Справа № 204/4728/15-к
Провадження № 1-кп/204/13/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2019 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого: судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2
розглянувши у судовому засіданні у приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження № 0003633 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представника потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищезазначене кримінальне провадження.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 заявив клопотання про звільнення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень. передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності. В обґрунтування клопотання вказав, що на розгляді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України, в якому зазначена дата скоєння кримінального правопорушення 09 серпня 2013 року. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за оголошеним 14 вересня 2018 року прокурором обвинувальним актом, який в письмовій виді після 06 червня 2018 року обвинуваченим не був вручений, свою вину не визнали. На цей час в судовому розгляді допитані всі заявлені стороною обвинувачення свідки. На час розгляду даного клопотання минуло більше п`яти з половиною років і відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України строк притягнення до кримінальної відповідальності закінчився. Згідно письмового доказу сторони обвинувачення відповідної довідки ОСОБА_12 та ОСОБА_13 після 09 серпня 2013 року інших кримінальних правопорушень не вчиняли. Стосовно постанови слідчого про оголошення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у розшук слід зазначити наступне. Оголошення у розшук підозрюваних, яким не вручено повідомлення про підозру, не свідчить про ухилення останніх від слідства. Так, 15 липня 2014 року слідчий склав повідомлення про підозру щодо ОСОБА_12 (т. 2 а.с. 157-162). Даних про те, що текст означеного повідомлення про підозру направлявся поштою або електронною поштою на адресу місця проживання або місця роботи ОСОБА_12 відсутні. Також відсутні дані про вручення письмового повідомлення про підозру родичам останніх за місцем проживання або співробітникам за місцем роботи. 04 серпня 2014 року слідчий склав повідомлення про підозру щодо ОСОБА_13 . Даних про те, що текст означеного повідомлення про підозру направлявся поштою або електронною поштою на адресу місця проживання або місця роботи ОСОБА_13 відсутні. Також, відсутні дані про вручення письмового повідомлення про підозру родичам останніх за місцем проживання або співробтниками за місцем роботи. Слідчому було відоме підприємство, де працювали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та адреса, за якою фактично це підприємство знаходиться, про що свідчить клопотання слідчого про проведення обшуку в офісі ТОВ «Спецбудпостачання», директором якого є ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 123-125) і ухвала слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2014 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого (т.2 а.с. 127). Про це також свідчить і повторне клопотання слідчого про проведення обшуку в офісі ТОВ «Спецбудпостачання», директором якого є ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с. 177-179) і ухвала слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2014 року про відмову у задоволенні клопотання слідчого (т.2 а.с. 181-182). Місцезнаходження офісу ТОВ «Спецбудпостачання» також підтверджується копією договору № 151 оренди офісу від 02 серпня 2013 року з додатками. Допитані свідки обвинувачення ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , кожен окремо, в судовому засіданні пояснили, що вони станом на 2014 рік працювали на підприємстві ТОВ «Спецбудпостачання», директором якого був ОСОБА_12 а його заступником ОСОБА_17 . Зокрема, в 2014 році означених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вони бачили в робочі дні щоденно у зв`язку із тим, що директор ОСОБА_12 щоденно проводив службові наради, учасниками яких були всі працівники підприємства. При цьому співробітники міліції в цей період в офіс підприємства, який знаходився за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 7, офіс 609, не прибували. Обставина роботи директором ТОВ «Спецбудпостачання» з 2011 року ОСОБА_12 , а заступником директора цього підприємства є ОСОБА_12 підтверджується наказом ТОВ «Спецбудпостачання» від 21 березня 2011 року, а те, що на цьому підприємстві працюють: ОСОБА_14 з 13 лютого 2013 року, ОСОБА_15 з 06 серпня 2012 року, ОСОБА_16 з 01 серпня 2013 року підтверджується довідкою ТОВ «Спецбудпостачання» від 01 березня 2019 року. Також, наявними та поданими письмовими