Справа №635/1931/17
Провадження №1-кп/635/655/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю прокурора - ОСОБА_2 ,

потерпілої - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

секретар судових засідань ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000108 від 16.01.2017 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростень Житомирської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, не працюючого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 січня 2017 року близько 13 години ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN LT28», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався автодорогою Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта в Харківському районі Харківської області в напрямку м.Сімферополь по своїй смузі руху. Під час руху вказаною автодорогою в районі 17 км+1100 м ОСОБА_6 грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен врахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, та, рухаючись на керованому ним автомобілі «VOLKSWAGEN LT28», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїжджій частині дороги при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та погодні умови, та, не впоравшись з керуванням, допустив зіткнення з автомобілем «TOYOTACamry 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, внаслідок чого пасажир автомобіля «TOYOTA Camry 2.4» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження: ушкодження лівого колінного суглоба у вигляді закритого внутрішньосуглобового перелому латерального виростка великогомілкової кістки, яке відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та полягають у тому, що ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN LT28», реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по проїжджій частині дороги Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта по своїй смузі руху, при виборі в установлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та погодні умови, не зорієнтувався в них, та, не впоравшись із керуванням, допустив виїзд керованого ним автомобіля на зустрічну смугу руху, що призвело до зіткнення з автомобілем «TOYOTA Camry 2.4», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, внаслідок чого пасажир останнього автомобілю ОСОБА_3 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує у межах висунутого обвинувачення за ч. 1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 , винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся та пояснив наступне. 15 січня 2017 року в денний час він керував технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN LT28» та рухався автодорогою Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта в напрямку м.Сімферополь по своїй смузі руху зі швидкістю близько 60 км/год. Була ожеледиця та сніг, через що на повороті він не впорався з керуванням та його автомобіль розвернуло та занесло на зустрічну смугу руху, де відбулося зіткнення з автомобілем, який рухався у зустрічному напрямку. На місці дорожньо-транспортної пригоди він надав допомогу пасажирам автомобілю, з яким відбулося зіткнення, а саме витяг з автомобіля дитину та тримав її на руках, оплатив послуги евакуатора в сумі 2800 гривень, потім давав гроші потерпілій в лікарні в сумі 1100 гривень як матеріальну допомогу на лікування, з цією ж метою давав гроші дочці потерпілій в сумі 800 гривень та перевів на картку останньої 3000 гривень. Не має можливості надати допомогу в більшому розмірі, оскільки не працює, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, єдиним джерелом доходу його родини є державна допомога на дітей.

Допитана в ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_3 пояснила, що 15 січня 2017 року близько 12.30 на автомобілі, яким керував її чоловік, вони рухались на окружній дорозі міста Харкова зі швидкістю 50-60 км/год в своїй смузі руху, вона сиділа на передньому пасажирському сидінні, також в автомобілі знаходились її дочка та онука, несподівано для неї відбулося зіткнення з автомобілем обвинуваченого, в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження та була доставлена в лікарню. ОСОБА_6 заплатив за послуги евакуатора 2800 гривень та дав їй на лікування 1100 гривень, більше ніякої допомоги не надавав, не зважаючи на неодноразові звернення потерпілої. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла отримала травму ноги, їй була зроблена складна операція, лікування та реабілітація тривали довгий час, вона відчувала постійний фізичний біль, який триває і досі, має труднощі в пересуванні, потребує допомоги чоловіка. Потерпіла та члени її родини отримали сильний стрес в результаті дорожньо-транспортної пригоди, до цього часу мають страх перед поїздками автомобілем, в зв`язку з отриманою травмою потерпіла не може повноцінно працювати тренером в дитячій спортивній школі, змінився звичний уклад її життя, погіршилися стосунки в родині.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються, а саме обставини вчинення кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

