Справа № 357/2255/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 4 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження № 0000235 від 29.01.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільнюс, Литва, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09.01.2019 року близько 18 годин ОСОБА_6 знаходячись у кухонній кімнаті за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, діючи з метою заподіяння тілесних ушкоджень останньому, умисно наніс один удар ногою по стегну лівої ноги потерпілого ОСОБА_4 , від якого останній присів. Після цього ОСОБА_6 умисно наніс декілька ударів ногою по лівій частині тіла від плеча до тазу потерпілого ОСОБА_4 .

В подальшому, потерпілий ОСОБА_4 намагаючись уникнути свого побиття, зайшов до іншої кімнати, на що ОСОБА_6 продовжуючи свої протиправні дії повалив потерпілого ОСОБА_4 на диван та знаходячись над останнім умисно наніс близько трьох ударів кулаками рук по обличчю потерпілого ОСОБА_4 .

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на повіках обох очей, струсу головного мозку, синця в області лівого плечового суглобу.

Дії ОСОБА_6 органами досудового слідства кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, визнав в повному обсязі. При цьому суду пояснив, що 09.01.2019 року дійсно між ним та ОСОБА_4 виник конфлікт, на грунті давніх особистих неприязних відносин. Так він, знаходячись на кухні з ОСОБА_4 за місцем свого проживання умисно наніс йому удар ногою по стегну лівої ноги від якого останній присів, після чого він знову умисно наніс декілька ударів ногою по лівій частині тіла. Після чого, ОСОБА_4 , намагаючись втекти вийшов до іншої кімнати, але ОСОБА_6 догнавши його повалив останнього на диван та наніс удари кулаками по обличчю.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, представник потерпілого, потерпілий, не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 125 КК України, як заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є нетяжким злочином, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді заподіяння фізичної шкоди здоров`ю потерпілого; особу обвинуваченого, який відповідно до характеристики по місцю проживання характеризується посередньо, раніше судимий, має постійне місце проживання, перебуває під диспансерним наглядом лікаря-нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2010 року, під наглядом лікаря-психіатра не перебуває.

Таким чином, оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде антисоціальний спосіб життя, та схильний до систематичного вчинення злочинів, з низьким ризиком його повторного вчинення.

Крім того, суд враховує обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачено ст. 66 КК України.

Суд також враховує, що скоєння обвинуваченим злочину було обумовлене станом, викликаним алкогольним сп`янінням.

З огляду на поведінку засудженого в судовому засіданні, його ставлення до вчиненого суд визнає обставиною яка пом`якшує покарання засудженому, відповідно до ст. 66 КК України щире каяття.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, який неодноразово судимий за аналогічні злочини, тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а також обставини справи, суд приходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді обмеження волі. В зв`язку з цим, суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд ,-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1