доказами документами ТОВ «Спецбудпостачання» за період з червня 2014 року до листопада 2014 року, а саме копіями податкових накладних, копіями розрахунку коригування, копіями звіту про обсяг отпового товарообороту з квитанціями, копіями фінансового звіту суб`єкта малого підприємства, копіями накладних, копіями наказів, копіями табелю обліку використовування робочого часу, копіями відомостей на виплату грошей, копіями касових ордерів, підписаними ОСОБА_12 та ОСОБА_13 підтверджується те, що період з червня 2014 року до листопада 2014 року ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебували в офісу підприємства, який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, офіс 609, в робочі дні щоденно в зв`язку із забезпеченням поточної діяльності підприємства. Наказом ТОВ «Спецбудпостачання» № 14/1 від 15 січня 2014 року та копіями рахунків ПРАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 підтверджується те, що в 2014 році ОСОБА_12 користувався одним і тим же телефонним номером, яким користується до теперішнього часу, зокрема, для отримання судових SMS повідомлень. Також, слід прийняти до уваги і той факт, що ОСОБА_12 офіційно проходив навчання, а 03 жовтня 2014 року у відповідних органах МВС України здав екзамени та отримав право керування мотоциклом із видачею 03 жовтня 2014 року відповідного державного документу посвідчення водія, що підтверджується копіями посвідчення, медичної картки, екзаменаційної картки та ім`я водія ОСОБА_12 . Крім того, в період серпня-жовтня 2014 року ОСОБА_12 неодноразово оскаржував до прокуратури м. Дніпропетровська процесуальні рішення слідчого за іншими кримінальним провадженням та отримав надіслані на його домашню адресу письмові відповіді прокурора від 03 вересня 2014 року та від 08 жовтня 2014 року. Наведені докази свідчать про те, що ОСОБА_13 та ОСОБА_12 в період з червня 2014 року до листопада 2014 року з огляду на положення ч. 2 ст. 49 КК України не ухилялися від слідства, це клопотання підлягає задоволенню, а постанова слідчого від 13 вересня 2014 року про оголошення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у розшук (т.3 а.с. 25-27), яка містить інформацію як про місце проживання так і про місце роботи ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , не може бути взята до уваги при задоволенні цього клопотання.

Обвинувачені ОСОБА_13 та ОСОБА_12 підтримали клопотання захисника та просили його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечує проти заявленого клопотання, оскільки обвинувачені оголошувалися в розшук, таким чином обвинувачені ухилялися від слідства, а тому дане кримінальне провадження не може бути закрито на підставі ст. 49 КК України.
Потерплий ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання. Суду пояснив, що обвинувачені не оскаржували постанову про оголошення їх у розшук, а їх захисник використовує лазівку в КПК, для уникнення обвинуваченими кримінальної відповідальності. Надані адвокатом видаткові накладні усі в електронному вигляді та невідомо ким завірені. Оригінальність підпису ОСОБА_12 не підтверджена. Це можна зробити й переховуючись. Зокрема даних, що ОСОБА_13 не переховувався взагалі не надано. Крім того, вони, якщо розкаялися, повинні компенсувати моральну шкоду, але цього не зробили. Злочинці мають нести відповідальність. Крім того, в обвинувальному акті невірно зазначена кваліфікація дій обвинувачених. В правоохоронних органах розглядаються інші статті кримінального правопорушення, які вчинили обвинувачені.
Представник ОСОБА_6 захисник ОСОБА_10 заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_11 , оскільки дане кримінальне провадження триває майже шість рокі, але тільки зараз почали оскаржувати розшук та головне, обвинувачені не визнали та не усвідомили свою провину.
Потерпіла ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки обвинувачені не з`являлися в судове засідання, оскільки дуже часто хворіли. Також й при розгляді справи іншим суддею. Відносно ОСОБА_13 відсутні докази, що він не переховувався. Податкова звітність не може свідчити, що ОСОБА_12 був на роботі. Касову книгу веде бухгалтер. Табеля заповнені «на одному диханні». При цьому відсутні лікарняні. Табель теж не відповідає дійсності, оскільки навіть згідно з ними, ОСОБА_12 не ходив у відпустки. Крім того, права на керування транспортним засобом він отримав коли був на роботі. Переписка з прокуратурою не свідчить, що вони не скривалися. Те, що відповідь з прокуратури отримали по пошті не може свідчити, що вони не ухилялися від слідства. В січні ОСОБА_12 видав чотири накази, чого не може бути, оскільки у січні одні свята. Стверджує, що обвинувачені були у розшуку та переховувалися від слідства.
Представник ОСОБА_7 захисник ОСОБА_9 заперечує проти заявленого клопотання, оскільки ст. 49 КК України передбачає ряд умов. Постанова про розшук від 15.10.2014 року, а усі надані документи складені раніше. Строк давності в даному випадку 15 років.
Потерпілий ОСОБА_8 проти задоволеного клопотання заперечує, підтримує думку прокурора.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_11 є таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
ОСОБА_12 , 09.08.2013 року близько 19.00 години з метою повернення будівельного риштування ТОВ «Спецбудпостачання», що знаходилось в оренді у ОСОБА_6 , на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_13 , прибули до території домоволодіння за вищевказаною адресою.
Маючи на меті повернення будівельного риштування ТОВ «Спецбудпостачання», що знаходилось на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 виник умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме на територію домоволодіння, що складається з огороженої земельної ділянки та будинку АДРЕСА_2 , яке належить на праві спільної сумісної власності відповідно до ст. 60 СК України подружжю ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 , усвідомлюючи, що не вправі проникати до житла чи іншого володіння особи, умисно зайшов через хвіртку на територію домоволодіння за вищевказаною адресою, проникнувши на його територію, тим самим порушив норми ст. 30 Конституції України, ст. 12 Загальної декларації прав людини, ст. 17 Міжнародного пакту про громадські та політичні права, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тобто незаконно проник до іншого володіння особи, порушивши недоторканість житла подружжя ОСОБА_18 .
В ході демонтажу будівельного риштування, на територію домоволодіння за вищевказаною адресою з приміщення будинку вийшли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . В подальшому, на території домоволодіння за вищевказаною адресою, між ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та потерпілими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник конфлікт з приводу повернення орендованого будівельного риштування, в ході якого у ОСОБА_12 та ОСОБА_13 раптово виник умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, та вони вступили в попередню змову між собою.
З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ОСОБА_12 , знаходячись поблизу потерпілої ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок та нормальний відпочинок громадян, наніс останній не менше восьми ударів руками стисненими в кулак в область тулубу та кінцівок, а також голови, заподіявши тим самим останній згідно висновку судово-медичної експертизи № 1920е від 04.06.2014 року тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно- мозкової травми, струсу головного мозку, підшкірної гематоми тім`яної області голови ліворуч, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не більше як три тижні (21 дні); синців по долонній поверхні лівої кісті в проекції 1-ї п`ясної кістки, по тиловій поверхні правої кисті в проекції голівки 3 п`ясної кістки, по задній поверхні обох перепліч у нижній третині, по задній поверхні правого плеча у нижній третині, в проекції верхньо-середнього квадрату правої молочної залози, по зовнішній поверхні правого гомілково-ступневого суглобу з переходом на тильну поверхню стопи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
В ході нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 потерпілий ОСОБА_7 , до них з метою припинити нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, наблизився ОСОБА_6 , при цьому ОСОБА_12 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, наніс декілька ударів руками стисненими в кулак по обличчю потерпілому ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження. В результаті ударів, з потерпілого ОСОБА_6 на ґрунт впали окуляри, при цьому ОСОБА_12 не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, став топтати ногами, внаслідок чого пошкодив вищевказані окуляри, привівши у непридатний для цільового використання стан та заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1 грн. згідно товарознавчої експертизи № 1354-15 від 25.03.2015 року.
В подальшому, ОСОБА_12 , не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалась особливою зухвалістю, наблизившись до належного потерпілому ОСОБА_6 автомобіля «Ford Transit», державний номерний знак НОМЕР_6 , що знаходився на території домоволодіння за вищевказаною адресою, та з використанням невстановленого в ході досудового розслідування елементу будівельного риштування, наніс декілька ударів по вищевказаному мікроавтобусу, внаслідок чого пошкодив його, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 3531 грн. 29 коп. згідно автотоварознавчої експертизи № 2451-14 від 12.08.2014 року.
