печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000110 від 02.06.2017 про накладення арешту на речові докази, -

В С Т А Н О В И В :

12.12.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання про прокурора у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000110 від 02.06.2017 про накладення арешту на активи суму ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, підприємства: ТОВ «Лугань» (код 34479348) - 72 703 238 грн., шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: активами сумою податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по ТОВ «Лугань» (код 34479348).

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

26 грудня 2018 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, прокурором, було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.
На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.
Прокуратурою м. Києва здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000110 від 02.06.2017 року за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах ТОВ «Лугань», тобто за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 212 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що взаємовідносини ТОВ «Лугань» (код 34479348) з постачальником товарів (робіт, послуг) ТОВ «Луганськобленерго» (код 39104114) в квітні 2016 року мали безтоварний характер та призвели до завищення податкового кредиту з податку на додану вартість посадовими особами ТОВ «Лугань» що спричинило несплату в бюджет вказаними особами податків у сумі 8 138 166 грн. що є особливо великим розміром.

В ході проведених заходів встановлено, що службові особи ТОВ «Лугань» (код 34479348) у квітні 2016 не сплатили до державного бюджету податок на додану вартість у сумі у сумі 8 138 166 грн. Крім того, встановлено, що в схемі ухилення від сплати податків задіяні ТОВ «Луганськобленерго» (код 39104114) та ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» (код 31443937).

Так, ТОВ "Луганськобленерго" (код за , перебуває на податковому обліку в ДПІ у Сєверодонецьку ГУ ДФС у Луганській області, є співзасновником ТОВ «Лугань», в тому числі яке сформувало статутний фонд у сумі 635,3 млн.грн. ТОВ «Лугань») в квітні 2016 року зареєструвало податкові накладні, виписані на адресу ТОВ «Лугань», з операцій по реалізації останньому підприємству нерухомого майна, обладнання, автотранспорту на загальну суму ПДВ (з урахуванням коригувань) 105 840 075 грн.

ТОВ «Лугань» відобразило вказані операції у власній податковій звітності та задекларувало в декларації з ПДВ від`ємне значення з податку на додану вартість, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду.

Фактично за рахунок від`ємного значення з ПДВ, задекларованого за рахунок «придбання» майна та обладнання у ТОВ "Луганськобленерго", ТОВ «Лугань» у період квітня грудень 2016 року «згорнуло» та не сплатило до бюджету податкові зобов`язання з ПДВ у сумі більше 10 млн. грн.; залишок від`ємного значення складає 94 034 398 грн. ПДВ.

В ході подальшої перевірки вказаних операцій встановлено, що в грудні 2014 року ТОВ «Луганськобленерго» за рахунок отримання в статутний капітал майна від ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» (код за ) сформовано податковий кредит з ПДВ на суму 146 996 319 грн.

Податковий кредит сформовано ТОВ «Луганськобленерго» без податкових накладних постачальника на підставі виданих Торгово промисловою палатою України сертифікатів № 691 та № 692, якими засвідчено форс-мажорні обставини ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» та листа останнього на адресу ТОВ «Луганськобленерго» про неможливість здійснювати повноцінне ведення діяльності, в т.ч. бухгалтерського та податкового обліку та реєструвати податкові накладні.

В подальшому, ТОВ «Луганськобленерго» реалізує більшу частину «придбаного» у ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» на адресу ТОВ «Лугань». При цьому, ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» за поставлене майно ТОВ «Луганськобленерго» податкові зобов`язання до державного бюджету не нарахувало та не сплатило; на всю суму взаємовідносин обліковуються не усунуті розбіжності у нарахуванні ПДВ, з липня 2014 року ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» до податкових органів не звітує.

Крім того, відповідно до даних держреєстрів у ТОВ «Луганськобленерго» відсутні права власності на отримане від ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» майно, при тому, що майно знаходиться на непідконтрольній Україні території.

Вказане вище свідчить проте що: придбання вказаного майна, яке знаходиться на непідконтрольній території не має економічного смислу у зв`язку з відсутністю можливості його використання; фактична передача майна не мала місце бути у зв`язку з тим, що проведення огляду майна, його оцінка та фактична передача (як цілісних майнових комплексів так і офісного та іншого обладнання) неможливі без фактичного виїзду за місцем його розташування як продавців так і покупців (при тому що згідно листа ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» все майно захвачено «озброєними людьми»); обслуговування вказаного майна силами 23 робітників, які працюють на ТОВ «Лугань» неможливо; у період квітня грудня 2016 року відповідно звітності ТОВ «Лугань» майно ніяк не використовується та не обслуговується.

