Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
19 березня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

Секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне кримінальне провадження № 0000384 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, працюючого менеджером зі збуту в ТОВ Промтехбудресурс, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Горохівського районного суду Волинської області від 16 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до двох років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням - іспитовим строком в два роки, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :
Вироком Острозького районного суду Рівненської області від 19 грудня 2018 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено покарання чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання, визначеного даним вироком, не відбутої частини покарання за вироками Славутського районного суду Хмельницької області від 29.09.2017 року, Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23.10.2017 року, Рівненського міського суду Рівненської області від 01.11.2017 року, Горохівського районного суду Волинської області від 16.11.2017 року, врахованих ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 19.02.2018 року, якою ОСОБА_5 визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком в три роки, остаточне покарання призначено - чотири роки і один місяць позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили залишено попередній особисте зобов`язання. Прийнято рішення рахувати строк відбуття покарання ОСОБА_5 з дня його затримання.

Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі та постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1779,66 грн процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Як визнав доведеним суд, ОСОБА_5 09 вересня 2017 року близько 21.00 год, перебуваючи поблизу гуртожитку № 6 НУ Острозька академія, що в м. Острог на пр. Незалежності 45 Рівненської області, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, незаконно проник через вікно до кімнати № 14 вказаного гуртожитку, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1200 грн, належні ОСОБА_8

12 вересня 2017 року приблизно об 11.30 год. ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні гуртожитку № 6 НУ Острозька академія, проник до кімнати № 36 даного гуртожитку, де таємно викрав мобільний телефон марки Apple моделі Iphone 5 16 Gb вартістю 2550 грн та МР3 плеєр марки Bravis моделі S118 8Gb вартістю 401 грн 93 коп, що належать ОСОБА_9 , заподіявши шкоду на загальну суму 2951 грн 93 коп.

27 вересня 2017 року близько 01.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні гуртожитку АДРЕСА_2 , проник до кімнати № 11 вказаного гуртожитку, звідки таємно викрав мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy J5 Prime вартістю 4346 грн 25 коп. із встановленими в ньому картою пам`яті Micro SD 4 Gb вартістю 150 грн та сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар вартістю 25 грн. із 3 грн. на рахунку, належні ОСОБА_10 , спричинивши шкоду на суму 4524 грн 25 коп.

21 листопада 2017 року приблизно о 21.00 год. ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні гуртожитку № 2 НУ Острозька академія, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник до кімнати № 13 даного гуртожитку, де таємно викрав мобільний телефон марки Huawei моделі Y6 Pro вартістю 2699 грн 33 коп. із встановленими в ньому картою пам`яті Micro SD 8 Gb вартістю 190 грн та сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар вартістю 25 грн, належний ОСОБА_11 , заподіявши шкоду на суму 2908 грн 33 коп.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 , не заперечуючи доведеності своєї вини у вчиненому злочині та правильності кваліфікації його дій, просить з врахуванням його щирого розкаяння, відшкодування заподіяної шкоди потерпілим, які не мають жодних претензій, офіційного працевлаштування та здійснення догляду за хворим батьком помякшити призначене покарання, застосувавши положення ст. 75 КК України.

Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника-адвоката ОСОБА_7 на підтримання поданої обвинуваченим апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши викладене в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних у вироку обставин підтверджується сукупністю зібраних у провадженні доказів, яким судом дана правильна юридична оцінка, що не заперечується в апеляційній скарзі самим обвинуваченим і не оспорюється прокурором та захисником.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про призначення йому надто суворого покарання не є переконливими, оскільки термін явно несправедливе покарання означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру.

Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність, між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом і розміром покарання, та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема, і ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Вирішення судом даного питання ґрунтується на вимогах статей 50, 65 КК України.

Відповідно до визначених у цих статтях правових орієнтирів суд при обранні ОСОБА_5 заходу примусу врахував ступінь тяжкості, конкретні обставини вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, які пом`якшують покарання.
Зокрема, врахував, що ОСОБА_5 вчинено тяжкий злочин, системність крадіжок чужого майна з проникненням, особу винного, який характеризується з позитивної сторони, однак, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, ряд обставин, які пом`якшують покарання, в тому числі - щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину та відшкодування шкоди, на які покликається і апелянт в апеляційній скарзі, відсутність обставин, що обтяжують покарання, і призначив ОСОБА_5 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке, на думку колегії суддів, з врахуванням системності вчинення ним злочинів, є необхідним для виправлення ОСОБА_5 та попередження нових злочинів, і справедливим.

При апеляційному розгляді сам обвинувачений зазначив, що в період з червня 2017 року по листопад 2017 рік він неодноразово був засуджений за крадіжки чужого майна на території Хмельницької, Рівненської і Волинської областей, і звільнявся від відбування покарання з випробуванням, відповідно до положень ст. 75 КК України. При цьому ствердив, що судами йому роз`яснювалися наслідки порушення умов іспитового строку, однак свою злочинну діяльність він продовжував.

За таких обставин, зважаючи, що ОСОБА_5 скоєно кримінальне правопорушення в період іспитового строку, визначеного процесуальним рішенням, суд правомірно, відповідно до положень ст. 71 КК України та п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику призначення судами кримінального покарання № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно якого призначене остаточне покарання має бути більшим, як від покарання, призначеного за новий злочин, так і від не відбутої частини покарання за попереднім вироком, призначив йому і остаточне покарання, яке, з врахуванням наведеного, не можна вважати надто суворим.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б слугували безумовними підставами для скасування або зміни судового рішення при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404-405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Острозького районного суду Рівненської області від 19 грудня 2018 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена засудженим в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з моменту проголошення повного тексту ухвали.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3