В ході спричинення ОСОБА_12 пошкоджень мікроавтобуса, до нього наблизився потерпілий ОСОБА_6 , а також на територію домоволодіння за вищевказаною адресою зайшов потерпілий ОСОБА_8 , та в подальшому вони зробили зауваження ОСОБА_12 з приводу протиправних дій, на які останній не відреагував. В цей час ОСОБА_13 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, швидко наблизився до потерпілого ОСОБА_8 з боку спини, та штовхнув останнього. Від поштовху ОСОБА_13 потерпілий ОСОБА_8 впав, отримавши при цьому згідно висновку судово-медичної експертизи № 1909е від 03.06.2014 року тілесні ушкодження у вигляді: ділянки лінійної форми на задній поверхні правого передпліччя у верхній третині, що є наслідком загоєння садна, та ділянки на передній поверхні правого передпліччя у верхній третині, що є наслідком загоєння синця, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. На зауваження потерпілого ОСОБА_8 з приводу протиправних дій, ОСОБА_13 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, став виражатись в адресу потерпілого ОСОБА_8 грубою нецензурною лайкою, на зауваження припинити свої дії, ОСОБА_13 не реагував.
В подальшому, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 не зупиняючись на досягнутому, продовжючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, наблизились до потерпілого ОСОБА_6 , та виражаючись брутальною нецензурною лайкою, а ОСОБА_12 погрожуючи фізичною розправою, стали наносити удари руками стисненими в кулак по голові, тулубу та кінцівках, нанісши в сукупності не менше 10 ударів по голові, тулубу та кінцівках ОСОБА_6 , та заподіявши тим самим останньому згідно висновку судово-медичної експертизи № 1921е від 04.06.2014 року тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, крововиливу та саме в проекції верхньої та нижньої губи, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, як таких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6 діб, але не меншє як три тижні (21 день).; забою та синця грудної клітини ліворуч (між середньо-ключинною та середньо-паховою лініями), синців по задній поверхні лівого плеча у верхній третині, по задній поверхні плеча у середній третині, по передньо-внутрішній поверхні лівого стегна у середній третині, по зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, по передньо-зовнішній поверхні правої гомілки у нижній третині, саден по задній поверхні лівого плеча у нижній третині, по задній поверхні лівого передпліччя у верхній третині, по передній поверхні правого передпліччя у верхній та нижній третинах, по підошовій поверхні лівої стопи в проекції 1-ї плюснової кістки у середній третині, по поверхні правої гомілки у нижній третині на тлі синців, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.
Після вчинення вищезазначених дій, ОСОБА_12 , залишаючи територію домоволодіння за вищевказаною адресою, не зупиняючись на досягнутому, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, наблизився до хвіртки домоволодіння та з прикладенням сили декілька разів відчинив її, ударивши при цьому об бордюр, внаслідок чого пошкодив зварні шви хвіртки, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 288 грн. 67 коп., згідно комісійної будівельно-технічної експертизи № 1192-14 від 17.10.2014 року.
Таким чином, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , вчиняючи кримінальне правопорушення з особливою зухвалістю, у групі осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушили громадський порядок, а також нормальний відпочинок громадян, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 3820 грн. 96 коп.
Умисні дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що виразилися у порушенні недоторканості житла, кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 162 КК України.
Умисні дії ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , що виразилися у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненому групою осіб, кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 296 КК України.
Відповідно ч. 4 до ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом: у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках передбачених КК України, здійснюється виключно судом.
На виконання вимог ст. 285 КПК України, ОСОБА_13 та ОСОБА_12 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності і право заперечувати про закриття кримінального провадження з цієї підстави.
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, що віднесені до злочинів невеликої та середньої тяжкості, згідно ст. 12 КК України, а тому строк давності, відповідно до п.2 та п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України встановлено три та п`ять років.
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України, які вони вчинили 09.08.2013 року, а тому відповідно до ст. 49 КК України обчислення строку давності починається з дня вчинення злочину, а саме 09.08.2013 року.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_12 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою адресно довідкового підрозділу ГУМВС України в Дніпропетровській область (а.с. 140 т.2 кримінального провадження). Також, даний факт підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_20 від 17.02.2014 року, які пояснили, що у кв. АДРЕСА_4 проживає ОСОБА_12 , який їм невідомий. Скарг від сусідів на мешканців кв. АДРЕСА_5 не надходило (а.с. 149-152, 153-156 т.2 кримінального провадження).
