УХВАЛА
Іменем України

07.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:
головуючого судді……… ОСОБА_1 ,

секретаря…………………... ОСОБА_2 ,

з участю прокурора……….. ОСОБА_3 ,

представника установи…… ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Славів Черняхівського району Житомирської області,

про умовно-дострокове звільнення, -

встановив:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, у якому просив звільнити його умовно-достроково.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання, подав заяву, у якій просив розглядати справу без його участі, у зв`язку з чим суд проводить розгляд справи у його відсутність.

Представник ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» поклався при вирішенні клопотання на розсуд суду.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого, посилаючись на те, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, оскільки за час відбування покарання має 8 стягнень.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 2, ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин.

Судовий розгляд клопотань про вирішення питань, пов`язаних з виконанням вироку, здійснюється за правилами судового розгляду, визначеними статтями 318380 КПК України, з чого випливає обов`язковість дотримання судом принципу змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 22 КПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 23.10.2009 вироком апеляційного суду Житомирської області, залишеним без змін ухвалою Верховного Суду України від 21.01.2010 за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України на 14 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 08.04.2008; кінець строку: 26.06.2020. Відбув 3/4 строку покарання 25.12.2016.

За час відбування покарання засуджений має 3 заохочення та 8 порушень режиму тримання.

Як вбачається з ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 31.10.2018, подання адміністрації ЖВК № 4 та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі про умовно-дострокове звільнення засудженого залишено без розгляду, оскільки засуджений це подання не підтримав.

За таких обставин, враховуючи, що засуджений за час відбування покарання допускав багаторазове порушення режиму тримання, не підтримав у судовому засіданні подання адміністрації ЖВК № 4 та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі про його умовно-дострокове звільнення, з урахуванням відсутності інших доказів, а отже неможливості у визначений законодавством спосіб встановити факт того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, суд приходить до висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому відмовляє у задоволенні клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1