печерський районний суд міста києва
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.01.2019 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Першотравневе Першотравневого р-ну Донецької обл., громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України,

В С Т А Н О В И В:
08.09.2018 року приблизно о 08:00 год. ОСОБА_6 разом із членами своєї родини, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , перебував за адресою: кв. АДРЕСА_3 , де в цей час старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 будучі у складі слідчої групи у кримінальному провадженні № 0016958 від 12.12.2016 року за ч.1 ст.190, ч.4 ст.190 КК України разом з учасниками слідчої дії проводила обшук на підставі ухвали слідчого судді ОСОБА_10 Подільського районного суду м. Києва № 758/10582/18 від 16.08.2018 року.

Так, в ході проведення обшуку вищевказаної квартири, ОСОБА_6 , маючи умисел спрямований на перешкоджання працівникам поліції обшуку даної квартири демонстрував своє обурення щодо слідчої дії та висловлювався лайкою у бік працівників поліції та знаходячись у спальній кімнаті, де перебували поняті ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , співробітники поліції, які брали участь у проведення обшуку: старший слідчий СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_13 , старший слідчий СУ ГУНП в м. Києві ОСОБА_14 , старший інспектор ВПК в Київській області ОСОБА_15 , інспектор ВПК Київського управління кіберполіції ОСОБА_16 , особи, у житлі яких проводився обшук: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на чинення опору співробітників поліції, при виконанні ними своїх службових обов`язків, тим самим, перешкоджанні їх законним діям при проведенні санкціонованого обшуку. При цьому, ОСОБА_6 , почав поводити себе зухвало, висловлюватись на адресу працівникам поліції принижуючі честь та гідність людини та безпосередньо працівника поліції, почав висловлювати нецензурні вислови в адресу працівників поліції, щодо проведення обшуку. Після чого, маючи на меті вчинення активних дій, спрямованих на вчинення опору працівникам поліції щодо виконання ними їх службових обов`язків, а саме обшуку приміщення, ОСОБА_6 взяв з підлоги жіночі джинси, жіночі штани та наніс один удар в область низу спини старшому слідчому ОСОБА_13 , вимагаючи при цьому щоб вона припинила проводити обшук у шафі.

Після чого ОСОБА_6 бажаючи повторно нанести удар став замахуватись на ОСОБА_13 , однак в цей час його злочинні дії були припинені інспектором ВПК Київського управління кіберполіції ОСОБА_16 .

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1583/е від 24.09.2018 року у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлене ушкодження, яке відноситься до легкого тілесного ушкодження.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились у опорі працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 342 КК України.

Умисні дії ОСОБА_6 , які виразились в умисному спричиненні тілесних ушкоджень працівнику правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 345 КК України.

28.09.2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою, потерпіла ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, ОСОБА_6 повністю визнав свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: за ч. 2 ст. 342 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., за ч. 2 ст. 345 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 130 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2210 грн. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 130 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2210 грн.

Розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474, ч. 5 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до положень ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, одне з кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, а інше невеликої тяжкості.

Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 , кожний окремо, просили затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_6 повністю визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України за викладених в обвинувальному акті обставин.

Прокурор та захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували, щодо затвердження угоди.

Суд, шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_4 повністю усвідомлюють зміст угоди про примирення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 369, 373, 374, 469, 471, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 28.09.2018 року між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_6 про примирення.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 2 ст. 342 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.,

- за ч. 2 ст. 345 КК України, з застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 130 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2210 грн.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 130 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2210 грн..

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду, через Печерський районний суд м. Києва, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1