ОСОБА_13 проживає за адресою: АДРЕСА_6 , що підтверджується довідкою адресно довідкового підрозділу ГУМВС України в Дніпропетровській область (а.с. 217 т.2 кримінального провадження). Також, даний факт підтверджується протоколами допиту свідків ОСОБА_21 від 17.02.2014 року, яка пояснила, що ОСОБА_13 проживає в квартирі АДРЕСА_7 зі своїми батьками ОСОБА_22 та ОСОБА_23 з часу побудування будинку. ОСОБА_13 за місцем проживання веде нормальний образ життя, спиртними напоями не зловживає, наркотичні засоби не вживає. З сусідами підтримує сусідські відносини. Місце роботи його їй не відомо (а.с. 226-229 т.2 кримінального провадження).
З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що на ім`я ОСОБА_12 була виписана повістка про виклик до слідчого о 10 год. 00 хвл. 06.08.2014 року, яку він не отримав, а згідно рапорта старшого слідчого СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_24 від 14.08.2014 року, ним 14.08.2014 року був здійснений виїзд за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 з метою вручення повістки про прибуття на 10.00 год. 06.08.2014 року для вручення йому письмового повідомлення про підозру, а також для проведення допиту. В ході виїзду вручити вказану повістку не надалось можливим через відсутність мешканців квартири вдома (а.с. 213-214 т. 2 кримінального провадження).
На ім`я ОСОБА_12 була виписана повістка про виклик до слідчого о 12 год. 00 хвл. 06.08.2014 року, яку він не отримав, а згідно рапорта старшого слідчого СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_24 від 06.08.2014 року, ним 04.08.2014 року був здійснений виїзд за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_6 з метою вручення повістки про прибуття на 12.00 06.08.2014 року для вручення йому письмового повідомлення про підозру, а також для проведення допиту. В ході виїзду вручити вказану повістку не надалось можливим через відсутність мешканців квартири вдома (а.с. 239 т.2 кримінального провадження).
Аналогічний рапорт був складений старшим слідчим СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_24 від 18.08.2014 року (а.с. 240 т.2 кримінального провадження).
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2014 року доручено оперативним працівникам Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області здійснити на 10 год. 01.09.2014 року привід ОСОБА_12 (а.с. 248 т.2 кримінального провадження).
Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2014 року доручено оперативним працівникам Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області здійснити на 11 год. 01.09.2014 року привід ОСОБА_13 (а.с. 253 т.2 кримінального провадження).
Згідно рапорта ДІМ СДІМ Красногвардійського РВ лейтенанта міліції ОСОБА_25 від 08.09.2014 року, в ході виконання матеріалу ним здійснювався неодноразовий вихід за адресою: АДРЕСА_3 , але двері даного домоволодіння ніхто не відкрив. Встановити місцезнаходження ОСОБА_12 не вдалось можливим (а.с.16 т. 3 кримінального провадження).
Згідно пояснення ОСОБА_26 від 02.09.2014 року, яка проживає АДРЕСА_8 , вона знає ОСОБА_12 який проживає у кв. АДРЕСА_4 , але бачила його приблизно два місяці тому. Згідно пояснень ОСОБА_27 від 02.09.2014 року, яка проживає у квартирі АДРЕСА_9 , яка також пояснила, що вона знає ОСОБА_12 який проживає у кв. АДРЕСА_4 . Останній раз його бачила давно, але на вихідних 30.08.2014 року бачила його автомобіль (а.с. 19-20 т. 3 кримінального провадження).
Згідно рапорта ДІМ СДІМ Красногвардійського РВ лейтенанта міліції ОСОБА_25 від 17.09.2014 року, в ході виконання матеріалу ним здійснювався неодноразовий вихід за адресою: АДРЕСА_6 для організації виконання приводу ОСОБА_12 , але встановити місцезнаходження ОСОБА_12 не вдалось можливим, двері даного домоволодіння ніхто не відкривав (а.с.21 т. 3 кримінального провадження).
З пояснень свідків ОСОБА_28 ОСОБА_29 та ОСОБА_30 від 23.10.2014 року вбачається, що ОСОБА_12 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , але вони його останнім часом не бачили (а.с. 62-64 т. 3 кримінального провадження).
Згідно рапорта ДМ СДІМ Красногвардійського РВ лейтенанта міліції ОСОБА_31 , ним був здійснений виїзд за місцем проживання ОСОБА_13 та ОСОБА_12 . За інформацією отриманою від сусідів встановити їх місцезнаходження не виявилося можливим (а.с. 65 т. 3 кримінального провадження).
