Провадження № 1-кп/742/127/19
Єдиний унікальний № 742/421/19
ВИРОК
іменем України
10 травня 2019 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю : секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника адвоката ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 0001793 про обвинувачення:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, маючого малолітню дитину, з середньою-технічною освітою, працюючого слюсарем НГВУ «Чернігівнафтогаз» ПАТ «Укрнафта», раніше судимого вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2010 року за ч.3 ст. 186, ст.ст. 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, вироком апеляційного суду Чернігівської області від 18.02.2011 року вирок Деснянського районного суду скасовано щодо призначеного покарання ОСОБА_8 та засуджено за ч.3 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі, умовно-достроково звільненого 06.06.2013 року,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.10.2018р., близько 13 години, обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-968МД», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Густинській в напрямку вул. Боброва м. Прилуки Чернігівської області.

Рухаючись у вищезазначеному напрямку поблизу будинку № 14 по вул. Густинській в м. Прилуки Чернігівської області проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, яка склалась, перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобіля, виїхав за межі проїзної частини на праве по напрямку його руху узбіччя, де здійснив наїзд на пішоходів потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , які рухались по правому узбіччю в попутному з автомобілем напрямку.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної травми голови, шиї та тулуба: травми голови та шиї у формі розриву атланто-окціпітального з`єднання (розрив зв`язок між потиличною кісткою та 1-м шийним хребцем) з розривом спинного мозку, субарахноїдального крововиливу (крововилив під м`яку мозкову оболонку), забійної рани в потиличній ділянці з крововиливом в м`які тканини голови; травми тулуба у формі закритих розривів між хрящовою та кістковою частинами 2-4 правих ребер, неповних закритих переломів 3-7 лівих ребер, синця в поперековій ділянці справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 271 від 30.11.2018р. мають ознаки тяжкого ступеня тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, від яких померла на місці пригоди.

Потерпіла пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лівої тім`яно-потилочної ділянки, травми лівого колінного суглобу у вигляді крайового перелому медіального бугорка міжвиросткового підвищення (згідно даних МСТК лівого колінного суглобу), лоскутного розриву медіального меніска, розриву латерального меніска, пошкодження передньої хрестоподібної та великогомілкової колатеральної зв`язок, розгинальної контактури лівого колінного суглобу, кісти Беккера, синовііту, бурситу медіальної сумки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 11 від 25.01.2019р. відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу.

В даній дорожній обстановці обвинувачений ОСОБА_8 порушив вимоги п. 2.3 б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну), п. 1.10 (узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів), п. 10.1 (перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, що стало умовою та причиною настання дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, та після допиту потерпілих, свідків по даному кримінальному провадженню, та дослідження всіх інших доказів, дав такі показання суду, що дійсно 27.10.2018р. він керуючи автомобілем марки «ЗАЗ-968МД», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю близько 40 км/год. по вул. Густинській в напрямку із центра міста м. Прилуки Чернігівської області, де на зустріч обвинуваченому їхав автомобіль Део Ланос, який намагаючись об`їхати калюжу яка була на полосі руху Део Ланос заїхав частково на полосу руху по якій рухався на зустріч ОСОБА_8 , внаслідок чого обвинувачений здійснив маневр правіше ближче до краю дорожнього покриття своєї полоси руху де і здійснив наїзд на потерпілих, вказуючи, що одна з яких рухалася по краю дороги. Просив вибачення у потерпілих, цивільні позови потерпілих визнає, вказував про те, що на досудовому слідстві пропонував частково відшкодувати збитки через спільних знайомих потерпілому ОСОБА_6 . При цьому захисник адвокат ОСОБА_9 суду вказав на те, що його підзахисний не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішоходів, так як уникав зіткнення з автомобілем Део Ланос який обминав калюжу та виїхав на його смугу руху, просив виправдати ОСОБА_8 за недоведеністю обвинувачення .

Зважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій ОСОБА_10 та потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, підтверджується повністю сукупністю безпосередньо досліджених та проаналізованих в судовому засіданні доказів .

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні дала показання, що 27.10.2018 року в місті Прилуки був ярмарок і вона, разом із онукою і дочкою, поверталися близько обіду з базару в район тютюнової фабрики. По дорозі їм трапилася покійна ОСОБА_11 і всі разом вчотирьох направлялися додому. По дорозі всі зайшли в магазин Явір і, побувши там хвилин п`ять , спочатку вийшли з магазину потерпілі, та через незначний час з магазину вийшла і дочка з онукою які йшли неподалік за ними, потерпіла разом з ОСОБА_10 взявшись під руку, пішли помірним кроком. Йшли вони по правому узбіччі від дороги по вул. Густинська і, пройшовши метрів сто від магазину, відбулася ДТП, обставини наїзду на них вона пам`ятає не в повному обсязі, після якого де ділася покійна ОСОБА_10 , бо була в шоковому стані і не зрозуміла спочатку, що сталося, вже в лікарні вона почала розуміти обставини трагедії. Погода була сонячною, вказує, що йшли потерпілі по узбіччю ближче до жилих будівель, потерпілі шли під руку, по праву сторону до будинків шла ОСОБА_7 а по ліву до дороги покійна ОСОБА_10 . Ні під час досудового розслідування ні під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_8 не намагався відшкодувати завдану шкоду. Цивільний позов заявлений до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 100 тис. грн. підтримала в повному обсязі, просить задовольнити. Щодо міри покарання відносно обвинуваченого, наполягає на найсуворості такого.

Потерпілий ОСОБА_6 , син покійної ОСОБА_10 , в судовому засіданні дав показання, що самого факту ДТП він не бачив, дізнався про пригоду від своєї дружини, якій повідомили про ДТП дзвінком невідомої жінки з телефону матері, після чого поїхав на місце трагедії на вулицю Густинська, де вже були поліцейські, які фотографували місце пригоди, робили заміри, на правому узбіччі стояв автомобіль запорожець і неподалік від нього лежала мертва мати, бачив сліди коліс на узбіччі вказаного авто, обвинувачений сидів в поліцейському автомобілі, а потерпілу ОСОБА_12 вже забрала швидка. Дорога була сухою. Крім того потерпілий заперечив про якісь наміри обвинуваченим відшкодувати заподіяну шкоду як під час досудового слідства, так і під час судового розгляду. Цивільний позов заявлений до обвинуваченого про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 300 тис. грн. підтримав в повному обсязі, просить задовольнити. Щодо міри покарання відносно обвинуваченого, наполягає на найсуворості такого.

Свідок ОСОБА_13 , дочка потерпілої ОСОБА_7 , в судовому засіданні дала показання суду, що 27.10.2018 року, повертаючись із центру міста, вона з донькою та матір"ю, а по дорозі зустріли ОСОБА_10 , всі разом зайшли в магазин «Явір», звідки ОСОБА_14 разом з ОСОБА_12 вийшли, продовживши свій рух. Через деякий незначний час вона разом з донькою вийшли з магазину, і йшли позаду 30-40 метрів від потерпілих, які йшли під руку, ОСОБА_14 йшла по ліву сторону, йшли по узбіччю, бо асфальтованого тротуару на даній ділянці дороги немає, до краю проїзної частини було близько півметра до дороги. На автомобіль ЗАЗ уже звернула увагу під час ДТП, який рухався ближче до будинків і різко повернув, вдаривши передом, удар був на ліву сторону обох і свідок відразу побачила як ОСОБА_14 відлетіла на метрів п`ять , а потерпіла ОСОБА_12 лежала, зтікаючи кров`ю . Вона почала викликати швидку та повідомляти про обставини ДТП і що потрібні дві швидкі, та підбігши до ОСОБА_14 , побачила що остання була без явних ознак життя, відходила від життя. Після повезла ОСОБА_12 в лікарню, а покійна ще була на місці. ДТП була близько 13 години. На момент ДТП інших транспортних засобів, пішоходів чи велосипедистів вона не бачила. Після ДТП коли свідок була біля матері, обвинувачений підійшов до покійної, а потім пішов до забору за п`ять метрів. Визначити швидкість автомобіля вона не має можливості, оскільки досвіду водія не має і не орієнтується в даному питанні. Про сліди не може повідомити бо ніде не ходила, була біля мами. Погодні умови були гарні - було сухо, біля ДТП калюж не було і тормозів вона не чула. Коли поліція приїхала, їх вже не було, вони разом з потерпілою поїхали на швидкій.

