УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2019 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю представника заявників адвоката ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва клопотання адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах володільця майна Акціонерного товариства «Універсал Банк» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю Бі Сі Севіс-Інтернешнл» про скасування заходів забезпечення кримінального провадження арешту нерухомого майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 00000358 від 23.11.2018 року, накладено ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 18 лютого 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло вищезазначене клопотання.

В обґрунтування клопотання заявникрм зазначено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18.02.2019 р. в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 00000358 від 23.11.2018 р., за клопотанням слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_6 , було накладено арешт на комплекс нежитлових будівель і споруд, загальною площею 7775.2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул.Леніна, 109, що складається з будівель: прохідна, площею - 33,1 кв.м., виробниче приміщення по виробництву взуття, площею - 1116,2 кв.м., котельня, площею - 104,4 кв.м., водонапірна башта, площею - 25,2 кв.м., погреб - 609,8 кв.м., склад - 530,9 кв.м., склад металевий - 757,7 кв.м., виробничий корпус - 1050,7 кв.м., виробничий корпус - 1626,8 кв.м., приміщення виробничого цеху - 713,8 кв.м., металевий склад - 1074,7 кв.м., майстерня шлакоблочна - 41,5 кв.м., вісова з цеглини - 5,8 кв.м., будівля цегляна насосна - 9,9 кв.м., склад - 74,7 кв.м.
У той же час насьогодні у подальшому накладенні арешту на вказане майно відпала потреба, оскільки рішенням Харківського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року було скасовано як незаконну ухвалу, яка слугувала підставою для початку кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 00000358 від 23.11.2018 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 382 КК України.

Вважаючи накладення арешту таким, необхіність у якому насьогодні відпала, заявник, яка діє в інтересах володільця майна, просить скасувати вказаний захід забезпечення кримінального провадження.

Представник володільця майна адвокат ОСОБА_2 , у судовому засіданні клопотання підтримала з наведених у ньому підстав та просила про його задоволення.

Прокурор Київської місцевої прокуратури №10 ОСОБА_3 заперечував проти задоволення заявленого клопотання, вказавши про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а ОСОБА_7 , яка є власником майна, отримала статус потерпілого у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, заслухавши представника володільця майна та прокурора у кримінальному провадженні, дослідивши надані суду документи, дійшов висновку про таке.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.

Отже, накладення арешту на об`єкт права власності є позбавленням його власника можливості на власний розсуд користуватися та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.

Практичне застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що обмеження права будь-якої особи (фізичної або юридичної) розпорядження належним їй майном без достатніх підстав є протиправним.

Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.

З вищеназваною конституційною нормою кореспондуються положення ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України, якою до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена також охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.

У контексті клопотання, що розглядається слідчим суддею, має бути надана оцінка правомірності суттєвого обмеження власника можливості реалізації ним усієї повноти, тобто усіх складових права власності.

Главою 2 КПК встановлені засади, тобто основоположні принципи кримінального провадження до яких, серед інших, віднесені верховенство права (ст. 8 КПК), законність (ст. 9 КПК), недоторканність права власності (ст. 16).

Так, кримінальним процесуальним законом наголошено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 9 КПК під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У силу ст. 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

Сукупність наведених норм кримінального провадження, їх внутрішній, змістовний зв`язок між собою свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

Процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні покладається на слідчого суддю.

Таким чином, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень має забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачені законом заходи для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Особливої актуальності та гостроти це питання набуває у відношенні здійснення судового контролю за діяльністю сторони обвинувачення, представники якої наділені значними можливостями застосування заходів примусового характеру.

Отже, слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, має запобігти зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Так, слідчим суддею встановлено, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 07.12.2009 року по справі №2-2767/2009 стягнуто солідарно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на користь АТ «Універсал Банк» в солідарному порядку заборгованість за кредитними договорами та звернено стягнення на предмет іпотеки- майновий комплекс, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт Велика Димерка, вул. Соборна (колишня назва - вул. Леніна), 109 з метою задоволення вимог іпотекодержателя АТ «Універсал Банк».

На виконання вказаного рішення суду було відкрито виконавче провадження №25886852 у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, де АТ «Універсал Банк» є стягувачем вказаного вище майнового комплексу.
01.08.2013 р. майновий комплекс був примусово вилучений у боржниці ОСОБА_8 і переданий на відповідальне зберігання гр. ОСОБА_11 - представнику ПП «СП Юстиція» в рамках виконавчого провадження № 25886852, тобто з 01.08.2013 року у колишньої власниці нерухоме майно було вилучене і передане на зберігання першому зберігачу гр. ОСОБА_11 -представнику ПП «СП Юстиція». У подальшому зберігачем було призначено ТОВ «Ю БІ СІ СЕРВІС- ІНТЕРНЕШНЛ» в особі генерального директора

ОСОБА_12 05.09.2016 року ТОВ «Ю БІ СІ СЕРВІС-ШТЕРНЕШНЛ» в особі генеральною директора ОСОБА_12 є зберігачем цього комплексу, якому майновий комплекс передано на зберігання, а тому з 5.09.2016 року комплексом володіє зберігач, який веде на ньому господарську діяльність та здійснює утримання цього майна, а колишній власник майна - ОСОБА_8 обмежений у праві володіння та користування майном з 2013 року, однак залишається власником.

