Справа № 539/3928/18
Провадження № 1-кп/539/445/2018
ВИРОК
Іменем України
10 грудня 2018 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Слюдянка, Іркутської області, Росія, українки, громадянки України, заміжньої, не працюючої, з неповною середньою освітою, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
18.08.2018, близько 12 години 30 хвилин, між ОСОБА_6 та її співмешканцем ОСОБА_4 , котрі після спільного розпиття спиртних напоїв знаходились у квартирі за місцем власного проживання в АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, викликаних ревнощами, розпочалася сварка.
Під час сварки у ОСОБА_6 виник умисел на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4 шляхом нанесення удару лезом ножа в область його живота.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, лезом ножа, який остання взяла на кухні квартири, та, тримаючи його у правій руці таким чином, що клинок ножа був спрямований до великого пальця правої руки, умисно нанесла один удар лезом ножа в область живота потерпілого ОСОБА_4 .
В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_6 , потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота зліва, в лівій підреберній ділянці з ушкодженням брижі товстого кишечнику та сальника з накопиченням крові в черевній порожнині, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 262 від 05.10.2018 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю, щиро покаялася та погодилася з висунутим відносно неї обвинуваченням та його правовою кваліфікацією. Пояснила, що в серпні 2018 року, точної дати вона не пам`ятає, вони з потерпілим розпивали спиртні напої в належній йому квартирі. Під час приготування їжі потерпілий почав казати, що його колишня жінка краща за неї, при цьому повторював це неодноразово. Вона приревнувала і ножем нанесла йому удар в живіт. Просила строго не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що дійсно в середині серпня 2018 року вони з обвинуваченою перебували у нього в квартирі і спільно розпивали спиртні напої. Він перебував у нетверезому стані і почав казати, що його колишня померла жінка краща за неї. Після чого обвинувачена нанесла йому удар ножем в живіт. Вважає, що сам спровокував обвинувачену, жодних претензій до неї він не має, просив не призначати їй покарання.
Виходячи з того, що обвинувачена винуватою себе визнала у повному обсязі за інкримінованим злочином, дала суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків недослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченої, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченої.
Суд констатує, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину доведена повною мірою, а її дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисні дії, які виразилися у вчиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, обвинуваченою вчинено злочин, який віднесений до категорії тяжких злочинів, вона раніше не судима, офіційно не працює, на обліках у лікаря-нарколога та невропатолога не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «легка розумова відсталість», за місцем проживання характеризується посередньо, як особа, що зловживає спиртними напоями.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Згідно досудової доповіді, результат оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 показав середній рівень ризику скоєння повторного правопорушення, тобто небезпека може виникати періодично в залежності від посилення впливу криміногенних факторів та високий ризик шкоди життю та здоров`ю. Існує високий рівень ризику повторного скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, її виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк не можливе та становить високу небезпеку для суспільства ( у т.ч. окремих осіб).
Наведені факти, на переконання суду, дають підстави для призначення обвинуваченій покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Разом з тим, суд, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, враховуючи тяжкість скоєного злочину, відомості, що характеризують особу обвинуваченої, пом`якшувальні обставини, її прагнення до виправлення та готовність змінювати спосіб життя, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 без відбування покарання, шляхом звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 не обирався і підстав для його обрання не вбачається.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання щодо речових доказів вирішити у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити їй іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирати.
- одяг потерпілого ОСОБА_4 , а саме чоловічі труси та чоловіча футболка зі слідами крові; кухонний ніж зі слідами крові та виріз з одіяла зі слідами крові, які було вилучено під час огляду місця події, зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом кистей обох рук, а також змиви з долонь обох рук підозрюваної ОСОБА_6 ; зразки крові підозрюваної ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 - знищити.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя ОСОБА_1