Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2056/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2019 року Слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із вищевказаним клопотанням, у якому просив накласти арешт на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 від 06.01.2016, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи шахрайським шляхом, використовуючи підроблені документи, заволоділи об`єктом нерухомості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, досудовим розслідування встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 посвідчено договір купівлі-продажу квартири за реєстровим № 51 від 16.02.2018, відповідно до якого право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , перейшло від ОСОБА_6 до ОСОБА_4 .

Встановлено, що вказаний об`єкт нерухомості, а саме квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належала ОСОБА_6 на підставі Договору дарування квартири, посвідченого 06 жовтня 2009 року ОСОБА_7 , приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області, та зареєстрованого в реєстрі за № 473.

Разом з цим, згідно з інформацією, отриманою від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації», вказана квартира на підставі договору дарування від 06.10.2009р. на праві власності не реєструвалася.

Крім того, під час допиту в якості свідка, ОСОБА_4 пояснив, що не приймав участі у оформленні права власності на своє ім`я на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Оглянувши оригінал договору купівлі-продажу квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , пояснив, що підпис у графі покупець на вказаному договорі не його.

Таким чином, відчуження та реєстрація права власності на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відбулися за підробленими документами, без законних на те підстав.

Враховуючи, що невстановлені особи, шляхом обману, використовуючи підроблені документи, заволоділи квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , то існує реальна загроза подальшого незаконного відчуження вказаного нерухомого майна та неможливість його повернення законному власнику.

30 січня 2019 року прокурором Київської місцевої прокуратури №7 винесено постанову про визнання речовим доказом об`єкта нерухомості, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою належного збереження речових доказів, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому розгляду питання про їх долю, прокурор просив задовольнити клопотання.

Клопотання про арешт майна прокурор просить розглянути без повідомлення особи для забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

В судове засідання прокурор не з`явився, звернувся до суду із заявою, в якій просив розглянути клопотання без його участі, просив його задовольнити.

Враховуючи викладене, слідчий суддя на підставі ч. 1 ст. 172 КПК України, яка встановлює, що неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі прокурора та власника майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

СВ Подільського УП ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування, відомості по якому внесені 18.10.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000103 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 365-2 КК України.

Відповідно до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, серед іншого, збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення збереження речових доказів може бути накладений навіть на майно, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до постанови прокурора Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_3 від 30.01.2019 року квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000103 від 06.01.2016.

Клопотання прокурора за змістом, формою та строком подання до суду відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Враховуючи зазначені вище обставини у їх сукупності, приходжу до висновку про те, що прокурором було доведено необхідність накладення арешту на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_4 , а тому клопотання підлягає задоволенню.

Однак, прокурором за наявності вимоги про арешт майна не доведено та не обґрунтовано необхідність задоволення вимоги щодо заборони розпоряджатись, користуватись та вчиняти будь-які інші дії щодо реєстрації (перереєстрації) права власності на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ). Тому клопотання в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170-174 та враховуючи ст. 168 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 7 ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Накласти арешт на об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 000, яка на даний час на праві власності належить ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В задоволенні решти клопотання - відмовити.

Копію ухвали надіслати слідчому, прокурору, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст. 392, 395 КПК України.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1