Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/540/18-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2019 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 10.01.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах кримінального провадження відсутній, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2018 року, об 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік кафе-бару «У Бутля», який розташований по вул.Довженка в смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, безпричинно, умисно, наніс ОСОБА_5 , один удар кулаком правої руки стиснутої у кулак в область обличчя, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 , тілесні ушкодження, у вигляді: рани нижньої губи та підборіддя зліва; відкритого перелому нижньої щелепи в ділянці 1, 2 зубів на нижній щелепі справа; перелому суглобових відростків з обох сторін; повного вивиху 1, 2 зубів на верхній щелепі зліва та неповний вивих 1го зуба на верхній щелепі справа, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але такі, що спричинили тривалий розлад здоров`я та відповідно до висновку експерта № 34 від 27.03.2018 року, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.122 КК України визнав повністю. Та надав суду показання, підтвердивши те, що він дійсно 08 січня 2018 року, об 01 годині 30 хвилин перебуваючи неподалік кафе-бару «У Бутля», який розташований по вул.Довженка в смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, безпричинно, наніс ОСОБА_5 , один удар кулаком правої руки стиснутої у кулак в область обличчя, від якого останній втративши свідомість впав на землю. Жалкує про те що сталося. Будь-якого конфлікту з потерпілим у нього не було. Чому так вчинив пояснити не може. Просить вибачення у потерпілого. У вчиненому щиро кається. Заявлений до нього цивільний позов визнає в частині стягнення з нього матеріальної шкоди, завданої його протиправними діями повністю, стосовно стягнення моральної шкоди визнає частково, оскільки вважає розмір моральної шкоди завищеним і неспіврозмірним із завданою матеріальною шкодою.

Потерпілий ОСОБА_5 , у судовому засіданні надав суду показання підтвердивши обставини нанесення йому тілесних ушкодженнь ОСОБА_3 , 08.01.2018 року, об 01.30 годині, неподалік кафе-бару «У Бутля», який розташований по вул.Довженка в смт.Нові Білокоровичі Олевського району Житомирської області, що викладені у обвинувальному акті. Стверджуючи те, що ОСОБА_3 , наніс один удар кулаком правої руки стиснутої у кулак в область його обличчя, від якого він втратив свідомість та впав на землю. Більше нічого не пам`ятає. Будь-якого конфлікту з обвинуваченим у нього не було, вони навіть не спілкувалися. Від нанесених тілесних ушкоджень він вимушений був лікуватися і поніс витрати на придбання ліків у розмірі 5460.69 грн. Заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити поданий позов до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення у повному обсязі. Просить обрати до ОСОБА_3 , суровий вид та міру кримінального покарання.

З`ясовуючи обставини вчиненого ОСОБА_3 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, судом також було досліджено інші матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , (характеристику надану з місця проживання, вимогу на судимість, довідки щодо стану здоров`я, місця реєстрації).

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , і потерпілого ОСОБА_5 , надані під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі обвинуваченим своєї винності у висунутому обвинуваченні та отримання потерпілим тілесних ушкоджень, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого, потерпілого, та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, вчинене проти життя та здоров`я особи, що виразилося в умисному нанесенні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже, обираючи вид і міру кримінального покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує те, що ОСОБА_3 , вперше притягається до кримінальної відповідальності за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, позитивну характеристику по місцю проживання, і з врахуванням вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: щире каяття та визнання своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні обвинуваченим, а також разом із конкретними обставинами справи, що наведено вище, відсутністю обтяжуючих обставин, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як обвинувачений не є суспільно-небезпечною особою, а це істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винного, думки потерпілого і процесуального прокурора щодо застосування до обвинуваченого кримінального покарання, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_3 , ст.75 КК України і на підставі викладеного обрання йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на певний строк, в межах санкції частини статті, за якою він притягається до кримінальної відповідальності та на підставі ст.75 КК України звільнення ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк і поклавши на нього передбачені ч.1 п.п.1, 2, ч.2 п.2 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є необхідною і цілком достатньою для ОСОБА_3 , його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

По кримінальному провадженню заявлено цивільний позов ОСОБА_5 , у порядку ст.128 КПК України до ОСОБА_3 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди заподіяної кримінальним правопорушенням, який просить суд стягнути з обвинуваченого на його користь понесену внаслідок протиправних дій обвинуваченого матеріальну шкоду в сумі 5460.69 грн., та моральну шкоду в сумі 100 000.00 грн.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу.

Так, внаслідок протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_3 , завдано шкоди здоров`ю потерпілого ОСОБА_5 . Однак при дослідженні фіксальних чеків наданих до суду потерпілим на загальну суму 4320.30 грн., (а.с.23-26), та проїздних документів на загальну суму 1140.38 грн., (а.с.27-35), судом, у судовому засіданні було встановлено, що частина із них проїздних документів бралася в один день, час та у одному напрямку, зокрема: три квитки, (а.с.27) 05.02.2018 року, два квитки (а.с.28) 22.02.2018 року, два квитки (а.с.29) 08.02.2018 року та інші фіксальнф чеки (а.с.31-35), не підтверджені позивачем належними доказами і не надані до суду стосовно необхідності таких поїздок та підтвердження того, що ці поїздки були пов`язані із лікуванням, у період перебування як на стаціонарному лікуванні (з 09.01.2018 по 30.01.2018 року, а.с.17), так і продовження подальшого лікування, якщо таке було призначено. За таких обставин суд дані докази не бере до уваги, оскільки вони не відповідають дійсності та визнаються судом не належними і недопустимими. Протилежного у судовому засіданні потерпілим не спростовано і не доведено їх належність, а вказано лише те, що «це проїздні документи батьків потерпілого». Таким чином, сума матеріальної шкоди, що підлягає відшкодуванню, і яку було понесено фактично потерпілим для закупівлі ліків під час його лікування становить 4320.30 грн., що підтверджується фіксальними чеками (а.с.23-26). Внаслідок чого, у обвинуваченого, в силу статті 1195 ЦК України виникає обов`язок відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду.

Приписами частини 1 статті 1195 ЦК України визначено, що фізична особа, яка завдала шкоду ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому витрати на придбання ліків.

Вирішуючи питання відносно стягнення із обвинуваченого ОСОБА_3 , завданої його протиправними, злочинними діями потерпілому ОСОБА_5 , моральної шкоди, суд вважає що діями ОСОБА_3 , завдано ОСОБА_5 , моральної (немайнової) шкоди, яка виразилась в перенесені останнім психічних та фізичних страждань. Враховуючи характер і тривалість страждань ОСОБА_5 , стан його здоров`я, наслідки, істотність вимушених змін в його життєвих стосунках, розмір моральної шкоди яку просить стягнути з обвинуваченого, суд з врахуванням всіх обставин у їх сукупності та матеріального положення ОСОБА_3 , співрозмірність нанесеної моральної шкоди, причини її виникнення та завдання, вважає, що позов ОСОБА_5 , підлягає до задоволення частково, в сумі 20 000.00 грн., з врахуванням доведеності розміру спричиненої моральної шкоди.

Відповідно до положень ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Статтею 1167 ЦК України встановлено підстави відповідальності за завдану моральну шкоду і зазначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовуються особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно до ст.1177 ЦК України слідує, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 81 ЦПК України крім того покладено обов`язок доказування і подання доказів сторонами. Із зазначеної статті слідує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо стягнення з обвинуваченого судових витрат (ст.133 ЦПК), слід зазначити, що у відповідності до ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач.

Так позивачем ОСОБА_5 , не додано до поданого позову договору про надання адвокатських послуг та акту (додатку) виконаних робіт до договору про надання адвокатських послуг, згідно до якого позивачем пронесено витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, в розмірі 1000.00 грн. Копія ж квитанції до прибуткового касового ордеру № 21 від 18.11.2018 року, яку надано позивачем у підготовчому судовому засіданні не є належним доказом, оскільки до суду подаються оригінали документів, або їх копії, що оформлені належним чином.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи до обвинуваченого не обиралися.

На підставі наведеного та керуючись ст.8, 21, 55, 59, 63, 129 Конституції України, ст.ст.61, 62, 95, 120, 127-129, 179, 314-318, 337, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50-52, 63, 65-67, 75, 76, ч.1 ст.122 КК України, ст.ст. 16, 22, 23, 1167, 1177, 1195 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому за ч.1 ст.122 КК України покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з випробуванням із встановленням йому одного року шести місяців іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов задовольнити частково стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах кримінального провадження відсутній, ( АДРЕСА_2 ), не працюючого, на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , ( АДРЕСА_3 ) 4320 (чотири тисячі триста двадцять) грн., 30 коп., завданої матеріальної шкоди та 20 000 (двадцять тисяч) грн., 00 коп., завданої моральної шкоди, а всього на загальну суму 24 320 (двадцять чотири тисячі триста двадцять) грн., 30 коп. В решті позову відмовити за безпідставністю.

Матеріали кримінального провадження № 0000016 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/540/18-к.

До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскарженим до Житомирського апеляційного суду, через Олевський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1