УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 461/9899/13-к
провадження № 51-10601ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2018 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 04 грудня 2018 року.
Суть питання
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13 лютого 2018 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді цього ж суду від 13 вересня 2013 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Львівської області, що полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою про кримінальне правопорушення.
Львівський апеляційний суд ухвалою від 04 грудня 2018 року залишив без змін ухвалу місцевого суду.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій просив скасувати постановлені судові рішення і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_4 було залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що в разі, якщо він не усуне недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, скаргу буде повернуто.
На виконання ухвали Верховного Суду ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвали місцевого і апеляційного судів й призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Кримінальним процесуальним кодексом України (далі КПК) визначено, що касаційна скарга має відповідати вимогам, зазначеним в статті 427 КПК, і в разі недодержання суб`єктом звернення цих вимог, суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначає недоліки та встановлює строк, необхідний для їх усунення.
Залишаючи касаційну скаргу ОСОБА_4 без руху, Верховний Суд в ухвалі від 09 січня 2019 року встановив, що його скарга подана без додержання п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, згідно з яким в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Скаржнику було зазначено, що, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Верховний Суд зауважив, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, і відсутність у ній обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Перевіривши повторно подану ОСОБА_4 касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що скаржник вказані в ухвалі касаційного суду від 09 січня 2019 року недоліки не усунув, вимог ст. 427 КПК знову не дотримався.
Так, Верховний Суд повторно зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414).
Однак у повторно поданій касаційній скарзі ОСОБА_4 , порушуючи питання про скасування ухвал місцевого та апеляційного судів, так і не зазначив, яких порушень допустились місцевий суд, який залишив його заяву про перегляд ухвали слідчого судді від 13 вересня 2013 року за нововиявленими обставинами без задоволення, і апеляційний суд, який залишив рішення місцевого суду без змін, та не обґрунтував у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність і обґрунтованість постановлених судових рішень і чому їх слід відносити до підстав для скасування касаційним судом як ухвали місцевого суду так і ухвали апеляційного суду, згідно з ч. 1 ст. 438 КПК, та з огляду на положення статей 370, 404, 412, 419, 459, цього Кодексу.
Також, окрім формальних посилань на положення кримінального процесуального законодавства, суть доводів касаційної скарги ОСОБА_4 зводиться до його вказівок на те, що місцевим і апеляційним судами не зазначено доказів, які б підтверджували, що на час постановлення Галицьким районним судом м. Львова у справі № 461/9899/13-к ухвали від 13 вересня 2013 року ОСОБА_4 або суду було відомо про існування ухвали Сокальського районного суду Львівської області від 15 грудня 2017 року у справі № 454/2916/17. При цьому ОСОБА_4 не наводить жодних доводів на обґрунтування того, яке відношення має рішення Сокальського районного суду Львівської області від 15 грудня 2017 року до оскаржуваних ним у касаційному порядку судових рішень, та як його врахування, або неврахування місцевим та апеляційним судами вплинуло на законність і обґрунтованість цих рішень. Це позбавляє Верховний Суд можливості оцінити обґрунтованість як доводів касаційної скарги, так і висновків, що містяться в оскаржуваних судових рішеннях.
Крім того, повторно подана касаційна скарга ОСОБА_4 знову не містить жодних доводів на обґрунтування незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів його апеляційної скарги.
Верховний Суд повторно зауважує, що відсутність у касаційній скарзі обґрунтування й недотримання положень ст. 427 цього Кодексу перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.
З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_4 не усунув недоліки касаційної скарги, залишеної без руху, Верховний Суд, на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Повернути касаційну скаргу ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3