Справа № 204/1082/18
Провадження № 1-кп/204/358/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2018 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинувачених: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні обвинувальних актів по кримінальним провадженням №0004148, №0000212 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_9 перебували кримінальні провадження №0004148, №0000212 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України.
Згідно розпорядження щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ, проведеного у зв`язку з відрахуванням зі штату суду судді ОСОБА_9 , який звільнений з посади судді відповідно до рішення Вищої ради правосуддя, зазначене кримінальне провадження було повторно розподілено відповідно до «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» та передано для розгляду судді ОСОБА_1 ..
Потерпілі в підготовче судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку дії обраного відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою запобігання спробам обвинуваченим переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачені та захисник просили суд, відмовити у задоволенні клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою, оскільки ризики не обґрунтовані, клопотання не відповідає вимогам КПК України. Просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора щодо продовження обвинуваченим строку тримання під вартою задоволенню не підлягає. При цьому суд враховує наступне.
Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжений строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою до 03 січня 2019 року включно. До спливу цього строку судове провадження не може бути закінченим.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2018 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу -тримання під вартою до 03 січня 2019 року включно. До спливу цього строку судове провадження не може бути закінченим.
Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.
Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. При цьому, відповідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зав`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зав`язків).
Аргументи за чи проти звільнення, у тому числі ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню судового розгляду, не повинні прийматися абстрактно, але повинні бути підкріплені фактичними доказами. Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі важкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть підтвердити існування небезпеки втечі. Або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою. (Рішення ЄСПЛ у справі «Ігнатов проти України» від 15.12.2016 року).
Ризик переховування обвинуваченого не може бути встановлений лише на підставі можливої міри покарання. Оцінка такого ризику має проводитися із посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик переховування від слідства та суду може оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бикчевич проти Молдови, Панченко проти Росії).
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, має постійне місце реєстрації та проживання в м.Дніпро.
В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні умисних злочинів середньої тяжкості та тяжкого злочину, має постійне місце реєстрації та проживання в м. Дніпро.
Суд зазначає, що прокурором не доведено факту наявності небезпеки, що обвинувачені переховуватимуться від суду, оскільки обвинувачені мають постійне місце реєстрації та проживання. Також, прокурором не доведені ризики, що обвинуваченні можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків в цьому ж кримінальному провадженні, абр вчинити інше кримінальне правопорушення.
Крім того, під час судового засідання прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, тому клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою відносно обвинувачених є не обґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Враховуючи викладене, із зазначених підстав, суд вважає за можливе змінити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладанням на обвинувачених обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, оскільки на думку суду саме такий запобіжний захід є достатнім та необхідним.

Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні до 12.00 години 29 січня 2019 року, для виклику потерпілих.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 314,315,372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.
Змінити запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 60 діб, тобто до 25 лютого 2019 року включно, з забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 та покладенням на нього обов`язків строком до 25 лютого 2019 року включно:
1) прибувати до суду за кожним судовим викликом;
2) не відлучатися із місця проживання, а саме: АДРЕСА_1 без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
4) утриматися від спілкування в будь-якій формі з потерпілим та свідками;
Ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_5 .
Зобов`язати орган поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що працівники поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Змінити запобіжний захід обраний відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком на 60 діб, тобто до 25 лютого 2019 року включно, з забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 та покладенням на нього обов`язків строком до 25 лютого 2019 року включно:
1) прибувати до суду за кожним судовим викликом;
2) не відлучатися із місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;
4) утриматися від спілкування в будь-якій формі з потерпілим та свідками;
Ухвалу про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Зобов`язати орган поліції негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що працівники поліції, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити начальнику ДУВП № 4 у Дніпропетровській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.
Ухвала набирає чинності негайно та окремому оскарженню не підлягає.
Оголосити перерву у підготовчому судовому засіданні до 12.00 години 29 січня 2019 року, для виклику потерпілих.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1