Провадження №1-кп/761/1306/2019
В И Р О К
іменем України

20 лютого 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005130 від 29 листопада 2017 року, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, яка працює менеджером з персоналу ТОВ «Іжак Ресторація», зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.302 КК України,

за участю:

секретаря ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_2 вчинила звідництво осіб для розпусти з метою наживи за наступних обставин.

Так, в невстановлений час, особа _1 матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, особа _2 матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, діючи спільно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, переслідуючи ціль, спрямовану на створення і утримання місць розпусти та звідництво, з метою наживи, а також сутенерство, створили місця розпусти за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_5 , під виглядом масажних салонів.

В подальшому, розподіливши між собою функції, до яких входять: пошук, вибір та забезпечення діяльності приміщень масажних салонів, пошук клієнтів та жінок для надання послуг сексуального характеру, звідництво останніх, рекламування послуг, маючи чітко визначені ролі кожного учасника, єдиний план, в якому передбачено розподіл функцій учасників групи, почали існувати як злочинна група.

Так, особа _1 матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, особа _2 матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, попередньо орендувавши приміщення за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_5 , вчиняли дії, необхідні для забезпечення функціонування вказаних приміщень, як місць розпусти.

Таким чином, у створених місцях розпусти, що за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_5 постійно знаходились жінки, які надавали послуги сексуального характеру.

До сексуальних послуг входили еротичний масаж, під час якого дівчина, яка надає вказані послуги повністю оголена, клієнту дозволяється доторкатись до тіла масажистки, серед видів масажу були: класичний тобто масаж всього тіла клієнта, при цьому дівчина дотиками рук та частин тіла до тіла клієнта, доводить його до оргазму, вказаний масаж коштує 1200 гривень, також існував масаж для дівчат, який коштує 1200 гривень, масаж для сімейної пари, який коштує 1700 гривень, масаж за участі двох жінок, який коштує 1800 гривень, також існувала програма на дві години яка коштує 2000 гривень, крім цього у вказаних салонах надавались послуги орального сексу.

Відповідно до висновку експерта торкання жінкою статевого члену чоловіка із паралельним доведенням його до оргазму - мастурбація, яка не є масажем, а є еквівалентом статевого акту.

На дзвінки клієнтів, які телефонують на рекламні номери, відповідали жінки-оператори, які працюють позмінно в орендованій особою _1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та особою _2, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, квартирі за адресою: АДРЕСА_6 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особа _3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та особа _4, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, в невстановлений досудовим розслідуванням час у невстановленому місці, з метою наживи, погодились на пропозицію особи _1, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та особи _2 матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, щодо сприяння добровільному сексуальному спілкуванні з незнайомими між собою особами, зводячи їх для розпусти при цьому перебуваючи у попередньо орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_6 . Таким чином ОСОБА_2 , в період часу з серпня 2015 року по 17.08.2017, особа 3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, в період часу з вересня 2016 року по 17.08.2017 та особа _4, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, в період часу з січня 2017 року по 17.08.2017 з метою наживи, забезпечували звідництво для надання сексуальних послуг клієнтам, направляючи їх за допомогою мобільних телефонів до місць розпусти в яких перебували повії, за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , та АДРЕСА_5 з метою отримання ними сексуальних послуг за грошову винагороду.

Крім цього, оператори зобов`язані відповідати на дзвінки клієнтів, які бажають отримати сексуальні послуги за грошову винагороду, роз`яснювати їм, які саме послуги надаються та їх вартість. Після досягнення домовленості з клієнтом диспетчер доповідає про це адміністратору місця розпусти. Коли клієнт прибуває, оператор знову повідомляє про це адміністратору, яка перебуває у місці розпусти та надає вказівку зустрічати клієнта.

Також після отримання замовлення від клієнтів для надання сексуальних послуг на території клієнта (готель, сауна, квартира і т.д.) повії за попередньою вказівкою оператора виїжджають на замовлення, після чого зобов`язані передати отримані кошти за надання послуг до салону, де в свою чергу вказані грошові кошти розподілялися між повіями, операторами ОСОБА_2 , особою _3, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, особою _4 та організаторами вказаної діяльності особою ОСОБА_5 та особою ОСОБА_5 , матеріали відносно яких виділено в окреме провадження.

Таким чином, ОСОБА_2 здійснила звідництво осіб для розпусти, з метою наживи, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.302 КК України.

В судовому засіданні підозрювана ОСОБА_2 повністю визнала свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення та про обставини їх скоєння розповіла так, як зазначено у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті. Пояснила, що точний час та дату не пам`ятає, приблизно наприкінці літа 2015 року дізналась від знайомої про можливість заробити кошти. Так, знайома розповіла їй про обов?язки, які вона буде виконувати та розмір винагороди, яку вона отримуватиме, зокрема пояснила, що вона буде консультувати клієнтів щодо програм масажу, які надаються у салоні, їх вартості, хто з дівчат в цей час перебуває на зміні, супроводження дівчат в телефонному режимі до місця зустрічі з клієнтом, якщо клієнт замовляв програму з виїздом до нього. Масаж дівчата здійснювали оголеними. В будь-якій програмі масаж закінчувався оргазмом клієнта. Всі оператори розташовувались у орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_6 . В її обов`язки, як оператора салону, входило відповідати на дзвінки клієнтів, які бажали отримати сексуальні послуги за грошову винагороду, роз`яснювати які саме послуги надаються та їх вартість, направлять клієнтів до місць салону, де знаходилися дівчата. По закінченню зміни вона їхала до салону по АДРЕСА_3 , який вона обслуговувала, де отримувала гроші в залежності від кількості направлених нею клієнтів та часу, який останні провели у салоні. Такою діяльністю вона займалася до моменту викриття їх діяльності правоохоронними органами у серпні 2017 року.

Обвинувачена ОСОБА_2 у скоєному щиросердно розкаялася, запевнила суд у не повторенні подібного, надала документи про своє працевлаштування у ТОВ «Іжак Ресторація». Просить суд суворо її не карати, врахувати що вона зробила для себе належні висновки та готова нести покарання за скоєне.

Обвинувачена, не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.2 ст.302 КК України, винною визнала себе повністю, щиро розкаялася.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні звідництва осіб для розпусти, з метою наживи, та кваліфікує її дії за ч.2 ст.302 КК України.

Призначаючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані, які характеризують її особу, те, що вона раніше не судима, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працює, де характеризується позитивно, не заміжня, осіб на утриманні не має.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.302 КК України.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно працює, позитивно характеризується, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку про те, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 можливе без ізоляції її від суспільства, а тому призначає покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Речові докази та судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження - не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 визнати винною за ч.2 ст.302 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії, з урахуванням положень ч.2 ст. 394 КПК України. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1