Згідно податкових накладних підприємство ТОВ «Лугань» придбало у ТОВ "Луганськобленерго" (код за ) автомобілі в кількості 225 одиниць. В подальшому було встановлено, що згідно відповіді «Регіонального сервісного центру в Луганській області» дані автомобілі на даний час зареєстровані за підприємством ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» (код за ). Також було встановлено, що в період реалізації транспортних засобів в квітні 2016 року дані автомобілі були зареєстровані за підприємством ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» (код за ). Отже дана інформація підтверджує той факт, що фактична передача майна не здійснювалась.

Крім того встановлено, що ТОВ «Лугань» згідно податкової звітності не має земельних ділянок та будівель у власності, так як даним підприємством не подаються декларація про сплату земельного податку згідно ст. ст. 269, 270, 286 ПКУ .

В ході подальшої перевірки було встановлено, що всі об`єкти які були придбані ТОВ «Лугань» у ТОВ «Луганськобленерго», згідно договору оренди №У-154-16 від 16.04.2016 р. передані підприємству ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання». Отже, підприємство ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» взяло в оренду власне майно, яке нібито знаходиться на балансі ТОВ «Лугань».

В подальшому ТОВ "Луганськобленерго" (код за ) передає свої корпоративні права в розмірі 100% на суму 635,3 млн.грн. підприємству «РОМЕНОЛ ЛІМІТЕД» (Кіпр). Отже, підприємства «РОМЕНОЛ ЛІМІТЕД» сформувало статутний капітал ТОВ «Лугань» за рахунок майна, набутого кримінально протиправним шляхом у ТОВ "Луганськобленерго" (код за ) та ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання» (код за ).

Вказане вище свідчить, що фактично ТОВ «Лугань» товарно-матеріальні цінності від ТОВ «Луганськобленерго» не отримувало, а складені уповноваженими особами вказаних підприємств документи містять завідомо неправдиві відомості, які в подальшому ТОВ «Лугань» використані в бухгалтерському та податковому обліку підприємства, що надало можливість ТОВ «Лугань» безпідставно формувати податковий кредит з ПДВ.

Крім того, встановлено, що згідно інформації з бази даних «Архів Електронної звітності» встановлено, що на спеціальних рахунках з ПДВ в Державній фіскальній службі Україні у ТОВ «Лугань» (код 34479348) знаходиться сума ліміту в розмірі 72 703 238 грн. набута протиправним злочинним шляхом та фактично використовуються на власний розсуд службових осіб ТОВ «Лугань», та іншими невстановленими слідством особами які також управляють діяльністю товариства.

Суму ліміту податкового кредиту на спеціальних рахунках з ПДВ в Державній фіскальній службі Україні () ТОВ «Лугань» (код 34479348) - 72 703 238 грн. у кримінальному провадженні визнано речовим доказом.

Так, відповідно до постанови КМУ від 19 липня 2017 №536 спеціальні рахунки з ПДВ в Державній фіскальній службі України () це рахунки у системі електронного адміністрування податку, що відкриті платнику податку в Казначействі, на які платником перераховуються кошти у сумі необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також суму, необхідну для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Прокурор вказує, що з метою недопущення спричинення збитків державі, забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості надання безпідставного податкового кредиту з ПДВ підприємствам реального сектору економіки.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, слідчим суддею встановлено, що 11.12.2018 року постановою старшого слдічого з ОВС шостого слідчого відділу РКП СВУФР ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_4 активи суму ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, підприємства: ТОВ «Лугань» (код 34479348) - 72 703 238 грн., визнано речовими доказами.

Прокурором доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури №6 ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000110 від 02.06.2017 про накладення арешту на речові докази задовольнити.

Накласти арешт на активи суму ліміту ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ в Державній фіскальній службі України () за адресою: м. Київ, Львівська площа, 8, підприємства: ТОВ «Лугань» (код 34479348) - 72 703 238 грн., шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме: активами сумою податку в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміт ПДВ) по ТОВ «Лугань» (код 34479348), на які останнє має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та заборонити службовим особам та працівникам ТОВ «Лугань» (код 34479348), їхнім представникам за дорученням, використовуючи або будь-яким чином відчужувати вищевказане майно.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1