ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/793/18 Справа № 176/2047/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2018 року м. Дніпро
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника ЖВК № 26 ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 (приймає участь в режимі

відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року щодо
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, якоювідмовлено у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання, ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_9 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про застосування до нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що посилання суду першої інстанції, як на причину відмови у задоволенні його клопотання, на те, що він відбуває покарання за тяжкий злочин є безпідставним, оскільки ст.81 КК України не передбачає будь-яких обмежень застосування умовно-дострокового звільнення в залежності від тяжкості та обставин злочину.

Вказує на те, що за період тримання його у слідчому ізоляторі, в нього відсутні будь-які порушення або стягнення.

Також звертає увагу на те, що з моменту прибуття до Жовтоводської виправної колонії та до теперішнього часу, він, з власної ініціативи, був задіяний до робіт з благоустрою, а саме: постійно виконує роботи з косметичних та поточних ремонтів, як будівель, так і території колонії, за що отримав два заохочення.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 рокувідмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно - дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

Відповідно до ухвали суду, яка оскаржується, наявність у ОСОБА_9 лише двох заохочень протягом останніх дев`яти місяців відбування покарання, а також, що вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких, не може доводити його повного виправлення, що є обов`язковою підставою для умовно-дострокового звільнення. Також із досліджених письмових матеріалів, які характеризують засудженого, судом не встановлено обставин які б вказували на те, що останній досяг виправлення, як основної мети покарання.
Встановлені судом обставини свідчать, що засуджений лише стає на шлях виправлення, а його звільнення умовно-достроково є передчасним. При цьому суд враховує, що під час тримання в СІ м. Маріуполя ОСОБА_9 режим попереднього ув`язнення не порушував. Стягнень та заохочень не мав. До праці не залучався. Характеризувався посередньо. Його позитивна поведінка триває лише з початку 2018 року протягом останніх 9 місяців відбування покарання, що в порівнянні з призначеним покаранням у вигляді 8 років позбавлення волі є не значним періодом, тому задоволення такого клопотання суд вважає передчасним.
Враховуючи зазначене, засуджений своєю поведінкою протягом усього строку відбування покарання не довів, що заслуговує на таке звільнення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_9 та його захисника, які просили задовольнити вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги, пояснення представника ЖВК №26 ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Розглядаючи клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_9 , суд повно і всебічно вивчив дані про особу засудженого та дійшов вмотивованого висновку про відмову у застосуванні щодо засудженого умовно-дострокового звільнення від відбуття призначеного покарання, пославшись на те, що засуджений на даний час не довів сумлінною поведінкою та ставленням до праці свого виправлення.
Так, застосування положень ст. 81 КК України щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом суду.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, судом враховано, що в період перебування ОСОБА_9 в СІ м. Маріуполя, останній стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався, характеризувався посередньо.
Відповідно до наявної в матеріалах провадження характеристики, ОСОБА_9 , за час відбування покарання у ЖВК № 26, характеризується добре, має два заохочення, стягнень не має, на виробництві не працевлаштований по незалежним від нього причинам, приймає активну участь у роботах з благоустрою установи, а саме, поточних та косметичних ремонтах приміщень та територій колонії, до праці ставиться сумлінно, проявляє корисну ініціативу при організації та проведенні культурно-масових заходів.
09.04.2018 року та 31.07.2018 року ОСОБА_9 оголошено подяки за сумлінну поведінку та виконання робіт з благоустрою установи.
Між тим, судом першої інстанції, у своєму рішенні, обгрунтовано зазначено, що наявність у ОСОБА_9 лише двох заохочень протягом останніх дев`яти місяців відбування покарання, не свідчить про те, що засудженийсвоєю поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення, оскільки вказує на сумлінне виконання засудженим своїх прямих обов`язків.

Пояснення представника ЖВК №26 ОСОБА_7 щодо наявності подання на ще одне заохочення та довідку про працевлаштування ОСОБА_9 у разі умовно-дострокового звільнення свідчать про те, що засуджений стає на шлях виправлення, однак вказане не є достатнім для висновку суду про доведення виправлення ОСОБА_9 за час його перебування в місцях позбавлення волі - з 28.05.2015 року, оскільки заохочення отримані засудженим безпосередньо перед зверненням із клопотанням про умовно-дострокове звільнення.

Колегія суддів зазначає, щопри вирішенні питання про умовно- дострокове звільнення враховуються дані у сукупності з усіма іншими обставинами за весь період перебування у виправній установі.
На підставі викладеного, посилання суду на тяжкість злочину вчиненого ОСОБА_9 враховано з іншими обставинами перебування засудженого у виправній установі, а тому таке посилання не є підставою для скасування ухвали суду.
Враховуючи зазначене, судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про не доведення засудженим свого виправлення з посиланням на ті обставини, що позитивна поведінка ОСОБА_9 триває лише з початку 2018 року протягом останніх 9 місяців відбування покарання, що в порівнянні з призначеним покаранням у вигляді 8 років позбавлення волі є не значним періодом, з чим погоджується колегія суддів.
Доводи апеляційної скарги засудженого щодо його зразкової поведінки у місцях позбавлення волі та сумлінного ставлення до праці, підтверджується наданими матеріалами, але виконання засудженим своїх прямих обов`язків має враховуватись у сукупності з усіма іншими обставинами.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_9 щодо його умовно-дострокового звільнення, оскільки відсутні достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_9 протягом строку відбування покарання довів своє виправлення, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги засудженого не знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду, тому у задоволенні вимог його апеляційної скарги слід відмовити.
Рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів і підстав, а тому підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 року залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 жовтня 2018 рокущодо засудженого ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4