Постановою старшого слідчого СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_24 від 13.09.2014 року було оголошено в розшук підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 25-27 т. 3 кримінального провадження).
Постановою старшого слідчого СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_24 від 15.10.2014 року було зупинено кримінальне провадження (а.с. 66-67 т. 3 кримінального провадження).
Постановою оперуповноваженого СКР Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області лейтенанта міліції ОСОБА_32 17.10.2014 року заведено оперативно-розшукову справу та оголошено ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у розшук.
Постановою старшого слідчого СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області майора міліції ОСОБА_24 від 06.11.2014 року досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003633 від 10.08.2014 року відновлено.
У ст. 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.
Зупинення спливу строку давності у випадку ухилення особи від досудового слідства або суду є посткримінальною санкцією, заходом кримінально-правового характеру, покликаним забезпечувати здійснення кримінального переслідування і реалізацію кримінальної відповідальності.
Під ухиленням від слідства або суду з огляду на положення ч. 2 ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, імітація своєї смерті тощо).
Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України у такому випадку обов`язково має бути підтверджено факт ухилення підозрюваного від слідства, перевірено підстави оголошення у розшук і можливого ухилення останнього від досудового слідства.
Згідно ч.1,2 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Аналізуючи досліджені матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання, що дані докази не можуть свідчити про ухилення обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від слідства, оскільки 15 липня 2014 року слідчий склав повідомлення про підозру щодо ОСОБА_12 , а 04 серпня 2014 року склав повідомлення про підозру щодо ОСОБА_13 . Даних про те, що текст повідомлення про підозру направлявся підозрюваним або поштою або електронно в матеріалах кримінального провадження відсутні. А також відсутні відомості про направлення повідомлення про підозру поштою на адресу місця роботи обвинувачених. Також, відсутні дані про вручення письмового повідомлення про підозру родичам останніх за місцем проживання або співробтниками за місцем роботи.

Старшому слідчому СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області майору міліції ОСОБА_24 було відоме підприємство, де працювали ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та адреса, за якою фактично це підприємство знаходиться, про що свідчить: протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 27.08.2013 року, який пояснив, що 01.08.2012 року він був прийнятий на роботу ТОВ «Спецбудпостачання», офіс та склад якого знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, 7, директором якого є ОСОБА_12 , заступником ОСОБА_13 ( а.с. 85 т.1 кримінального провадження); клопотання про проведення обшуку (а.с. 172-174, 177-179 т. 2 кримінального провадження), де зазначено місце проживання та місце роботи обвинувачених; постанова про оголошення у розшук від 13.09.2014 року, де зазначено місце проживання та місце роботи обвинувачених (а.с. 25-27 т. 3 кримінального провадження), а також запит від 28.05.2014 року до начальника УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області про надання інформації про автотранспорт, що зареєстрований за ТОВ «Спецбудпостачання» (а.с. 65 т. 2 кримінального провадження).

Факт того, що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у період часу з 09.08.2013 року про 15.10.2014 року працювали у ТОВ «Спецбудпостачання» на посаді директора та заступника, підтверджується показами свідків: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , наданими у судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_15 надав пояснення про те, що він працює у ОСОБА_12 з 2011 року до теперішнього часу. Обвинувачені постійно знаходились на роботі, не було такого, щоб вони були відсутні на роботі. У них на підприємстві завжди відпустка у січні поточного року. Він не знає, чи приходили співробітники поліції на підприємство.

Свідок ОСОБА_14 надала пояснення про те, що вона працює на підприємстві з лютого 2012 року за в період часу з 2012 року по 2013 рік співробітники поліції на території не бачила. У них на підприємстві кожного дня проводяться збори, де всі працівники приймають участь. Офіс та склад не змінювали, місцезнаходження офісу: м. Дніпро, вул. Н. Заводська, буд. 7 оф. 609. Склад знаходиться на території Меблевого підприємства.

Аналізуючи повідомлення про виклик до слідчого та рапорта про неможливість вручення повідомлення про виклик обвинуваченим, суд звертає увагу на той фак, що в матеріалах кримінального провадження є лише одне повідомлення про виклик на 06.08.2014 року на ім`я ОСОБА_13 , яку ОСОБА_13 отримав 04.08.2014 року. Докази про надіслання поштою інших викликів на ім`я ОСОБА_12 та ОСОБА_13 матеріали кримінального провадження не мають.