Державним підприємством «СЕТАМ» 23.10.2018 було оприлюднено інформацію на власному сайті про майбутні торги з реалізації арештованого майнового комплексу шляхом проведення електронних торгів (аукціону), які мали відбутися 22.11.2018 з 09 год. до 18 год. Далі нових публікацій щодо майна не було, а в онлайн режимі оновлювалася інформація щодо сплати учасниками торгів авансових внесків і їх допущення до майбутніх торгів.

У той же час ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20.11.2018 року у справі № 646/6461/17 задоволено заяву позивача ОСОБА_13 про забезпечення позову у цивільній справі шляхом: накладення арешту на нерухоме майно, що належить ОСОБА_8 : реєстраційний номер 3710232, тип майна - комплекс, адреса нерухомого майна - АДРЕСА_1 , шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії спрямовані на відчуження нерухомого майна у будь-який спосіб, зокрема шляхом проведення відкритих, публічних, електронних торгів, та передати нерухоме майно на зберігання.

Надалі, ухвалою Харківського апеляційного суду від 17.04.2019 року вищевказану ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20.11.2018 року, якою було вжито заходи забезпечення провадження у виді заборони відчуження нерухомого майна у будь-який спосіб, зокрема шляхом проведення відкритих, публічних, електронних торгів скасовано.

Також встановлено, що Шевченківським УП ГУ НП в м.Києві з 23.11.2018 року здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за № 00000358, яке було розпочато за ознаками кримінального правопорушення, за ч.2 ст. 382 КК України, тобто з підстав невиконання судового рішення службовою особою, яке було розпочато з підстав невиконання службовими особами ДП «СЕТАМ» ухвали Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20.11.2018 року, якою було вжито заходи забезпечення провадження у виді заборони відчуження нерухомого майна у будь-який спосіб, зокрема шляхом проведення відкритих, публічних, електронних торгів

В межах вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 18.02.2019 р. в рамках кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 00000358 від 23.11.2018 р., за клопотанням слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м.Києві ОСОБА_6 , було накладено арешт на комплекс нежитлових будівель і споруд, загальною площею 7775.2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул.Леніна, 109, що складається з будівель: прохідна, площею - 33,1 кв.м., виробниче приміщення по виробництву взуття, площею - 1116,2 кв.м., котельня, площею - 104,4 кв.м., водонапірна башта, площею - 25,2 кв.м., погреб - 609,8 кв.м., склад - 530,9 кв.м., склад металевий - 757,7 кв.м., виробничий корпус - 1050,7 кв.м., виробничий корпус - 1626,8 кв.м., приміщення виробничого цеху - 713,8 кв.м., металевий склад - 1074,7 кв.м., майстерня шлакоблочна - 41,5 кв.м., вісова з цеглини - 5,8 кв.м., будівля цегляна насосна - 9,9 кв.м., склад - 74,7 кв.м.
Надалі, ухвалою Київського апеляційного суду від 11.04.2019 року вищезазначену ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 18.02.2019 року залишено без змін.

При цьому, вказаною ухвалою Київського апеляційного суду визнано обгрунтованим накладення арешту на нерухоме майно в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 00000358 від 23.11.2018 р.

Окрім іншого, відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слід зазначити, що у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Оцінюючи встановлені під час судового розгляду клопотання обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що 17.04.2019 року Харківським апеляційним судом було скасовано як незаконну ухвалу Червонозаводського районного суду міста Харкова від 20.11.2018 року, обставини невиконання якої слугували підставою для початку досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 00000358 від 23.11.2018 р.

Наведене свідчить про усунення обставини, які загалом слугували підставою для початку вказаного вище кримінального провадження.

У той же час прокурором у судовому засіданні не було доведено слідчому судді про те, що, зважаючи на встановлені судом обставини, існує потреба у подальшому арешті нерухомого майна в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 00000358 від 23.11.2018 року

Приймаючи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що насьогодні відпала потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт нерухомого майна, та про відсутність обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння особи майном, зокрема обумовлювали подальший арешт її майна, а відтак, наявні достатні підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 18 лютого 2019 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 98, 132, 170, 174 КПК України, слідчий судя

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2019 року (справа № 761/6553/19, провадження № 1-кс/761/4761/2019) у кримінальному провадженні № 00000358 від 23.11.2018 року, а саме на комплекс нежитлових будівель і споруд, загальною площею 7775.2 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, смт. Велика Димерка, вул.Леніна, 109, що складається з будівель: прохідна, площею - 33,1 кв.м., виробниче приміщення по виробництву взуття, площею - 1116,2 кв.м., котельня, площею - 104,4 кв.м., водонапірна башта, площею - 25,2 кв.м., погреб - 609,8 кв.м., склад - 530,9 кв.м., склад металевий - 757,7 кв.м., виробничий корпус - 1050,7 кв.м., виробничий корпус - 1626,8 кв.м., приміщення виробничого цеху - 713,8 кв.м., металевий склад - 1074,7 кв.м., майстерня шлакоблочна - 41,5 кв.м., вісова з цеглини - 5,8 кв.м., будівля цегляна насосна - 9,9 кв.м., склад - 74,7кв.м.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1