КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ТОВ «ФАБРИКА ФІЛКОН» ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року,-

В с т а н о в и л а:
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери, які знаходяться на рахунках ряду товариств в тому числі ТОВ «ФАБРИКА ФІЛКОН» () банківські рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005); - № НОМЕР_6 , відкритий у Казначействі України (ел. адм. подат.) (МФО 899998); - № НОМЕР_7 , відкритий у ПАТ «УКРІНБАНК» (МФО 300142); - № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , відкриті у Філії «РОЗРАХ. ЦЕНТР «ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Київ (МФО 320649); - № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_10 , відкриті у ПАТ «ВЕРНУМ БАНК» (МФО 380689); - № НОМЕР_12 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_13 , відкриті у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), з можливістю зарахування на всі рахунки, які перелічені вище, коштів, що надходять, за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та виплати заробітної плати працівникам, та із забороною відчуження грошових коштів на зазначених рахунках.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді представник власника майна подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 квітня 2018 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на те, що жодну посадову особу ТОВ «ФАБРИКА ФІЛКОН», як власника арештованих грошових коштів, не було визнано підозрюваним чи обвинуваченим, товариство не має будь-якого процесуального статусу у вищенаведеному кримінальному провадженні, а тому застосування арешту майна є безпідставним. Також зазначає, що грошові кошти, які належать ТОВ «ФАБРИКА ФІЛКОН» не підпадають під визначення речових доказів, оскільки грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку не є матеріальними об`єктами, які можуть бути знаряддям злочину, зберегти сліди або відомості, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Щодо пропущення строку на апеляційне оскарження вказує на те, що розгляд клопотання прокурора проводився без повідомлення представника власника майна, копію ухвали слідчого судді було отримано лише 28 грудня 2018 року.

Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, в тому числі і щодо поважності причин пропуску стоку на оскарження ухвали слідчого судді, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Враховуючи, що апелянт в судовому засіданні суду першої інстанції участі не приймав, а апеляційна скарга подана в межах строку визначеного ч. 3 ст. 395 КПК України, тому строк на апеляційне оскарження не підлягає поновленню.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002196 від 07.07.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364 КК України.

23.04.2018 року прокурор відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери, які знаходяться на рахунках ряду товариств в тому числі ТОВ «ФАБРИКА ФІЛКОН» () банківські рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005); - № НОМЕР_6 , відкритий у Казначействі України (ел. адм. подат.) (МФО 899998); - № НОМЕР_7 , відкритий у ПАТ «УКРІНБАНК» (МФО 300142); - № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , відкриті у Філії «РОЗРАХ. ЦЕНТР «ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Київ (МФО 320649); - № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_10 , відкриті у ПАТ «ВЕРНУМ БАНК» (МФО 380689); - № НОМЕР_12 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_13 , відкриті у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.04.2018 року клопотання прокурора частково задоволено.

Оскільки дана ухвала оскаржена тільки представниками ТОВ «ФАБРИКА ФІЛКОН» в частині накладення арешту на майно цього підприємства, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо інших осіб, на майно яких накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на це майно колегією суддів не вирішується.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної

особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання сторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження №0002196 від 07.07.2017 року, про накладення арешту на майно, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просять накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні сторони обвинувачення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх, правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, відтак доводи апеляційної скарги про відсутність підозрюваних у кримінальному провадженні, а тому безпідставність арешту майна, є необґрунтованими.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду міста Києва від 24 квітня 2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора відділу процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти та видаткові операції, цінні папери, які знаходяться на рахунках ряду товариств в тому числі ТОВ «ФАБРИКА ФІЛКОН» () банківські рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005); - № НОМЕР_6 , відкритий у Казначействі України (ел. адм. подат.) (МФО 899998); - № НОМЕР_7 , відкритий у ПАТ «УКРІНБАНК» (МФО 300142); - № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 , відкриті у Філії «РОЗРАХ. ЦЕНТР «ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Київ (МФО 320649); - № НОМЕР_10 , № НОМЕР_11 , № НОМЕР_10 , № НОМЕР_10 , відкриті у ПАТ «ВЕРНУМ БАНК» (МФО 380689); - № НОМЕР_12 , № НОМЕР_12 , № НОМЕР_13 , № НОМЕР_13 , відкриті у ПАТ «ПУМБ» (МФО 334851), - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «ФАБРИКА ФІЛКОН» ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/920/2019 Категорія ст. 170 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_7
Доповідач: ОСОБА_1