Провадження № 11-кп/4820/61/19
Категорія: ч.2 т.190 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

доповідача - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002855 від 28.04.2018 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України ОСОБА_7 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Жванчик Дунаєвецького району Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно непрацюючого, з вищою освітою, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, судимого:

- 28.11.2016 року Тернопільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

- 16.11.2017 року ухвалою Дунаєвецького районного суду звільнено від відбування покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році»,

визнано винуватим та призначено покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі, строком на 2 роки.

Цивільний позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 135 000 грн. матеріальної шкоди.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 судом не обирався.

За вироком суду 27 квітня 2018 року ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, маючи на меті збагатитися за рахунок вчинення шахрайських дій, здійснив телефонний дзвінок до свого знайомого ОСОБА_9 та запропонував, останньому, придбати талони на пальне за зниженими цінами, на що останній погодився і домовились зустрітись у м. Хмельницькому. Цього ж дня, ОСОБА_7 близько 15 год., перебуваючи разом з ОСОБА_9 в салоні автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2114», який знаходився на автомобільній стоянці ТРЦ «Оазис», що по вул. Степана Бандери 2А, в м.Хмельницькому, отримав від останнього грошові кошти в сумі 135000 грн., як оплату за талони на пальне. В подальшому, умисно, за заздалегідь надуманим планом, керуючись корисливим мотивом, шляхом обману, повідомивши недостовірну інформацію про необхідність взяти талони, вийшов з салону вказаного автомобіля та попрямував всередину ТРЦ «Оазис», після чого, через інший вихід, покинув приміщення ТРЦ «Оазис», не віддавши обіцяні талони на пальне та не повернувши грошові кошти, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_7 , в поданій апеляційній скарзі, як вбачається з її змісту, не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації його дій, просить вирок місцевого суду змінити, призначити йому покарання, в межах санкції ч.2 ст.190 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Посилається на те, що станом на сьогоднішній день він сплатив потерпілому 15 000 грн. в якості відшкодування шкоди. Решту коштів не зміг відшкодувати до ухвалення вироку через затримку в оплаті його праці. В найкоротший термін зможе повністю розрахуватись з потерпілим, так як продовжує працювати, отримує достатній заробіток. В нього на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, дружина не працює, ошукав потерпілого через збіг важких сімейних та особистих обставин, через важкий матеріальний стан. У вчиненому кається, зобов`язується відшкодувати потерпілому шкоду в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника, на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора, потерпілого та його представника про законність і обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайстві), що завдало значної шкоди потерпілому, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ніким не оспорюються, як не оспорюється і кваліфікація його дій за ч.2 ст.190 КК України, відповідно.

Подія злочину, доведеність винуватості обвинуваченого у його вчиненні, кримінально-правова оцінка діянь ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України, згідно з вимог ст.ст.404 КПК України, колегією суддів не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку, в цій частині, не оскаржувались.

Покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 190 КК України, у виді обмеження волі на строк 2 роки, призначене у відповідності до положень ст.ст.65 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення. Воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Призначаючи покарання, в межах санкції статті, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 кримінального правопорушення, судом враховані фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, дані про його особу, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Зокрема, враховані такі пом`якшуючі покарання обставини, як визнання вини, сприяння слідству та щире каяття ОСОБА_7 у вчиненому, а також, характер діянь, розмір заподіяної шкоди, суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу винного, який, в силу ст.88,89 КК України не судимий, характеризується посередньо, протягом тривалого часу не відшкодував потерпілому шкоди, не має офіційної роботи.

Таким чином, місцевий суд, призначаючи ОСОБА_7 покарання, дотримався вимог ст.ст.65-67 цього Кодексу. При цьому, враховуючи й ті обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі.

Доводи обвинуваченого про те, що у вчиненому він кається, частково відшкодував шкоду, зобов`язується сплатити потерпілому завдані збитки в повному обсязі, в нього на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, дружина не працює, ошукав потерпілого через важке матеріальне становище, частково були враховані судом першої інстанції при призначенні ОСОБА_7 покарання та не дають колегії суддів підстав для звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з огляду на дані про його особу та схильність до вчинення злочинів.

На думку колегії суддів, наведені обставини та дані про особу винного, який вже притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин та, через короткий проміжок часу, продовжив злочинну діяльність, враховуючи думку потерпілого, який просив призначити обвинуваченому суворе покарання, розмір завданої злочином шкоди, часткове відшкодування шкоди, в тому числі в процесі апеляційного розгляду, з урахуванням тяжкості злочину є недостатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без призначення реального покарання у виді обмеження волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, підстав визнати його надмірно суворим, як про це зазначено в апеляційній скарзі обвинуваченого, колегія суддів не знаходить.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку, у межах апеляційної скарги, немає.

Керуючись п.1 ч.1 ст.407, ч.1 ст.418, ст.419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без зміни, а апеляційну скаргу обвинуваченого- без задоволення.

Ухвала підлягає касаційному оскарженню до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4