Рапорти співробітників міліції, суд не може прийняти до уваги, як належний доказ ухилення обвинувачених від слідства, оскільки ні в одному з із рапортів не зазначено час здійснення виконання заходу про вручення повідомлення про виклик до слідчого.
Слід зазначити, що 01.09.2014 року, тобто дата на яку викликалися обвинувачені до слідчого, є понеділком, тобто робочим днем. Між тим, привід дільничним інспектором здійснювався за адресою проживання обвинувачених, при цьому місце роботи, відоме слідчому, оскільки це був робочий час ані дільничним, ані слідчим на зазначений час не відвідувалося. Та відповідний рапорт підтверджує лише можливу відсутність обвинувачених в зазначений час вдома, у зв`язку з перебуванням на робочому місці, але ніяк не про ухилення від явки до слідчого, або переховування. Всі інші дати, в які здійснювався привід за місцем проживання обвинувачених також є робочими днями.
Таким чином, матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б підтверджували належний порядок здійснення виклику обвинувачених в кримінальному провадженні.
Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 15.10.2014 року старшим слідчим СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області майором міліції ОСОБА_24 було винесено постанову про зупинення кримінального провадження, а лише 06.11.2014 року повідомлено ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про підозру та про процесуальні права та обов`язки, але вони відмовилися від отримання повідомлення про підозру у присутності двох понятих, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 280 КПК України, оскільки, згідно даної норми, досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особи про підозру.

Із письмових пояснень, обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від 06.11.2014 року їм стало відомо про підозру та знаходження у розшуку тільки від співробітників Красногвардійського РВ ГУМВС в Дніпропетровській області.
Також, факт того, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не ухилялися від слідства підтверджується наступними доказами: наказом ТОВ «Спецбудпостачання» від 21 березня 2011 року № 6/К, згідно якого директором ТОВ «Спецбудпостачання» з 21 березня 2011 року є ОСОБА_12 , а заступником директора цього підприємства є ОСОБА_13 . На цьому підприємстві працюють: ОСОБА_13 з 09 серпня 2010 року, ОСОБА_14 з 13 лютого 2012 року, ОСОБА_15 з 06 серпня 2012 року, ОСОБА_16 з 01 серпня 2013 року, що підтверджується довідкою ТОВ «Спецбудпостачання» про співробітників підприємства за № 19/736 від 01 березня 2019 року; табелями обліку робочого часу за червень - листопад 2014 року, де зазначений робочий час ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в робочі дні означеного періоду; наказом ТОВ «Спецбудпостачання» від 15.01.2014 року № 19-1 щодо проведення інвентаризації та інвентаризаційні відомості за червень-листопад 2014 року, де до складу комісії з інвентаризації входили ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ; відомості ТОВ «Спецбудпостачання» на виплату грошей за період червень - листопад 2014 року, за яким ОСОБА_12 та ОСОБА_13 отримували заробітну плату під підпис; видатковими касовими ордерами ТОВ «Спецбудпостачання» з підписом ОСОБА_12 ; договором оренди, за яким ТОВ «Спецбудпостачання» орендувало приміщення під офіс за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 7, офіс 609, з додатками; податковими накладними ТОВ «Спецбудпостачання» з підписом ОСОБА_12 в період з червня 2014 року до листопада 2014 року; фінансовими звітами ТОВ «Спецбудпостачання» з підписом ОСОБА_12 в період з червня 2014 року до листопада 2014 року, рахунками коригування за вересень 2014 року, прибутковими касовими ордерами за вересень 2014 року та вересень 2018 року, наказом № 14/1 від 15 січня 2014 року про користування технічними засобами, де покладено повну матеріальну відповідальність на директора ТОВ «Спецбудпостачання» ОСОБА_12 .

Суд також звертає увагу на той факт, що в 2014 році ОСОБА_12 користувався одним і тим же телефонним номером, яким користується до теперішнього часу, зокрема, для отримання судових SMS повідомлень, що підтверджується наказом ТОВ «Спецбудпостачання» № 14/1 від 15 січня 2014 року та копіями рахунків ПРАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Суд приймає до уваги і той факт, що ОСОБА_12 офіційно проходив навчання, а 03 жовтня 2014 року у відповідних органах МВС України здав екзамен та отримав право керування мотоциклом, що підтверджується копією водійського посвідчення, медичною карткою водія, екзаменаційної картки водія.

Крім того, в період вересня жовтня 2014 року ОСОБА_12 оскаржував до прокуратури м. Дніпропетровська процесуальні рішення слідчого за іншим кримінальним провадженням, за яким отримав від прокурора ОСОБА_33 відповідь про задоволення скарги за вих. № 75/17079-14 від 08 жовтня 2014 року, а також відповідь в.о. прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_34 від 03.09.2014 року за № 67-219-14.

Також, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 зверталися до Укрпошти з заявою про надання послуг поштового зв`язку 08.04.2019 року та 09.09.2014 року, нащо отримали відповідь 25.04.2019 року за 39-Б-01-824 та 39-Б-01-825.

Обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 з 09 серпня 2013 року інших кримінальних правопорушень не вчиняли.

У зв`язку з вищевикладеним, суд не може прийняти доводи прокурора, потерпілих та їх представників про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_11 , оскільки вони спростовуються матеріалами кримінального провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.
Причому підстава для оголошення розшуку під час досудового розслідування «місцезнаходження підозрюваного невідоме» може мати місце як у випадку, якщо підозрюваний ухиляється від слідства, так і з інших причин не встановлено його місцезнаходження.
Саме тому зупинення досудового розслідування у зв`язку з розшуком підозрюваного саме по собі ще не може свідчити про ухилення останнього від слідства.
Таким чином, матеріали кримінального провадження не містять належних доказів належного повідомлення про виклик до слідчого.
Зупинення даного кримінального провадження старшим слідчим СВ Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області майором міліції ОСОБА_24 15.10.2014 року відбулося з порушенням норм КПК України, тому не може слугувати підставою для зупинення строку давності.

Враховуючи, що з моменту закінчення вчинення обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 кримінальних правопорушень, у яких звинувачуються, минуло більше п`яти років, обвинувачені не ухилялися від слідства, тобто перебіг строків давності не зупинявся, суд приходить до висновку про те, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_13 можуть бути звільнені від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України, і кримінальне провадження відносно них в цій частині підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків давності.
У зв`язку з закриттям кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, то слід:
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_6 до цивільних відповідачів ОСОБА_13 , ОСОБА_12 про відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 500000 грн. 00 коп. - залишити без розгляду.
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_7 до цивільних відповідачів ОСОБА_13 , ОСОБА_12 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 200 грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 14300 Євро - залишити без розгляду.
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_8 до цивільних відповідачів ОСОБА_13 , ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_13 моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 00 коп., з ОСОБА_12 в розмірі 2000 грн. 00 коп. залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілім цивільним позивачам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 їх право звернутись із цивільними позовами в порядку цивільного судочинства.
Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до частини 2 ст. 265 ЦК України, якщо суд залишив без розгляду позов, пред`явлений у кримінальному провадженні, час від дня пред`явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності.
У відповідності до ст. 124 КПК України процесуальні витрати не розподіляються.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49 КК України, ст. ст. 124, 135,280,281,284,285,286,369, 371,372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_11 , який діє в інтересах обвинувачених ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про звільнення обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України - задовольнити.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 296 КК України - закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_6 до цивільних відповідачів ОСОБА_13 , ОСОБА_12 про відшкодування заподіяної шкоди в розмірі 500000 грн. 00 коп. - залишити без розгляду.
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_7 до цивільних відповідачів ОСОБА_13 , ОСОБА_12 про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 200 грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 14300 Євро - залишити без розгляду.
Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_8 до цивільних відповідачів ОСОБА_13 , ОСОБА_12 про стягнення з ОСОБА_13 моральної шкоди в розмірі 5000 грн. 00 коп., з ОСОБА_12 в розмірі 2000 грн. 00 коп. залишити без розгляду.
Роз`яснити потерпілім цивільним позивачам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 їх право звернутись із цивільними позовами в порядку цивільного судочинства.
Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до частини 2 ст. 265 ЦК України, якщо суд залишив без розгляду позов, пред`явлений у кримінальному провадженні, час від дня пред`явлення позову до набрання законної сили судовим рішенням, яким позов було залишено без розгляду, не зараховується до позовної давності.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя ОСОБА_1