ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000263 від 23.12.2014 р. стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. В.Кошарища Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, працюючого водієм, раніше не судимого,
по обвинуваченню за ст. 407 ч. 3 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 в березні 2014 року був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014. Наказом командира військової частини п/п НОМЕР_1 від 17 березня 2014 року № 60 солдата ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини, призначено на посаду стрільця номера обслуги аеромобільно-десантного взводу 5 аеромобільно-десантної роти 2 аеромобільно-десантного батальйону.

Солдат ОСОБА_5 під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 30, 35, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України вирішив стати на злочинний шлях.

23 вересня 2014 року близько 8 години солдат ОСОБА_5 в порушення вимог вказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командування військової частини польова пошта НОМЕР_1 та поважних причин, маючи об`єктивні можливості для прибуття у встановлений час, своєчасно до місця проходження військової служби військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ,самовільно залишивши її , обов`язки за посадою не виконував, перебуваючи поза межами військової частини, правоохоронні органи або органи державної влади про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від неї та його причини, не повідомив та проводив час на власний розсуд до 30 листопада 2016 року, до часу самостійного повернення до військової частини.

Своїми умисними діями, які виразились у самовільному залишенні військовослужбовцем (крім строкової служби) військової частини без поважних причин тривалістю понад один місяць, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 407 КК України.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, обмежившись допитом обвинуваченого, роз`яснивши учасникам провадження позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку відповідно до вимог ст. 349 КПК України.
В судовому засіданні обвинувачений вказав, що він дійсно був відсутній у військовій частині, добровільно повернувся до військової частини в грудні 2016. Про вчинене шкодує, просить суворо не карати, так як зрозумів неправильність своїх дій.

При обранні виду та розміру покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, вказані в ст. 65 КК України.

Обвинувачений вчинив злочин середньої тяжкості відповідно до вимог ст. 12 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Пом`якшуючими обставинами відповідно до ст. 66 КК України суд вважає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, явка з каяттям.

Визначаючи покарання суд враховує також, що обвинувачений не притягався до адміністративної чи кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, має сім`ю, розкаявся.

Суд застосовує вимоги ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 та не позбавлений відносно неї батьківських прав.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 368, 369, 370 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 407 ч. 3 КК України та призначити покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_7 відповідно до ст. 1 п. в) Закону України «Про амністію у 2016 році» від відбуття призначеного покарання.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1