Справа № 569/1210/19

У Х В А Л А

11 березня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,-

В с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна, в якому просив суд скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10.01.2019р. на автобус БАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 та безоплатного їм його передати.
В судове засідання заявник ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_6 не з`явились, однак подали до суду заяву, в якій просили розглянути клопотання без їхньої участі.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив щодо клопотання, просив суд відмовити у його задоволенні, у зв`язку із безпідставністю, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, тривають слідчі дії. Такожвищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. Крім того, власникі майна не допитані та на даний час виникла необхідність призначити додаткові експертизи.

Заслухавши слідчого в судовому засіданні, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 02.01.2019р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 10.01.2019р. задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Рівненській області ОСОБА_3 та накладено арешт на: автобус БАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 , місцем зберігання якого залишено територію майданчику ДП МВС України «Інформ-ресурс», що за адресою: м. Рівне, вул. Київська, 101Ж, встановивши заборону власнику чи будь-якій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним транспортним засобом до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Як убачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості є арешт майна.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи заявників про те, що арешт вищевказаного майна є необґрунтованим та безпідставним є непереконливими, оскільки вищевказане майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, в якому на даний час тривають слідчі дії та будуть призначені додаткові судові експертизи. Крім того, вказаний транспортний засіб є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яке призвело до загибелі двох людей.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає що підстав для задоволення клопотання не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, -

У х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1