У Х В А Л А
28.02.2019 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
із участю сторін: прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,,
судового розпорядника ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000129 від 12.04.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,4 ст.190 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.396 КК України,
УСТАНОВИВ :
В судове засідання наразі не з`явилися потерпілі ОСОБА_14 , який попередньо подав до суду електронною поштою заяву про розгляд справи у його відсутність у зв`язку з його перебуванням за межами України, ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які попередньо подавали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили обвинувачених покарати суворо. Також не з`явився свідок ОСОБА_18 , адвокат якого ОСОБА_19 повідомила за допомогою телефонограми, що він не зможе з`явитися в судове засідання у зв`язку з перебуванням у службовому відрядженні, свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 які належним чином були повідомленні про час та місце судового засідання, причин власної неявки не повідомили.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив застосувати привід до свідка ОСОБА_20 виконання якого доручити Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області та контроль за виконання якого покласти на нього. Свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 просив викликати судовими повістками.
Захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вказали про недоцільність виклику до судузаявлених стороною захисту свідків.
Обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про повторний допит його дружини ОСОБА_28 , оскільки вважає, що вона не була в повній мірі попередньо допитана, а саме з приводу надання ним коштів іншим особам.
Захисник ОСОБА_8 підтримав клопотання обвинуваченого, вказавши, що попередньо ОСОБА_28 надавала не уточненні відомості, оскільки у неї на той час були відсутні нотатки щодо інформації передачі грошових коштів та подальшого їх руху.
Прокурор ОСОБА_5 , потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , а також обвинувачений ОСОБА_7 не заперечили щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 .
Захисник ОСОБА_9 заперечив щодо задоволення клопотання про повторний допит ОСОБА_28 , вказавши, що клопотання є не вмотивованим.
Також прокурор заявив про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів, якій закінчується 02.03.2019 року, посилаючись на неможливість з об`єктивних причин закінчити судовий розгляд в межах чинності раніше обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 Послався нв тривалість раніше визначених ризиків щодо можливості останнього з метою уникнення покарання переховуватись від суду, будучи обвинуваченим у вчиненні ряду особливо тяжких злочинів, а також його можливість протиправно впливати на свідків та потерпілих, які ще не допитані в рамках судового розгляду. Вказав, що відповідальність за пред`явленим ОСОБА_6 обвинуваченням передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк, який не визначає можливості застосування звільнення від покарання з випробуванням. Зауважив, що ОСОБА_6 обвинувачено у заволодінні шахрайським способом коштами фізичних осіб у загальній суміі 18737407 грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив стосовно продовження йому строку тримання під вартою. Заявив усне клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , де в теперішній час проживає його дружина із їх дітьми.
Захисник ОСОБА_8 також заперечив проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , вважаючи недоведеним прокурором підтвердження ризиків можливості обвинуваченого з метою уникнення покарання переховуватись від суду, здійснювати вплив на свідків та потерпілих, оскільки ОСОБА_6 вже надавав покази, сприяв досудовому розслідуванню та не перешкоджав проведенню слідчих дій. Зауважив, що ОСОБА_6 тривалий час утрмуєься під вартою, раніше до кримінальної відповідальності він не притягався, має постійне місце проживання, є батьком багатодітної сім`ї, на утриманні у нього перебуває четверо дітей, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, вся його сім`я проживає в АДРЕСА_1 , а тому наявність тісних соціальних зв`язків свідчить про те, що його підзахисний не буде порушувати обов`язків, покладених на нього судом. Наявність достатніх технічних засобів для контролю буде достатньо для запобігання раніше визначених ризиків уникнення ОСОБА_6 покарання. Вважав доцільною зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 щодо вирішення вказаного питання покладалися на розсуд суду.
Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 підтримали думку прокурора про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 .
Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали судового провадження, суд доходить наступного.
Відповідно до ч.2 ст.318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.
Згідно вимог ч.1 ст.327 КПК України якщо в судове засідання не прибув за викликом свідок, спеціаліст, перекладач або експерт, заслухавши думку учасників судового провадження, суд після допиту інших присутніх свідків призначає нове судове засідання і вживає заходів для його прибуття. Суд також має право постановити ухвалу про привід свідка та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення у випадках та в порядку, передбачених главами 11 та 12 цього Кодексу.
У відповідності до положень ч.1,2 ст.140 КПК України привід полягає у примусовому супроводженні особи, до якої він застосовується, особою, яка виконує ухвалу про здійснення приводу, до місця її виклику в зазначений в ухвалі час. Рішення про здійснення приводу приймається під час судового провадження судом за клопотанням, зокрема сторони кримінального провадження.
