Справа №463/2683/19
Провадження №1-кс/463/1360/19
У Х В А Л А

08 квітня 2019 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Скаргу мотивує тим, що 22.03.2019 року він звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові із заявою від 11.03.2019 року про вчинення слідчими СВ Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.364-1, 365, 367 КК України. Станом на сьогоднішній день відсутні будь-які дані щодо внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Подана ним заява про вчинення кримінального правопорушення відповідає вимогам ч.5 ст.214 КПК України. Вважає, що такими діями уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові не виконала вимоги ст.214 КПК України, у зв`язку з чим змушений звернутися до слідчого судді із скаргою.

Скаржник в судове засідання не з`явився, подавши при цьому клопотання про розгляд скарги без його участі. Зважаючи на подане клопотання, розгляд скарги проведено без участі скаржника.
Слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду скарги. При цьому, скерував на електронну адресу суду письмові заперечення на скаргу. Вказує, що уповноваженими особами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові розглянуто заяву ОСОБА_3 від 22.03.2019 року щодо внесення відомостей про вчинення кримінальних правопорушень до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові встановлено, що заява не відповідає вимогам ст.214 КПК України, оскільки у такій відсутній виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень та покликається на ч.4 ст.216 КПК України, якою визначено перелік злочинів, які підслідні слідчим Державного бюро розслідувань. Враховуючи наведене, просить розглянути справу у його відсутності та відмовити у задоволенні скарги.
Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши та дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 22.03.2019 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові із заявою від 11.03.2019 року про вчинення кримінальних правопорушень, в якій просить внести відомості до ЄРДР за ст.ст.364-1, 365, 367 КК України, оскільки слідчими СВ Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області вчиняються злочини, у зв`язку з чим такими незаконними діями завдають потерпілому істотну шкоду, а саме: слідчі систематично закривають кримінальні провадження, де він є потерпілим без проведення реальних слідчих дій, не інформують скаржника про хід досудового розслідування, порушено розумні строки проведення до судового розслідування, крім цього, станом на 11.03.2019 року не проведено судово-медичної експертизи та не допитано свідків, заявлених у клопотанні скаржника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржена заявником, представником заявника, потерпілим або його представником.

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Відповідно до вимог ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

В той же час, згідно положень ст.214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості за заявою особи, якщо є фактичні дані, які вказують на наявність у діях особи ознак певного складу злочину, при цьому, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Зокрема, п.4 ч.5 ст.214 КПК України визначено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань слід внести короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З наведених положень вбачається, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення.

Таким чином, фактично вбачається, що скаржник не погоджується з процесуальними рішеннями, прийнятими посадовими особами СВ Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області. Незгода з процесуальними рішеннями чи рішеннями по розгляду заяви може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному КПК України, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки КПК України визначає інший порядок оскарження таких дій чи бездіяльності. Особою, яка подала скаргу, не представлено жодних доказів про оскарження дій чи бездіяльності посадових осіб СВ Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області за наслідками розгляду яких встановлено протиправність дій останніх, що було б підставою для прийняття процесуального рішення про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Будь-яких конкретних відомостей про вчинення слідчими СВ Яворівського ВП ГУ Національної поліції у Львівській області кримінальних правопорушень заявник не навів.
Крім цього, заява ОСОБА_3 не містить жодної інформації, яка б вказувала на наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.364-1 КК України «Зловживання повноваженнями службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми», ст.365 КК України «Перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу», ст.367 КК України «Службова недбалість».
Таким чином, дана заява не являється повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень передбачених ст.ст.364-1, 365, 367 КК України, у зв`язку з чим не породжує передбачені ч.1 ст.214 КПК України обов`язки слідчого, щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Крім цього, як вбачається з листа начальника Другого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові ОСОБА_5 від 25.03.2019 року, заяву ОСОБА_3 від 22.03.2019 року скеровано начальнику СУ ГУ Національної поліції у Львівській області для проведення службової перевірки.
Відповідно до ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Беручи до уваги наведене вище та у зв`язку з тим, що у заяві ОСОБА_3 відсутні відомості про фактичні обставини вчинення кримінальних правопорушень, які можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст.107, 214, 303-307, 372 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1