Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/5235/19
Провадження №1-кп/523/882/19
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

05.04.2019 року м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса обвинувальний акт разом із долученими до нього документами по матеріалам кримінального провадження №0001110 від 25.03.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України,

ВСТАНОВИВ:
25.03.2019 року близько 00.50 год., ОСОБА_4 перебував біля автостоянки «Іскра-5» по вул. Раздольна, 2 в м. Одесі, куди за допомогою мобільного додатку «Тачка» викликав таксі. За викликом до нього прибув автомобіль марки «Daewoo Nexia» темно-синього кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 вартістю 80000 гривень, під керуванням ОСОБА_5 .
В цей момент, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник конфлікт, в ході якого останній завдав декілька ударів ОСОБА_5 (від написання заяви в порядку ст.477 КПК України щодо спричинення йому тілесних ушкоджень потерпілий відмовився).
Після цього, у ОСОБА_4 виник умисел спрямований на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих мотивів, повернувся до автомобіля, сів на водійське сидіння, запустив двигун автомобіля за допомогою ключа, який був у замку запалювання, та почав переміщувати вказаний транспортний засіб у просторі керуючи ним.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінального правопорушення, та пояснив, що дійсно в березні місяці 2019 року вони з друзями відпочивали та вживали спиртні напої, потім викликали таксі. В ході руху у вищевказаному таксі, водій став вести себе некоректно, висловлювався нецензурною лайкою, у зв`язку із чим він вдарив його по обличчю. Виникла сварка, таксист вийшов з автомобілю, та побіг. В цей час, побачивши, що автомобіль відкритий, він сів за кермо та поїхав. Однак, проїхавши пару кілометрів, побачив патрульних та зупинився.

Разом з тим, обвинувачений зазначив, що в послідуючому спілкувався з потерпілим, останній претензій до нього не має. А також, даючи свої покази в судовому засіданні, обвинувачений вказав, що кається у скоєному, просив не призначати йому суворого покарання.

Так як, ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєння злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази, які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз?яснені учасникам розгляду справи, суд, з?ясувавши думку учасників процесу, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням характеризуючих матеріалів кримінального провадження.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.

Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії за ст.289 ч.1 КК України за ознаками незаконне заволодіння транспортним засобом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

До обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того при вирішенні питання стосовно призначення покарання обвинуваченому судом враховується думка потерпілого ОСОБА_5 , який в своїй письмовій заяві зазначив, що претензій матеріального та морального характеру не має, цивільний позов заявляти не буде, просив призначити обвинуваченому мінімальне покарання згідно санкції статті.

Окрім цього, при призначенні обвинуваченому покарання, до обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ,суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченим, щире каяття у вчиненні злочину і сприяння в його розкритті. Також враховується особа обвинуваченого, який є раніше не судимим, до кримінальної відповідальності притягується вперше, має місце реєстрації та місце проживання, є неодруженим, офіційно не працевлаштованим, позитивні характеристики за місцем мешкання.

В той же час, при призначенні покарання суд враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази матеріалів кримінального провадження, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , його вік, стан здоров`я, сімейний стан, обставини скоєного кримінального правопорушення, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, з можливим призначенням йому виду покарання, передбаченого санкцією ст.289 ч.1 КК України, у виді штрафу.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, та цілком достатньою для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.

Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно обвинувального акту експертизи у кримінальному провадженні не проводились, витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 370, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави.

Речовий доказ по матеріалам кримінального провадження відповідно до постанови про визнання і приєднання до провадження речових доказів від 26.03.2019 року - автомобіль марки Daewoo Nexia темно-синього кольору з д/н НОМЕР_1 (номер кузова № НОМЕР_2 ) - вважати повернутим за належністю потерпілому під зберігальну розписку.
Речові докази по матеріалам кримінального провадження відповідно до постанови про визнання і приєднання до провадження речових доказів від 26.03.2019 року мікрооб`єкти з сидіння водія (EXP0304522), 3 сліди пальців рук (7185582), 6 змивів (паперові конверти) знищити.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1