Справа № 465/4060/17 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/231/18 Доповідач: ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючої ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові кримінальне провадження №0002028 від 16.06.2017 р. про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Львова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого,-

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

за апеляційною скаргою заступника прокурора Львівської області ОСОБА_8 на вирок Франківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 , -

встановила:

вироком Франківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі ст.71,ч.3 ст.72 КК України покарання за цим вироком та за вироком Франківського районного суду м.Львова від 08.06.17р.,згідно якого ОСОБА_6 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до штрафу в сумі 850 грн. виконувати самостійно.

Вирішено питання з речовими доказами та судовими витратами.

Згідно вироку суду, 15.06.2017 року у Франківський ВП ГУ НП у Львівській області надійшов рапорт начальника військового наряду військової частини Національної Гвардії України солдата ОСОБА_9 , про те, що 15.06.2017 під час несення служби близько 20:50 год. у парку «Горіховий Гай» по АДРЕСА_3 у ОСОБА_6 під час перевірки було виявлено та вилучено предмет схожий на «кастет» та металевий предмет схожий на «ніж». Згідно висновку завідувача сектора дослідження зброї Львівського НДЕКЦ МВС України № 5/343 від 26.06.2017 року кастет, вилучений у ОСОБА_6 15.06.2017 року, являється холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, виготовленим промисловим способом.

На вирок суду заступник прокурора Львівської області ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржуваний вирок скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання. Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком та вироком Франківського районного суду м. Львова від 08.06.2017, визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень. В іншій частині вирок залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що не оспорює доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації дій, однак вважає, що зазначене судове рішення першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.

Зазначає, що суд першої інстанції визначаючи остаточне покарання ОСОБА_6 , не застосував жодного передбаченого ч.1 ст.71 КК України принципу призначення покарань за сукупністю вироків, а лише зазначив про самостійне виконання покарання за вироком Франківського районного м. Львова від 08.06.2017 р., що у ст. 71 КК України не передбачено. Оскільки за кожен із вчинених ОСОБА_6 злочинів основне покарання вироками від 08.06.2017 р. та 24.04.2018 р. призначене у виді штрафу; тому не застосувавши положення ст. 71 КК України та прийнявши на підставі ч.3 ст. 72 КК України рішення про самостійне виконання покарань, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.
Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого, який не заперечив щодо задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 263 КК України, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються представленими в справі доказами в їх сукупності.

Як встановлено колегією суддів, 15.06.2017 під час несення служби близько 20:50 год. у парку «Горіховий Гай» по вул.В.Великого,14А у м.Львові у ОСОБА_6 під час перевірки було виявлено та вилучено предмет схожий на «кастет» та металевий предмет схожий на «ніж». Згідно висновку завідувача сектора дослідження зброї Львівського НДЕКЦ МВС України № 5/343 від 26.06.2017 року кастет, вилучений у ОСОБА_6 15.06.2017 року, являється холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, виготовленим промисловим способом.

В суді апеляційної інстанції підтверджено, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 263 КК України, вчиненому за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам та не оскаржується в апеляційній скарзі.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 409 КПК України підставами для скасування вироку є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України, основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Відтак, обмеження щодо застосування положень ст. 71 КК України кримінальний закон встановлює лише у випадках призначення покарань за сукупністю вироків шляхом складання основного покарання у виді штрафу з іншими видами покарань.
Колегією суддів встановлено, що вироком Франківського районного суду м. Львова від 08.06.2017 р. та вироком Франківського районного суду м. Львова від 24.04.2018 р. ОСОБА_6 призначено основні покарання у виді штрафу, проте застосуванням у цьому випадку положень ч. 3 ст. 72 КК України про самостійне виконання покарань не відповідає вимогам кримінального Закону.
Згідно з ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановления вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Як видно з вироку суду першої інстанції, 08.06.2017 р. ОСОБА_6 засуджено Франківським районним судом м. Львова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції повинен був призначити покарання за сукупністю зазначених вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, визначивши остаточне покарання шляхом повного або часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції, допустив неправильне застосування кримінального закону, що відповідно до п.4 ч.1 ст. 409, ст. 413, п.4 ч.1 ст. 420 КПК України тягне за собою скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом свого вироку.

За таких обставин доводи апеляційної скарги прокурора є обґрунтованими та підлягають задоволенню із скасуванням вироку суду першої інстанції в частині призначення покарання за ч. 2 ст. 263 КК України та постановлення в цій частині нового вироку.

У решті вирок суду першої інстанції слід залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_10 задоволити.
Вирок Франківського районного суду м. Львова від 24 квітня 2018 року відносно ОСОБА_6 в частині призначення покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_6 покарання у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, шляхом повного складання призначених покарань за цим вироком та вироком Франківського районного суду м. Львова від 08.06.2017 р., визначити остаточне покарання ОСОБА_6 у виді 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4