Справа №:755/2931/18
Провадження №: 1-кс/755/3033/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю сторін провадження: прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва заяву захисника ОСОБА_4 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_4 звернувся із заявою про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 у рамках розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України через наявність у нього обґрунтованих сумнівів щодо безсторонності вказаного судді, з огляду на прийняті ним судові рішення під час указаного судового провадження, які, на думку заявника, є постановленими з порушенням норм КПК України.

Указаний відвід заявник заявив безпосередньо в судовому засіданні 22.04.2019 року під час розгляду провадженню суддею по суті усно.

У судове засідання обвинувачений та суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 будучи повідомленими про судове засідання, згідно вимог ст. 135 КПК України, не прибули, а суддя бажання приймати участь в судовому розгляді та надавати певні пояснення не виразив.

Прокурор Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 щодо задоволення заяви про відвід судді висловила думку на розсуд суду.

У судовому засіданні указану заяву захисник ОСОБА_4 підтримав та указав, що з огляду на поведінку судді під час розгляду справи та прийняті ним у ній судові рішення у нього наявні сумніви щодо безсторонності судді.

Вивчивши заяву заявника ОСОБА_4 про відвід, яка в усній формі зафіксована на технічному носії інформації, дослідивши матеріали провадження, заслухавши думку сторін, приходжу до наступного.

Як убачається з заяви, у провадженні судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 перебуває судове провадження № 755/2931/18 за обвинуваченням ОСОБА_6 .

22.04.2019 ОСОБА_4 який приймає участь у справі, як захисник, після того, як суддя повідомив, що у зв`язку з неявкою захисника в судове засідання з неповажної причини буде реагувати відповідно до чинного законодавства, заявив йому усний відвід у рамках вищезазначеного провадження з мотивів порушення права на справедливий суд (згідно змісту викладеного в журналі судового засідання).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Статтею 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні, а саме: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи. У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

У своєму рішенні по справі "Фельдман проти України" Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі "Фельдман проти України", заяви N 76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п.97).

У цьому випадку, на думку заявника, підставою відводу є наявність у провадженні передумов регламентованих п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, однак останні в ході судового розгляду заяви по суті не були підтвердженні належним та допустимим доказами у розумінні ст. 83 КПК України, або ж інформацією, яка б указувала на те, що суддя ОСОБА_5 не є безстороннім.

У той час, як особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

При цьому, внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Сама ж по собі незгода з діями головуючого у провадженні, чи постановленими ним процесуальними рішеннями організаційного характеру не є підставою його відводу.

У ході цього, також не установлено з боку судді ОСОБА_5 умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в неупередженості.

Як наслідок, суддя проаналізувавши матеріали судового провадження у порядку ст. 94 КПК України, не убачає передумов для відводу судді з підстав наведених у заяві заявника, у порядку ст. 75 указаного Кодексу.

Керуючись ст.ст. 1-29, 75, 76, 80, 81, 369-372, 376 КПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_4 про відвід судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя