
З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 4 грудня 2018 року вбачається, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові здійснює розслідування кримінального провадження щодо можливого вчинення злочину працівниками прокуратури Львівської області, з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 366 КК України.

Постановою від 11 січня 2019 року слідчий Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 відмовив в задоволенні заяви ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0003017 від 3 грудня 2018 року про визнання її потерпілим.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частина 5 ст. 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно положень ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Тобто встановлено, що слідчим розглянута заява ОСОБА_3 про залучення особи до кримінального провадження як потерпілого та за результатами розгляду такої винесено оскаржувану постанову.

В ході досудового слідства, а також під час судового розгляду не здобуто жодного підтвердження про те, що вказаним вище кримінальним правопорушенням передбаченим ч. 1 ст. 366 КК України, станом на день розгляду скарги, ОСОБА_3 завдана моральна, фізична або майнова шкода. З копії заяви про визнання потерпілою вбачається, що до такої не долучено жодного доказу спричинення особі, яка подала скаргу шкоди. Такі докази не надано і на момент розгляду скарги. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 розглядом в Личаківському районному суді м. Львова не завершено.

Отже враховуючи наведене, постановою слідчого Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 від 11 січня 2019 року ОСОБА_3 правомірно відмовлено у визнанні її потерпілою.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову про відмову у визнанні потерпілим відмовити.

Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1