Так, враховуючи обставини неявки зокрема свідка ОСОБА_20 , який заздалегідь у встановленому порядку викликався судом, однак не з`явився в судове засідання та не повідомив поважність причин своєї неявки, суд вважає за необхідне піддати його приводу через орган Національної поліції.
На виконання встановленого вимогами ч.3 ст.331 КПК України обов`язку вирішення питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , термін якого спливає 02.03.2019 року, та в межах якого відсутні об`єктивні можливості закінчення судового розгляду, колегія суддів доходить наступних висновків.
Згідно ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У відповідності до ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.
Проте, суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальногромадянських прав та інтересів потерпілих. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.
Вирішуючи питання про доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених статтею 177 КПК України, оскільки останній, хоча й не має судимості, проте обвинувачується у вчиненні умисного злочину середньої тяжкості та ряду умисних особливо тяжких злочинів, надто стосовно протиправного заволодіння у великих розмірах коштами значної кількості фізичних осіб, відтак може з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності переховуватись від суду, а також перебуваючи на волі може протиправно впливати на потерпілих та свідків, значна частина яких досі недопитані судом. При цьому санкція вказаних особливо тяжких злочинів передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, що не становить визначених законом обмежень неприпустимості застосування найсуворішого запобіжного заходу.
Із врахуванням також фактичних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , його зрілого віку, характеру та обсягу висунутого звинувачення, грунтовність якого загалом наразі ніким не заперечена, тяжкості покарання, що загрожує в разі визнання його винуватим, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками, які вказано прокурором, та які не спростовані стороною захисту самим лише запереченням їх належної доведеності стороною обвинувачення, судом не встановлено будь-яких об`єктивних відомостей про зменшення чи відсутності в теперішній час ризиків, визначених статтею 177 КПК України, для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.
Доводи сторони захисту щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_6 постійного місця проживання та соціальних зв`язків, а також певної тривалості утримання його під вартою наразі не спростовують зазначених висновків суду. При цьому судом не приймається до уваги представлена стороною захисту довідка квартального комітету "Заріччя" від 16.02.2019 року щодо включення обвинуваченого ОСОБА_6 до складу сім`ї його дружини ОСОБА_29 , окрім їх неповнолітніх дітей, також батьків останньої, що одночасно є неприпустими стосовно осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі. Окрім того, квартальний комітет не є уповноваженим органом щодо реєстрації місця проживання осіб, а отже й стосовно надання відомостей про реєстрацію обвинуваченого за вказаною адресою. Також твердження обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його проживання до затримання саме за адресою: АДРЕСА_1 , належно не доведено ані щодо відповідного часу такого проживання, ані стосовно правової підстави його проживання там, надто з огляду на неузгодженість із раніше підтвердженими ним відомостями стосовно проживання його сім`ї в складі дружини та дітей у власній квартирі за адресою АДРЕСА_2 , помешкання якої наразі відчужено на користь інших осіб.
З урахуванням сукупності наведеного судом встановлено, що з огляду на санкцію відповідної статті кримінального закону, за яким обвинувачено ОСОБА_6 , виключних обставин для зміни йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, інших об`єктивних відомостей, які підтверджували не лише достатність, а й можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту стороною захисту не представлено. За таких обставин клопотання сторони захисту щодо зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт суд визнає неаргументованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Таким чином, колегія суддів доходить висновку про відсутність достовірних підстав для можливості застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, визначаючи їх недостатніми для запобіганню вказаних ризиків, суттєвий рівень яких досі не зменшився, та виконанню обвинуваченим процесуальних обов`язків. Тому застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_6 виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід продовжити на 60 днів, що є виправданим за наявності більш вагомого суспільного інтересу у виді права на справдливий судовий розгляд та перешкоджання ухиленню від суду, що в даному випадку превалює над принципом поваги до особистої свободи.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 139, 140, 178, 181, 183, 201, 318, 323, 327, 331, 336, 350 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
Оголосити перерву в судовому засідання до 11 годин 00 хвилин 27.03.2019 року із повторним викликом учасників провадження та свідків.
Застосувати привід через орган Національної поліції до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області (м.Жмеринка Вінницької області, вул. Образцова, 6) на вказані дату та час відносно свідка ОСОБА_20 , мешканця АДРЕСА_3 .
У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 днів, тобто до 28.04.2019 року включно.
Копію ухвали в частині приводу свідка ОСОБА_20 направити для виконання Жмеринському ВП ГУНП у Вінницькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді