СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0006217 від 06.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на майно, а саме на земельну ділянку кадастровий номер :72:532:0015 власником якої є ОСОБА_4 ІПН НОМЕР_1 із забороною її використання та розпорядження до прийняття по матеріалах кримінального провадження кінцевого рішення.

В обгрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.
Слідчим відділом Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, яке зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0006217 від 06.06.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановленими особами, самовільно, всупереч установленому законодавством порядку здійснюється використання земельних ділянок мікрорайону «Жуляни» у Солом`янському районі м. Києві, серед яких і земельні ділянки за адресами: АДРЕСА_1 .

Так, в ході виїзду за вказаною вище адресою встановлено, що на земельній ділянці кадастровий номер :72:532:0015 здійснюється будівництво споруди невстановленого призначення, паспорт об`єкта будівництва відсутній.

Відповідно до акту обстеження земельної ділянки №19-0249-09 від 08.04.2019 року, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :72:532:0015) з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, документ на використання якої у Департаменті земельних ресурсів в.о. КМР (КМДА) зареєстрована за ОСОБА_5 ..

Поряд з цим в ході огляду встановлено, що вказана земельна ділянка огороджена та охороняється, на ній ведеться будівництво.

Виявлено, що на ділянці розташовано будівельні матеріали, тимчасові споруди для охорони, господарських потреб.

У ході досудового слідства отримана інформація, що відповідно до листа №073-3609 від 17.04.2019 року, Департамент з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва в.о. КМР (КМДА) не видавав та не реєстрував документів дозвільного та декларативного характеру, які б надавали право на виконання підготовчих та будівельних робіт за вказаною адресою.

Крім того, під час виїзду посадової особи Департаменту з метою проведення перевірки, за вказаною вище адресою замовник будівництва та уповноважені особи суб`єкта містобудування були відсутні, доступу до об`єкта будівництва не було, що унеможливлює проведення перевірки.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер :72:532:0015 на праві власності належить ОСОБА_4 .

Прокурор стверджує, що 22.04.2019 вказану земельну ділянку та приміщення, які розташовані на ній було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0006217 .

У зв`язку з цим, з метою збереження речових доказів у вищевказаному кримінальному провадженні , прокурор ОСОБА_3 просить слідчого суддю про задоволення клопотання про накладення арешту на земельну ділянку власником якої є ОСОБА_4 .

В судове засідання сторона обвинувачення не з`явилася, слідчий подала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі.

Фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалася на підставі ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на наступне.
Відповідно до положень частини 1 ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 ст. 170 КПК України ); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч. 2 ст. 170 КПК України) ; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається в тому числі з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що на даний час матеріали клопотання свідчать про те, що земельна ділянка , яка знаходиться за адресою м. Київ , вул. Сергія Колоса 3, відповідає критеріям частини 1 статті 170 КПК України, та є доказом ймовірного кримінального правопорушення і відноситься до категорії речових доказів.

З огляду на викладене вище, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що вищезазначена земельна ділянка підлягає арешту, оскільки прокурором у клопотанні було доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, володільця майна.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :72:532:0015, власником якої є ОСОБА_4 ,ІПН НОМЕР_1 , із забороною її використання та розпорядження.

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Зобов`язати слідчого вручити копію ухвали про накладення арешту на майно власнику майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1