УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 листопада 2018 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність ГУНП у Вінницькій області, посилаючись на те, що 02 жовтня 2018 року він надіслав рекомендованим листом ГУНП у Вінницькій області заяву про вчинення, на його думку, кримінального правопорушення працівником аптеки оптових цін (м. Вінниця, вул. Київська, 45) оператором провізором на ім"я Людмила, яка, при придбанні ним у неї ліків, не повернула йому 10 копійок здачі, заявник вважає, що в діях останньої вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 225 КК України (обман покупців). Однак, до теперішнього часу ГУНП у Вінницькій області на його заяву ніяк не відреагувало, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, що є грубим порушенням вимог ст. 214 КПК України, в зв`язку з чим він звернувся з даною скаргою до слідчого судді.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив її задоволити.

Представник ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, з урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, та положень ч. 3 ст. 306 КПК України, розглянув скаргу у відсутність представника ГУНП у Вінницькій області.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора є однією із загальних засад кримінального провадження. Відповідно до ст. 24 КПК України це право гарантується кожному.

Судом встановлено, що 02 жовтня 2018 року ОСОБА_3 рекомендованим листом направив ГУНП у Вінницькій області заяву про те, щоб невідкладно внесли відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань по його заяві з приводу протиправних дій працівника аптеки оптових цін (м. Вінниця, вул. Київська, 45) оператора провізора на ім"я Людмила, яка не повернула йому 10 копійок здачі, заявник вважає, що в діях останньої вбачається склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 225 КК України (обман покупців).

Відповіді від органів досудового розслідування скаржник не отримав, відомості до ЄРДР за його повідомленням не внесено та не розпочато досудове розслідування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора як бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне вчинене діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення; відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Таким чином, КПК України містить безумовний обов`язок внести відомості про кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а відмова у прийнятті та реєстрації такої заяви чи повідомлення не допускається.

Разом із тим, цей обов`язок виникає лише у випадку подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а не будь-якої заяви взагалі.

Так, відповідно до п.п. 2 п. 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчий суддя має з`ясувати, чи можна розглядити заяву ОСОБА_3 від 02 жовтня 2018 року, як заяву про вчинене кримінальне правопорушення з огляду на її зміст. У даному контексті слідчий суддя звертає увагу на те, що положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Зокрема, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить об`єктивні дані, які дійсно вказують на існування реального факту вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення. При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означитиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Слідчий суддя, враховуючи вищенаведене, дослідивши скаргу та заяву ОСОБА_3 , вважає, що органами досудового розслідування зроблено правильний висновок щодо відсутності підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 02 жовтня 2018 року, оскільки заявником в поданій заяві наводяться виключно власні міркування та припущення щодо вчинення, на думку останнього, злочину вищезазначеною особою.
На підставі вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви скаржника від 02 жовтня 2018 року, слід відмовити за необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 214, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність ГУНП у Вінницькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 02 жовтня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: