Справа № 538/499/19
Провадження № 1-кп/539/243/2019
ВИРОК
Іменем України
22 травня 2019 року м. Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Червонозаводське, Лохвицького району, Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працюючий, раніше не судимий;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,
ВСТАНОВИВ:
Восени 2018 року, точної дати та часу досудовим розслідування не встановлено, в денний час доби, ОСОБА_3 , перебуваючи в селі Вишневе Лохвицького району Полтавської області, маючи прямий умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, зірвав один кущ рослини коноплі, таким чином, незаконно придбавши наркотичний засіб. Після того ОСОБА_3 переніс вказану рослину до свого господарства, яке знаходиться по АДРЕСА_2 . Там ОСОБА_3 з метою вживання наркотичного засобу, на горищі будинку висушив зірваний кущ рослини коноплі та подрібнивши його, через пристрої для куріння, став вживати рослини коноплі шляхом куріння, таким чином незаконно виготовивши наркотичний засіб для куріння.
18.02.2019 під час обшуку будинку ОСОБА_3 , по АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено три саморобні конструкції, які складаються з деформованих полімерних пляшок з отвором на дні, на внутрішній поверхні яких є нашарування речовини темно-коричневого кольору із запахом продуктів паління, яка згідно висновку експерта № 320 від 25.02.2019 року відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу обіг якого заборонено - екстракту канабісу, загальною масою у висушеному стані 0, 416 г.
Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному виготовленні, придбанні та зберіганні наркотичних засобів, без мети збуту, тобто у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.
Крім того, у 2014 році, точної дати при цьому слідством не встановлено, ОСОБА_3 в порушення п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576 зі змінами, останній раз внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14.12.2016 № 938, п.п. 2.1., 2.5., 8.1., 9.1. Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристрої вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 зі змінами, останній раз внесеними наказом від 05.05.2017 № 364 та Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України про право власності на окремі види майна від 17.06.1992 № 2471 -XII, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, придбав пристрій, патрони та порох, який залишився після смерті його батька ОСОБА_6 . Після того ОСОБА_3 переніс вказаний пристрій, патрони та порох до кімнати свого будинку та сховав його у шафі, яку замкнув на ключ, з метою попередження доступу сторонніх осіб. Вказаний пристрій, патрони та порох ОСОБА_3 продовжував зберігати до 18.02.2019 року.
18.02.2019 року під час обшуку будинку ОСОБА_3 , по АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено вказаний пристрій, який згідно висновку експерта №316 від 25.02.2019 року являється вогнепальною зброєю. Даний пристрій виготовлений саморобним способом по типу нестандартної дульнозарядної зброї з ґнотовим запаленням - простих одноствольних гладкоствольних однозарядних пістолетів та придатний для проведення пострілів комбінованим зарядом зі снарядом (снарядами) діаметром до 10 мм., вісім патронів, які згідно висновку експерта № 316 від 25.02.2019 року являються бойовими припасами, гвинтівочними спортивно-мисливськими патронами калібру 5.6 мм., кільцевого запалення, виготовлені промисловим способом та придатними для стрільби. Також було виявлено та вилучено речовину, яка згідно висновку експерта № 55 від 05.03.2019 року є вибуховою речовиною на основі димного (чорного) пороху.
Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у придбанні, зберіганні вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, тобто у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
21 травня 2019 року між прокурором Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_7 , було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 узгодили міру покарання останньому за вчинені ним злочини, за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення меш суворого покарання більш суворим призначити остаточну міру покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. В той час сторони дійшли згоди про те, що враховуючи особу обвинуваченого, повне визнання вини у вчиненні кримінальних правопорушень, щире каяття, застосувати ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам або правам і інтересам окремих осіб, коли вони дали письмову згоду прокурору на укладання угоди, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 309, ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення, дав добровільну згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.
Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнав себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Тому, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 покарання, визначене в межах, встановлених санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі та ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Із застоуванням ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення меш суворого покарання більш суворим призначити остаточну міру покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Запобіжний захід не обирався і підстав для його обрання не вбачається.
Судові витрати, пов`язані із залученням експерта слід стягнути з обвинуваченого.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених:
ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців;
ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.ч. 1, 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму 2288 (дві тисячі двісті вісімдесят вісім) гривень процесуальних витрат за проведення судових експертиз.
- канабіс масою 0,416 г., пристрій, три патрони, два демонтовані патрони, три гільзи, зразок речовини, який є вибуховою речовиною на основі димного (чорного) пороху та порох, який міститься у 3 пластикових ємкостях з-під пігулок, передані на зберігання до камери речових доказів Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області, - знищити;
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області з урахуванням положень ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокуророві.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1