Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2867/18
Провадження № 1-в/553/68/2019
У Х В А Л А
Іменем України

14.01.2019 року м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
представника виправної колонії - ОСОБА_4 ,
засудженого - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві спільне подання начальника Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради про умовно-дострокове звільнення зі встановленням адміністративного нагляду відносно засудженого:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня технічна, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджений 19.06.2012 року Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 69, ч. 3 ст. 153, ч. 1 ст. 69, ч. 2 ст. 156 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 04.02.2016 року зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення в період з 22.12.2011 року по 20.07.2012 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -
В С Т А Н О В И В :
Начальник Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та голова спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради звернулися до суду зі спільним поданням про умовно-дострокове звільнення на невідбуту частину покарання згідно ст. 81 КК України відносно засудженого ОСОБА_5 , який з 22.12.2011 року відбуває покарання, призначене вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.06.2012 року у виді 8 років позбавлення волі.
Засуджений ОСОБА_5 з 17.08.2012 року утримується в Державній установі "Полтавська виправна колонія № 64", станом на 03.12.2018 року відбута частина строку покарання засудженим становить 7 років 06 місяців 09 днів, кінець строку покарання 24.05.2019 року.

В обґрунтування подання посилаються на те, що засуджений за період відбування покарання має 22 стягнення, які зняті та погашені в установленому законом порядку, має 8 заохочень, працевлаштований старшим днювальним відділення КДІР, до праці та до виконання покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється. Начальником відділення СВПР та психологом установи характеризується з позитивної сторони як особа, що довела своє виправлення, а 03.12.2018 року на засіданні комісії ПВК (№ 64) було прийнято рішення про направлення матеріалів до Ленінського районного суду м. Полтави для вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення відносно ОСОБА_5 .

Представник Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" та засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні подання підтримали, просили задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, посилаючись на його передчасність з огляду на недоведеність того факту, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За змістом положень ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Засуджений ОСОБА_5 покарання відбуває з 22.12.2011 року, кінець строку покарання 24.05.2019 року, станом на 03.12.2018 року він відбув 3/4 частину призначеного покарання, відповідно, у нього виникло право на застосування положень ст. 81 КК України.

З характеристики засудженого, наданої начальником відділення СПС Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" та затвердженої начальником установи 03.12.2018 року, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 характеризується наступним чином.

На початку відбування покарання за допущені порушення установленого порядку відбування покарання двадцять два рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, у тому числі три рази поміщався до ДІЗО та один раз переводився до ПКТ. Під впливом проведених профілактичних виховних заходів зробив вірні для себе висновки та змінив свою поведінку на кращу. Стягнення зняті та погашені у встановленому законом порядку. На даний час дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був 8 разів заохочений. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їхні законні вимоги. За станом здоров`я працездатний. Дотримується санітарно-гігієнічних норм. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Працевлаштований старшим днювальним відділення КДіР, до праці ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу "Професія", оволодів робітничою професією електромонтера в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі. Приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу "Правова просвіта" та "Підготовка до звільнення". Заходи виховного характеру відвідує, робить вірні для себе висновки. У вільний час відвідує бібліотеку, читає літературу та дивиться телепередачі. Соціально-корисні зв`язки втрачені. За характером спокійний, врівноважений. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні та доброзичливі стосунки із засудженими позитивної спрямованості.
В п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.04.2002 року визначено, що при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України підставою для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання може бути те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 вирішувалось на засіданні комісії ПВК (№ 64) 03.12.2018 року, було прийнято рішення про направлення матеріалів до суду для вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення.

Як встановлено в ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Відповідно до характеристики засудженого він працевлаштований старшим днювальним відділення КДіР, до праці ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється.

З довідки головного бухгалтера ПВК № 64 вбачається, що заробітна плата на засудженого ОСОБА_5 нараховувалась в 2014 році: у березні, квітні, травні, жовтні, грудні; в 2015 році: у січні, лютому, квітні, серпні, вересні, жовтні; в 2016 році: у січні, лютому, березні, квітні, травні, червні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді, грудні; в 2017 році: у січні, лютому, березні, квітні, травні, червні; в 2018 році: у серпні, вересні та жовтні. Даних про наявність з боку адміністрації установи виконання покарань будь-яких зауважень до засудженого з приводу якості та сумлінності ставлення до праці судом не встановлено.

Згідно довідки про заохочення та стягнення на засудженого ОСОБА_5 та матеріалів його особової справи, 0а порушення установленого порядку відбування покарання та порушення режиму утримання засуджений ОСОБА_5 22 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі: 04.09.2012 року, 08.09.2012 року, 09.11.2012 року, 07.02.2013 року, 13.02.2013 року, 15.04.2013 року, 22.04.2013 року, 27.04.2013 року, 06.05.2013 року, 22.04.2013 року, 27.04.2013 року, 06.05.2013 року, 09.05.2013 року, 16.05.2013 року, 31.05.2013 року, 11.07.2013 року, 03.08.2013 року, 12.11.2013 року, 27.12.2013 року, 11.02.2014 року, 22.05.2014 року, 22.06.2014 року, 18.07.2014 року, 27.02.2015 року, 23.03.2015 року. На час вирішення клопотання засудженого усі стягнення зняті та погашені. Вказані стягнення накладались на нього за відмову від чергування згідно графіку, за неохайний зовнішній вигляд, за невихід до їдальні, перешкоджання проведенню особистого обшуку, невиконання команди "Підйом" та команди "Відбій", невихід на шикування та перевірку засуджених, зберігання заборонених предметів. В 2013 році та на початку 2014 року тричі застосовувався захід стягнення у виді поміщення до ДІЗО за перешкоджання проведенню особистого обшуку, невихід на шикування засуджених та нетактовну поведінку з представниками адміністрації установи, а один раз у серпні 2013 року він поміщався до ПКТ за відмову від чергування згідно графіку. За період відбування покарання він має 8 заохочень, в тому числі: 29.09.2014 року, 30.10.2015 року, 16.06.2016 року, 15.09.2016 року, 05.02.2017 року, 17.05.2017 року, 15.08.2018 року, 15.11.2018 року.

Питання про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 вирішувалося судом за його клопотанням у 2017 році.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20.07.2017 року клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволено, засудженого ОСОБА_5 звільнено умовно-достроково від відбування невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19 червня 2012 року, - на 1 рік 10 місяців 04 дні.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26.10.2017 року ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 20.07.2017 року скасовано постановлено нову, якою клопотання адвоката ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишено без задоволення.

В обґрунтування прийнятого рішення суд апеляційної інстанції послався на те, що згідно досліджених матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 за період відбування покарання має 22 стягнення за порушення режиму відбування покарання, в тому числі найсуворіших у виді направлення в ДІЗО та ПТК. Відповідно до характеристики від 01.06.2017 року свою вину у вчиненого особливо тяжкому злочині не визнає. Відповідно до рішень спільних засідань комісії установи та спостережної комісії в 2015, 2016 та 2017 роках засудженому відмовлено у застосуванні ст. 101 КВК України та ст.ст. 82, 81 КК України у зв`язку з з нестабільною поведінкою.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що висновок суду про те, що ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення не відповідає фактичним даним про особу засудженого та його поведінку і визнала, що враховуючи нестабільну поведінку засудженого та його ставлення до праці він тільки став на шлях виправлення, але не довів свого виправлення, а тому його умовне дострокове звільнення є передчасним.
Аналізуючи поведінку засудженого ОСОБА_5 в період з жовтня 2017 року, очевидно, що він до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Разом з тим, лише двічі - 15.08.2018 року та 15.11.2018 року - до нього застосовувались заохочення у виді подяки. При цьому, з довідки головного бухгалтера вбачається, що заробітна плата засудженому не нараховувалася лише в період протягом серпня-жовтня 2018 року, коли він був працевлаштований старшим днювальним відділення КДіР. Даних про те, що в період з липня 2017 по вересень 2018 року він засуджений ОСОБА_5 працював, судом не встановлено, а відповідні пояснення засудженого суд вважає непереконливими, оскільки жодними доказами та матеріалами особової справи вони не підтверджуються.

Таким чином, аналіз наявних у справі доказів та встановлені обставини, на переконання суду, не мітять достатніх даних, які свідчать про те, що поведінка засудженого ОСОБА_5 зазнала таких змін, які дають підстави стверджувати, що він довів своє виправлення.

А тому суд приходить до висновку про наявність лише формально-юридичних, проте відсутність в повному обсязі фактичних підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 , у зв`язку з чим наявність заохочень за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених КВК України та правил внутрішнього розпорядку колонії, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці суд розцінює як те, що засуджений дотримувався вимог порядку відбування покарання у вигляді позбавлення волі, стає на шлях виправлення, а не довів своє виправлення.

А тому суд вважає, що застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення є передчасним, у зв`язку з чим не знаходить підстав для задоволення подання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України суд -

У Х В А Л И В :
В задоволенні подання начальника Державної установи "Полтавська виправна колонія № 64" Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та голови спостережної комісії Подільської районної в м. Полтаві ради про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_6 - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1