Справа № 175/1563/19
Провадження № 1-кп/175/84/19
Вирок

Іменем України

14 травня 2019 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,
а також потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження № 0000358 відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Новософіївка Вільнянського району Запорізької області, громадянина України, ІПН НОМЕР_1 , з базовою загальною середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацюючого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого у тому ж населеному пункті по АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

встановив:

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 05.02.2010 року ОСОБА_7 є батьком малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 вересня 2016 року у справі № 2-175/1971/16-ц і виданого на підставі нього виконавчого листа, ОСОБА_7 , починаючи з 18.05.2016 року зобов`язаний до сплати аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 у грошовій формі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку, на користь матері ОСОБА_5 .

Однак, обвинувачений ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на невиконання вказаного судового рішення, ігноруючи вимоги державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби про необхідність виконання аліментних зобов`язань, у період часу з 01.07.2018 року по 01.04.2019 року злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання своєї малолітньої доньки, а саме: без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, не звертався у місцевий центр зайнятості з приводу постановки на облік, протягом тривалого часу, працюючи у фізичних осіб-підприємців і приватних осіб і маючи тимчасовий заробіток, з метою ухилення від сплати аліментів не повідомляв у державну виконавчу службу відомості про місце своєї роботи та приховував фактичні доходи, не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дитини, в результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини за десять місяців у сумі 26266,50 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_7 свою провину визнав повністю і пояснив, що за обставин, викладених у обвинувальному акті, виникла заборгованість по сплаті аліментів. Зобов`язується погасити заборгованість по аліментам і у подальшому не допускати її утворення.

Його провина у вчиненні зазначеного судом діяння підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка у суді пояснила, що після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів у розмірі 800 грн. щомісячно, обвинувачений тривалий час ухилявся від сплати аліментів, у зв`язку з чим вона неодноразово зверталася у поліцію. На даний час у квітні та травні 2019 року він сплатив 2000 грн. Також щонеділі ОСОБА_7 спілкується з донькою, але не цікавиться її успіхами у навчанні.

Крім того, вина обвинуваченого підтверджується доказами, дослідженими за клопотанням прокурора і згодою сторін у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Переконавшись у правильному розумінні обвинуваченим змісту обставин інкримінованого йому діяння і добровільності його позиції, суд дійшов висновку, що за обставин, викладених у обвинувальному акті від 17 квітня 2019 року, було вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , і це кримінальне правопорушення вчинено саме ним, і його умисні дії кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) за ознакою тривалості ухилення.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи та особу ОСОБА_4 , - уперше притягається до кримінальної відповідальності, задовільно характеризується за місцем проживання, зі слів фактично працює, має на утриманні неповнолітню доньку, яку виховує без матері, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують його покарання, суд визнає повне визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст.ст.50, 65-67 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 , наявності у нього на утриманні неповнолітньої доньки ОСОБА_10 , суд вважає можливим призначити запропоноване прокурором покарання з випробуванням, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов потерпілою та витрати на залучення експерта стороною обвинувачення не заявлялися, запобіжний захід обвинуваченому не обирався, речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.164 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді обмеження волі строком 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за умови, що на протязі одного року іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1