За таких обставин суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставинами, які відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в обсязі обвинувачення, принесенні вибачення потерпілій в судовому засіданні, ставленні обвинуваченого до скоєного, почуття жалю з приводу вчинення злочину, частковому добровільному відшкодуванні обвинуваченим витрат потерпілої на лікування в сумі 1100 гривень.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд не погоджується з доводами потерпілої про відсутність щирого каяття обвинуваченого у вчиненні злочину, оскільки останній ухиляється від відшкодування завданої шкоди та не цікавиться станом здоров`я потерпілої, не надає їй ніякої допомоги, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у повному обсязі, не заперечував своєї вини в даній дорожньо-транспортній пригоді, приніс вибачення, причиною не відшкодування шкоди та не визнання цивільного позову у повному обсязі зазначає скрутне матеріальне становище, а не відсутність бажання відшкодування завданої шкоди.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він не має судимості, до кримінальної відповідальності притягується вперше, не перебуває на обліку у лікарів психіатра та нарколога, за місцем проживання характеризується задовільно, не працює, протягом 2016-2017 років працював на посаді виконроба в ТОВ «Фірма «Колорит-Строй», за місцем роботи характеризувався з позитивного боку, одружений, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , має пільги. передбачені законодавством для багатодітних сімей, родина обвинуваченого отримує державну допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям».

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів невеликої тяжкості, необережну форму вини, особу обвинуваченого, обставини вчинення кримінального правопорушення, обставину, що пом`якшує покарання.

За таких обставин суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити покарання у межах, установлених у санкції статті особливої частини КК України у виді обмеження волі у мінімальному розмірі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

ОСОБА_6 не має судимості, вчинив необережний злочин невеликої тяжкості в період до набрання чинності Закону України «Про амністію в 2016 році», має неповнолітніх дітей ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_6 , у відношенні яких не позбавлений батьківських прав, а тому підпадає під дію п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» та підлягає звільненню від відбування призначеного основного та додаткового покарання. ОСОБА_6 згоден на застосування до нього акту амністії та просить про це.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 в частині відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди, яка полягає у недоотриманні заробітної плати в сумі 13809,01 гривень, підлягає задоволенню у повному обсязі на підставі ч.1 ст.1195 ЦК України, оскільки повністю визнається обвинуваченим та підтверджується довідками комунального позашкільного закладу «Охтирська дитячо-юнацька спортивна школа» від 04.05.2017 № 51, від 23.08.2017 № 87 щодо розміру недоотриманої заробітної плати ОСОБА_3 за місцем роботи.

Відповідно до ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 в частині відшкодування завданої злочином моральної шкоди в сумі 100000 гривень підлягає частковому задоволенню на суму 20000 гривень, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Оскільки судом встановлено, що в результаті вчинення злочину потерпіла ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, внаслідок чого зазнала фізичного болю та страждань, тривалий час знаходилась на лікуванні, що повністю підтверджується наданої медичною документацією та товарними чеками про придбання ліків та медичних препаратів, внаслідок отриманої фізичної травми змінився звичний уклад життя потерпілої, остання має суттєві перешкоди в активному соціальному функціонуванні, при цьому суд бере до уваги, що потерпіла працює тренером-викладачем з легкої атлетики в Комунальному позашкільному навчальному закладі «Охтирська дитячо-юнацька спортивна школа», що безумовно потребує фізичного навантаження. Крім того, в результаті вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення було пошкоджено майно потерпілої автомобіль «TOYOTA Camry 2.4», що також безумовно спричинило потерпілій певні душевні страждання. За таких обставин, суд вважає, що розмір завданої потерпілій моральної шкоди значно перевищує суму страхової виплати, яка відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» складає 5% від суми страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю, та підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої. З урахуванням усіх вищевказаних обставин у їх сукупності, керуючись принципами розумності, виваженості та справедливості, враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, який має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, суд вважає можливим визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, у сумі 20000 гривень.

Показання обвинуваченого про виплату потерпілій в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суми у розмірі 7800 гривень суд вважає недостовірними, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілої та не підтверджуються жодними доказами по справі. Суд вважає встановленим розмір сплаченої обвинуваченим в рахунок відшкодування шкоди грошової суми 3900 гривень, що складається з оплати послуг евакуатора в сумі 2800 гривень та грошової суми 1100 гривень. При цьому суд враховує показання обвинуваченого, що зазначена сума була ним сплачена саме в рахунок відшкодування завданої матеріальної, а не моральної шкоди.

Процесуальні витрати на залучення експерта при проведенні судової автотехнічної експертизи в розмірі 1055,52 гривень, які документально підтверджені, відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 втрачений заробіток в сумі 13809 (тринадцять тисяч вісімсот дев`ять) гривень 01 копійка.

Цивільний позов ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 (двадцять тисяч гривень).

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 1055 гривень 52 копійки.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1