Свідок ОСОБА_15 , колишній знайомий по роботі обвинуваченого, в судовому засіданні дав показання суду, що самого факту ДТП він не бачив, але 27.10.2018 року, він рухався на власному автомобілі Шевролет по вул. Густинська в бік центру міста, де побачив на зустрічній полосі по відношенню до його руху стоячий на узбіччі автомобіль Запорожець із зігнутим капотом , після чого трохи проїхавши він зупинився та вийшов із авто, де побачив двох лежачих на узбіччі жінок одна з яких лежала перед Запорожцем а друга позаду нього,після чого свідок викликав швидку та поліцію, бачив на місці ДТП ОСОБА_8 , який підходив до однієї із потерпілих та витирав кров. Також вказав про наявність калюжі по полосі руху свідка на краю дороги.

Протоколом огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 27 жовтня 2018 року, в якому задокументовано та зафіксовано дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 27 жовтня 2018 року на вул. Густинській в м. Прилуки поблизу будинку №14 на горизонтальній ділянці дороги, вказується, що дорога по якій рухався обвинувачений з бетонним видом покриття, зазначений стан покриття сухий. Дорожнє покриття для двох напрямків, шириною шість метрів, число смуг для руху в напрямку огляду 1, їх ширина 3 м., число смуг для руху назустріч напрямку огляду 1, їх ширина 3 м., ширина узбіччя 6,2м., ширина розділяючої смуги 4,8 м. Так до проїжджої частини примикають узбіччя, зокрема за узбіччям праворуч розміщені домашні господарства, труп ОСОБА_10 розташований поблизу буд.14 вул. Густинська за 4,2 м. від передньої частини автомобіля ЗАЗ. В протоколі ОМП зазначається про складання схеми ДТП, застосування цифрової фотозйомки.(а.п.83-85)
Додатками до протоколу ОМП, а саме схемою дорожньо-транспортної пригоди, та ілюстративними фото таблицями до протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 27 жовтня 2018 року, з яких вбачається, зафіксовано місце розташування транспортного засобу ЗАЗ після ДТП з пошкодженою його правою частиною лобового скла, капоту, правої передньої фари автомобіля, трупу потерпілої відносно елементів проїзної частини яка знаходиться на узбіччі за 1,4 м. від краю проїжджої частини, а також де видно, що уламки скла з правої передньої фари автомобіля обвинуваченого знаходяться саме на узбіччі від проїжджої частини дороги.(а.п.86-93)

Згідно висновку експерта судової транспортно-трасологічної експертизи № 432 від 16.11.2018 р. з ілюстративною таблицею до нього вбачається, що під час події даної ДТП, місце первинного контакту між автомобілем марки ЗАЗ 968 МД д.н.з. НОМЕР_2 та пішоходами розташоване перед початком уламків розбитого скла фари автомобіля ЗАЗ, позначка 4 на схемі, тобто на відстані не ближче ніж 6,9 м перед задньою віссю автомобіля ЗАЗ та приблизно в межах, де розташовано початок слідів гальм автомобіля ЗАЗ, позначка 3 на схемі, тобто близько 0,8 м від правого краю проїзної частини вулиці Густинська м. Прилуки ліворуч та близько 0,6 м від цього ж краю проїзної частини праворуч, відносно руху по вулиці Густинська м. Прилуки в напрямку села Замістя. (а.п.108-113), і такий доказ суд вважає допустимим, як такий, що отриманий у порядку встановленому КПК України, зокрема помилка у написанні села Залісся є технічною, що не дає суду підстав для визнання його недопустимим, крім того на оригіналі схеми дорожньо-транспортної пригоди від 27 жовтня 2018 року мається печатка Чернігівського НДЕКЦ.
Згідно висновку експерта судової інженерно-транспортної експертизи № 433 від 21.11.2018 р. вбачається, що на момент дослідження в робочій гальмівній системі та в системі рульового керування автомобіля марки ЗАЗ 968 МД д.н.з. НОМЕР_2 несправностей, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено (а.п.118-122).

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 жовтня 2018 року, потерпіла ОСОБА_10 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №271 від 30 листопада 2018 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: травми голови та шиї у формі розриву атланто-окціпітального з`єднання (розрив зв`язок між потиличною кісткою та 1-м шийним хребцем) з розривом спинного мозку, субарахноїдального крововиливу (крововилив під м`яку мозкову оболонку), забійної рани в потиличній ділянці з крововиливом в м`які тканини голови; травми тулуба у формі закритих розривів між хрящовою та кістковою частинами 2-4 правих ребер, неповних закритих переломів 3-7 лівих ребер, синця в поперековій ділянці зправа. Причиною смерті ОСОБА_10 явилась поєднана травма голови,шиї та тулубу, яка має ознаки тяжких тілесних ушкоджень,за критерієм небезпеки для життя, та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 , локалізація ушкоджень у потерпілої на задній поверхні тіла вказує на те, що остання в момент первинного контакту з транспортним засобом була звернена до нього задньою поверхнею тіла та знаходилась близькому до вертикального положення (а.п.99-103)

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 27 жовтня 2018 року, потерпіла ОСОБА_7 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №11 від 25 січня 2019 року отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани лівої тьм`яно -потиличної ділянки, травми лівого колінного суглобу у вигляді крайового перелому медіального бугорка міжвиросткового підвищення (згідно даних МСКТ лівого колінного суглобу), лоскутного розриву медіального меніска, розриву латерального меніска, пошкодження передньої хрестоподібної та великогомілкової колатеральної зв`язок, розгинальної контактури лівого колінного суглобу, кісти Беккера, синовііту, бурситу медіальної сумки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу. (а.п.135-141).

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються між собою та викривають обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого за ч.2 ст.286 КК України, порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що спричинило смерть потерпілій ОСОБА_10 та потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження. Часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення з наведених у своїх показаннях відповідних обставин, зокрема, що одна з потерпілих йшла по проїжджій частині, та доводів захисту у судовому засіданні, про те, що ОСОБА_8 не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішоходів, так як уникав зіткнення з автомобілем Део Ланос який обминав калюжу та виїхав на його смугу руху, не відповідають всім обставинам даного кримінального провадження, суд розцінює як спробу ухилитися від кримінальної відповідальності, або ж понести за це більш м`яке відповідне покарання, а також заплутати суд, щодо істинності даної події злочину, але така позиція обвинуваченого до вчиненого злочину спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, показаннями однієї із потерпілих яка отримала ряд тілесних ушкоджень, свідка ОСОБА_13 , висновками експертів, протоколом огляду місця ДТП, та Додатками до протоколу ОМП, а саме схемою дорожньо-транспортної пригоди, та ілюстративними фото таблицями до протоколу огляду місця дорожньо - транспортної пригоди.
Крім того, на підставі вищенаведеного суд не може визнати пом`якшуючими обставинами на які вказує захист щире каяття, як і надання іншої допомоги потерпілим безпосередньо після вчинення злочину , оскільки одна з потерпілих померла, а інша була під наглядом невістки,яка зокрема викликала швидкі, як зокрема і свідок ОСОБА_16 , а те що обвинувачений підходив до когось із потерпілих було його обов`язком в розумінні правил дорожнього руху України, оскільки водій після ДТП не може залишати місце ДТП.
Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаними, і його дії необхідно кваліфікувати по ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій ОСОБА_10 та потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_8 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є: за ч.2 ст.286 КК України є тяжким необережним злочином, особу винного та його позицію до вчиненого, одруженого, маючого малолітню дитину, за місцем роботи та проживання - характеризується позитивно (а.п.164-166), згідно медичних довідок у лікарів психіатра та нарколога на диспансерному обліку не перебуває (а.п.168-169), та зважаючи на позицію потерпілих по справі, які наполягають на суворості покарання, раніше судимого, вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 листопада 2010 року за ч.3 ст. 186, ст.ст. 75,76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, вироком апеляційного суду Чернігівської області від 18.02.2011 року вирок Деснянського районного суду скасовано щодо призначеного покарання ОСОБА_8 та засуджено за ч.3 ст. 186, ст. 69 КК України до 3 років позбавлення волі, умовно-достроково звільненого 06.06.2013 року (а.п.167,171-175), тобто який, має незняту та непогашену судимість за умисний тяжкий злочин, а також досудову доповідь органів пробації щодо соціально психологічної характеристики обвинуваченого, і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

По кримінальному провадженню потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заявлені цивільні позови про стягнення з обвинуваченого 300000 та 100000 грн. моральної шкоди відповідно, завданої від злочинних дій останнього, які потерпілі підтримали в повному обсязі. Відповідно до ст. ст.23,1167,1168 ЦК України та керуючись роз`ясненнями Постанови ПВС України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг страждань яких зазнали потерпілі внаслідок злочинних дій обвинуваченого, від яких загинула мати потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_10 , а потерпіла ОСОБА_7 перенесла значний фізичний біль від отриманих травм, лікування, пережила емоційний стрес від ДТП на очах якої загинула її подруга, і вважає необхідним частково задовольнити позови в частині стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, а саме стягнути в користь потерпілої ОСОБА_7 з ОСОБА_8 70000 грн.00коп. моральної шкоди.(а.п.37-42), в користь потерпілого ОСОБА_6 з ОСОБА_8 250000 грн.00коп. моральної шкоди. (а.п.43)

Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, на підставі ст.ст.118,124,126 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370-371, 374, 395 КПК України суд,- З А С У Д И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки .

Змінити засудженому ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді домашнього арешту, на тримання під вартою в Чернігівському слідчому ізоляторі, взявши засудженого під варту з зали суду негайно, роз`яснивши йому право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції .
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з моменту його взяття під варту, тобто з 10 травня 2019 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк відбування покарання перебування ОСОБА_8 під вартою в ІТТ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області з 27 жовтня 2018 року по 29 жовтня 2018 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі .
Стягнути з засудженого ОСОБА_8 в користь ОСОБА_6 250000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 в користь ОСОБА_7 70000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди .

Стягнути з засудженого ОСОБА_8 3432 грн. 00 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню.

Залишити накладений арешт згідно ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30.10.2018 р. на автомобіль марки ЗАЗ 968 МД реєстраційний номер НОМЕР_2 , належного ОСОБА_17 , який визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню, до набрання вироком законної сили, на зберіганні на майданчику для тимчасового тримання ТЗ Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області. (а.п.94,95,96)

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

транспортний засіб автомобіль марки ЗАЗ 968 МД реєстраційний номер НОМЕР_2 , який знаходиться на зберіганні на майданчику для тимчасового тримання транспортних засобів Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, та належить на праві приватної власності ОСОБА_17 передати в законне володіння останнього. (а.п.162).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору, потерпілим, адвокату.

Суддя ОСОБА_18