ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/221/19 Справа № 212/544/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

06 березня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянувши 06 березня 2019 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2019 року по кримінальному провадженню № 0000149 від 17 січня 2019 року про відмову в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, українки, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, не заміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:
- 12.05.2016 Центрально-міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.70 ч.4 КК України до призначеного покарання за вироком Жовтневого районного суду частково приєднано покарання за даним та остаточно призначено до відбуття покарання 4 роки 2 місяці позбавлення волі; 19.10.2018 звільнилась з Надержиннщінської ВК № 65 по відбуттю покарання.
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нове рішення, яким до підозрюваної застосувати запобіжних захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування вказав, що ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Оскільки подане слідчим клопотання є повністю мотивованим, так як підозрювана ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, офіційно не працює, тобто законних джерел для існування не має, непрацездатних батьків та неповнолітніх дітей на утриманні не має, незаміжня, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, крім того 18 січня 2019 року Криворізькою місцевої прокуратурою № 3 до Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у іншому кримінальному провадженні, що свідчить про те, що остання продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення. Також зазначає, що судом не було з`ясовано, чи зможе підозрювана ОСОБА_8 виконати покладені на неї обов`язки. Зауважує, що застосування до останньої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за умови не залишати місце проживання в період часу з 22.00 години до 06.00 години наступного дня є не обґрунтованим, оскільки інкриміновані злочини підозрюваною вчинено в період з 08.00 до 11.00 години. Крім того, судом зазначено, що ОСОБА_8 за викликом суду являється, працює неофіційно, має міцні соціальні зв`язки, разом з тим, жодних документів на підтвердження вказано не надано, тобто судом не встановлено, яким саме чином підозрювана підтримує міцні соціальні зв`язки. Оцінюючи наведені ризики у сукупності, вважає, їх реальними та такими, що виправдовують обмеження свободи підозрюваної.
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2019 року було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обґрунтовуючи своє рішення, слідчий суддя зазначив, що при обранні запобіжного заходу взято до уваги те, що підозрювана має постійне місце мешкання та реєстрації, за викликом суду, слідчого чи прокурора являється, що спростовує наявність ризику переховування підозрюваної від органів досудового розслідування та суду. Оскільки не доведено неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, а також встановлено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, та те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину середнього ступеня тяжкості, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді домашнього арешту, поклавши на неї певні обов`язки, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та зможе запобігти вказаному ризику.
Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційні вимоги сторони обвинувачення та просив їх задовольнити, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги сторони обвинувачення не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів провадження вбачається, що у провадженні слідчого СВ Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_9 , перебуває кримінальне провадження №0000149, внесене до ЄРДР 17.01.2019 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.185 КК України.
ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які передбачені ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, у вчинені якого 30.01.2018 року їй повідомлено про підозру.
В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України. Тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи винного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону були дотримані у повному обсязі.
Перевіркою встановлено, що дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження в межах своєї компетенції, слідчий суддя, перевірив законність та обґрунтованість клопотання прокурора про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив викладене у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки клопотання слідчого не містить достатніх і належних доказів, які б обґрунтовували необхідність застосування до останньої. виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обговорюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти правильність кваліфікації дій підозрюваного. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. При цьому колегія суддів виходить з правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (п.55 Рішення) про те, що факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, адже це є завданням наступних етапів кримінального провадження.
В зв`язку з цим, посилання апелянта на те, що слідчий суддя не в повній мірі врахував тяжкість та суспільну небезпеку скоєного злочину, того, що ОСОБА_8 будучи особою, що має судимості, не зробила для себе належних висновків , на думку колегії суддів, є безпідставними на даному етапі кримінального провадження.
Також не обґрунтованими є посилання прокурора на те, що слідчим суддею не враховано, що підозрювана вчинила злочин у період з 08:00 години до 11:00 години, оскільки обставин, які є перешкодою для застосування у вигляді цілодобового арешту, з наданням можливості підозрюваній можливість працювати.

Є обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зміни місця проживання без повідомлення слідчого, прокура або суду.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у клопотанні слідчого не наведено доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленому ризику, а сама по наявність підозри не є підставою для позбавлення особи свободи.
Суд вірно врахував і дані про особу підозрюваної, який має постійне місце проживання та реєстрації у м. Кривий Ріг, а також те, що остання постійно з`являється за викликом слідчого, суду, прокурора.
Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді або її зміни, не встановлено.
Отже, ухвала слідчого судді є законною, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора, без задоволення.
Керуючись ст.ст. 303, 404,405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2019 року, якою було відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4