Провадження № 1-кп/537/127/2019
Справа № 534/467/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2019 р.Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
представника обвинуваченого ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілого ОСОБА_8 ,
представник потерпілого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області кримінальне провадження №0001303 від 01 грудня 2018року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ, Полтавської області, громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-04.02.2019року Комсомольським міським судом Полтавської області за ст..125 ч.2 КК України із застосуванням ст.100КК України у виді громадських робіт строком на 50годин.;
у вчиненні злочинів передбачених ст.186 ч.1, ст.189 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Суд визнав доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочини за наступних обставинах.

Епізод №1
30.11.2018 близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_5 , прибув до прилеглої території Вищого професійного гірничо-будівельного училища, що розташоване за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Строни, 21, де зустрів ОСОБА_10 .

Знаходячись за вказаною адресою, у ОСОБА_5 та ОСОБА_10 виникла суперечка, яка переросла у бійку, по завершенню якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння мобільним телефоном марки «Huaweiу 5 2018 DRA-L21 DualSimBlue», що належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 з корисливих мотивів і мети, усвідомлюючи протиправність своїх дій, а також те, що за його діями спостерігає потерпілий, шляхом вільного доступу взяв з рук ОСОБА_10 зазначений мобільний телефон, після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув та викраденим телефоном розпорядився на власний розсуд, спричинивши тим самим ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 3000 гривень.

Епізод №2
В період часу 30.11.2018 по 05.12.2018 ОСОБА_5 з метою отримання грошових коштів систематично, через телефонні дзвінки, через соціальну мережу, та під час особистого спілкування незаконно вимагав з ОСОБА_8 передачу йому грошових коштів у сумі 1 000 грн. При цьому ОСОБА_5 усно висловлював ОСОБА_8 погрози у нанесенні тілесних ушкоджень, які останній сприймав як реальні.

Крім того, 05.12.2018 близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , прибув до території Вищого професійного гірничо-будівельного училища № 15, що розташоване за адресою: Полтавська область, м. Горішні Плавні, вул. Космонавтів, 10, де в цей час знаходився ОСОБА_8 .

Знаходячись за вказаною адресою ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів та мети, діючи умисно, повторно, примушуючи ОСОБА_8 передати йому грошові кошти наніс останньому декілька ударів кулаком правої руки в область лівої скули, один удар кулаком правої руки та щонайменше два удари коліном правої ноги по носу ОСОБА_8 , після чого подовжуючи свої злочинні дії , ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_8 головою об металеву трубу та наніс удар кулаком лівої руки в область правого ока потерпілого та щонайменше два удари кулаком правої руки в область лівого виска ОСОБА_8 , спричинивши тим самим останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми лівого ока, рани верхньої повіки лівого ока, забою носа, які відповідно до висновку експерта № 931 від 17.12.2018 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після чого ОСОБА_5 надав ОСОБА_8 20 хвилин для виконання своєї вимоги передачі грошових коштів, при цьому усно, погрожуючи застосувати надалі насильство над ним.

Однак, грошових коштів ОСОБА_5 від ОСОБА_11 так і не отримав.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого, та пояснив, що дійсно вчинив дані злочини.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів при обставинах, викладених в обвинувальному акті , та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений , правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз*яснивши їм положення ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченого ст.349 КПК України , суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюють ся та розглянути акт у спрощеному провадженні.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його вина у вчиненні встановлених судом злочинів повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.
Обвинувачений ОСОБА_5 вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позицій.
Приймаючи до уваги пояснення обвинуваченого, оцінюючи всі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує:
- за ст. 186 ч.1 КК України / епізод 1/ як відкрите викрадення чужого майна;
- за ст.189 ч.3 КК України/епізод №2/ вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого повторно, поєднаного з насильством, небезпечним для здоров*я особи.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння, вчиненого обвинуваченим, всі обставини по справі в їх сукупності, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочинів, вину визнав повністю, вчинення злочину неповнолітнім і визнає ці обставини пом`якшуючими покарання.
Обставиною, що обтяжуює покарання, згідно ст. 67 КК України , судом не встановлено .
З урахуванням усіх обставин у справі, характеризуючих даних про особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, вину визнав повністю, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути відповідним скоєному, тобто необхідним і достатнім для виправлення особи, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі з застосуванням ст. 104КК України.
Призначення такого покарання відповідає принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
У рішенні від 09 червня 2005 року у справі «Бакланов проти Росії» та в рішенні від 24 березня 2005 року «Фрізен проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи, вказав Європейський суд у рішенні від 16 жовтня 2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії».
Відповідно ч.5 ст.128 КПК України встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ст.60, ст. 61 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, що не суперечить положенням ч.3 ст.349 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно із ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є: витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує зокрема те, що обвинувачений раніше судимий, не працює , має постійне місце проживання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, висновок Комсомольського РС КМВ з питань пробації, перебуває на обліку у лікаря психіатра, думку потерпілої та її представника,які прохають суд призначити покарання не пов*язане з позбавленням волі, шкода відшкодована , ставлення обвинуваченого до вчиненого,який в судовому засіданні прохав вибачення у потерпілого ОСОБА_8 і суд приходить до переконання про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства, з застосуванням ст.104 КК України. Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити .
Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді - особистого зобов*язання.
Речові докази по справі, відповідно до вимог ст.100КПК України,а саме :

-мобільний телефон Samsung золотистого кольору імеі: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 ,

-мобільний телефон марки DODGEE білого кольору імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки HUAWEIY 5, імеі: НОМЕР_5 , імеі 2: НОМЕР_6 залишити власникам.
- СД-диск Verbatim DVD-R, 4,7 Gb, 16x, 120 min залишити в матеріалах справи.

Керуючись ст. ст. 373,374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання:
- за ст. 186 ч.1 КК України /епізод № 1/ у виді позбавлення волі строком на 2/два/ роки;
за ст. 189 ч.3 КК України /епізод № 2/ у виді 5 /п*яти/ років позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 /п*ять / років.
Відповідно ст.ст. 75,104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши 2/ два / роки іспитового строку.

Згідно ст. 76, 104 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили обрати особисте зобов*язання, поклавши на нього обов*язки не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Цивільний позов ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_8 608 /шістсот вісім/ грн.00 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 3000 /три тисячі/ грн..00коп в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Речові докази по справі, відповідно до вимог ст.100КПК України, а саме:

-мобільний телефон Samsung золотистого кольору імеі: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 ,

-мобільний телефон марки DODGEE білого кольору імеі 1: НОМЕР_3 , імеі 2: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки HUAWEIY 5, імеі: НОМЕР_5 , імеі 2: НОМЕР_6 залишити власникам.
Речові докази по справі, відповідно до вимог ст.100КПК України, а саме - СД-диск Verbatim DVD-R, 4,7 Gb, 16x, 120 min залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції
Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченим, їх законним представникам, захисникам, направити потерпілій в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя: ОСОБА_1