Ухвала
Іменем України
13 травня 2019 р.

м. Київ
Справа № 297/563/19
Провадження № 51-2255 ск 19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2019 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги захисника підозрюваної ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування постанови слідчого СВ Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 про зупинення досудового розслідування від 11 січня 2019 року та про оголошення підозрюваної в розшук по кримінальному провадженню №0000552 від 15 травня 2018 року.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 04 квітня 2019 рокувідмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на зазначену ухвалу слідчого судді.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд оскаржуваних судових рішень в касаційному порядку.
Проте, касаційна скарга містить суперечності, які не дають змоги колегії суддів вирішити питання щодо можливості відкриття касаційного провадження чи відмови у такому відкритті з огляду на наступне. Так, ухвала слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2019 року не є судовим рішенням, що відповідно до статей 424, 310 КПК України може бути оскаржене в касаційному порядку.

Разом із тим, відповідно до ч. 6 ст. 399 КПК України ухвала Закарпатського апеляційного суду від 04 квітня 2019 року може бути оскаржена в касаційному порядку. Отже, особа у касаційній скарзі ставить питання про перегляд рішень, одне з яких може бути оскаржене в касаційному порядку, а інше не є предметом касаційного розгляду.
Крім того, касаційну скаргу в частині оскарження ухвали апеляційного суду подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ч. 1 ст.429 КПК України.
Так, в порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України в касаційній скарзі не зазначено в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду згідно з вимогами ч. 1 ст. 438 КПК України і доводи на обґрунтування цього. Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судом апеляційної інстанцій при винесенні судового рішення, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Також, особа, яка подає скаргу, має зазначити прохання щодо судового рішення з врахуванням повноважень касаційного суду прийняти одне з рішень, передбачених ст. 436 КПК України, а зазначене у касаційній скарзі прохання особи не відповідає вказаним вимогам закону.
Вказані недоліки та суперечності поданої касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Залишення касаційної скарги без руху не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3