ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2018 року про повернення обвинувального акта по кримінальному провадженню № 0003517, щодо:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пєвєк Магаданської області Російської Федерації, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2018 року обвинувальний акт та додатки до нього у кримінальному провадженні № 0003517 щодо ОСОБА_7 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України повернуто прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України.
Своє рішення суд обґрунтував тим, що в обвинувальному акті неправильно встановлені анкетні данні обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно відомостей про його місце реєстрації та проживання. Так, відповідно до обвинувального акту місце проживання обвинуваченого не зазначено, а місцем реєстрації зазначена адреса: АДРЕСА_2 . В призначену дату підготовчого судового засідання обвинувачений не був доставлений з підстав скасування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року, та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 . На неодноразові виклики за двома адресами реєстрації, обвинувачений до суду не з`являється, мобільний телефон його вимкнений, судові виклики повертаються з причини спливу часу їх зберігання та не з`явлення особи за їх отриманням, привід обвинуваченого до судового засідання не виконаний з наступних підстав. Згідно рапортів співробітників поліції за жодною адресою обвинувачений не проживає, квартиру по АДРЕСА_3 він орендував протягом 3 місяців з вересня 2017 року, а потім поїхав і з грудня 2017 року його за цією адресою не бачили, на момент складання обвинувального акту зазначена адреса не була ні місцем реєстрації обвинуваченого, як це зазначено в обвинувальному акті, а ні місцем його проживання. За місцем реєстрації: АДРЕСА_1 обвинувачений також не проживав та не проживає. Відповідно до наданої поліцією інформації обвинувачений 14.02.2018 року виїхав до Російської Федерації. Таким чином адреса АДРЕСА_2 не є місцем реєстрації та місцем проживання обвинуваченого, місце проживання обвинуваченого слідчим не було встановлено, а за адресою реєстрації зазначеною апеляційним судом при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обвинувачений також не проживає. Зазначені обставини унеможливлюють участь обвинуваченого у порядку ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні та розгляді справи по суті.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, з урахуванням доповнення, просив ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що під час досудвого слідства особу обвинуваченого ОСОБА_7 було посвідчено паспортом громадянина України НОМЕР_1 , який виданий 17 лютого 2011 року Марганецьким МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області та в якому зазначено відомості щодо його реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 , де був зареєстрований 02.09.2002 року. Крім того, в матеріалах кримінального провадження містяться відомості адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області, громадянин України ОСОБА_7 , уродженець м. Пєвєк, Магаданської області Російської Федерації, зареєстрований 02.09.2002 року у АДРЕСА_1 , за документом, що посвідчує особу НОМЕР_2 , виданий Автозаводським РВ КМУ УМВС України в Полтавській області 01.07.2000 року. Також, в матеріалах кримінального провадження містяться відомості, що на теперішній час ОСОБА_7 винаймає житло за адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначає, що в судові засідання обвинувачений ОСОБА_7 не з`являвся. 11.09.2018 року від час здійснення приводу обвинуваченого ОСОБА_7 у судове засідання о/у СКП Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 було допитано ОСОБА_11 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та згідно пояснень якого, він знайомий з ОСОБА_7 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , та десь у лютому 2018 року виїхав до Російської Федерації. При останній їх зустрічі ОСОБА_7 поясняв, що їде до родичів в Російську Федерацію. 20.09.2018 року було отримано запит-відповідь щодо відомостей про осіб, які перетнули державний кордон, згідно якого ОСОБА_7 14.02.2018 року через ПП Рижівка на російській ділянці кордону виїхав до Російської Федерації автобусом д/н НОМЕР_3 , пред`явивши закордонний паспорт НОМЕР_4 . 12.10.2018 року прокурором у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 на підставі вищевикладеного було заявлено клопотання про оголошення ОСОБА_7 у розшук, рішення по якому судом не прийнято.
Заслухавши доповідь судді Дніпровського апеляційного суду, вислухавши думку учасників кримінального провадження та обговоривши наведенні в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце народження, місце проживання, громадянство).
Перевіркою матеріалів обвинувального акта встановлено порушення органами досудового розслідування зазначених вимог кримінального процесуального закону, тому висновок суду першої інстанції про необхідність їх повернення прокурору за цих підстав є обґрунтованим.
Так, згідно обвинувального акта місце проживання обвинуваченого не зазначено, а місцем реєстрації зазначена адреса: АДРЕСА_2 .
На призначену дату підготовчого судового засідання обвинувачений не був доставлений з підстав скасування обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року, та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем його реєстрації: АДРЕСА_1 (т. 1, а.кп. 35-39).
У зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_7 у підготовче судове засідання його неодноразово було піддано приводу, проте привід обвинуваченого до судового засідання виконаний не був.
Згідно рапортів співробітників поліції за жодною адресою обвинувачений не проживає, квартиру в м. Дніпрі по вул. Д.Нечая він орендував протягом 3 місяців з вересня 2017 року, а потім поїхав і з грудня 2017 року його за цією адресою не бачили (т. 1, а.кп. 61, 64, 82, 84).
Відповідно до наданої поліцією інформації обвинувачений ОСОБА_7 14.02.2018 року виїхав до Російської Федерації (т. 1, а.кп. 84-85).
Отже, виходячи з того, що зазначені в обвинувальному акті відомості не відповідають фактичним даним про особу обвинуваченого, колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про порушення прокурором вимог п. 2 ч. 2 ст. 291 КПК України.
На переконання колегії суддів, відсутність даних про місце знаходження обвинуваченого перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_6 - залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2018 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0003517 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, прокурору залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4