Номер провадження 1-в/243/388/2018
Номер справи 1-230/08

УХВАЛА
про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку

«23» листопада 2018 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
- прокурора ОСОБА_3
- засудженого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі №19 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Заяву ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 357 ч. 3, 190 ч. 2 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла Заява ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 357 ч. 3, 190 ч. 2 КК України.
ОСОБА_4 в судовому засіданні Заяву підтримав та просив задовольнити з тих підстав, що у ній викладені.
Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення Заяви ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши Заяву про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року та додані до неї матеріали, суд дійшов до наступного висновку.
ОСОБА_4 засуджений Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року за ст.ст. 185 ч. 2, 357 ч. 3, 190 ч. 2, 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців (а.п.2). Вирок набрав законної сили 22 квітня 2008 року.
Постановою Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 15 лютого 2011 року ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання за Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року у виді позбавлення волі на виправні роботи з відрахуванням 20% у доход держави на строк один рік чотири місяці двадцять три дні (а.п.3). Постанова набула законної сили 23 лютого 2011 року.
Як вбачається з матеріалів справи, засудженим ОСОБА_4 покарання у виді виправних робіт з відрахуванням 20% у доход держави на строк один рік чотири місяці двадцять три дні не відбуто.
Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:
1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;
2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;
3) невчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.
Строк давності виконання обвинувального вироку починає спливати з моменту набрання вироком законної сили і триває весь час, доки вирок не виконується з причин, не пов`язаних з ухиленням особи від його виконання.
За період з 22 квітня 2008 року по 22 квітня 2013 року, з моменту набуття Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року відносно ОСОБА_4 законної сили пройшло п`ять років. Засуджений ОСОБА_4 протягом строку давності виконання вироку, не ухилявся від відбуття покарання.
За період з 23 лютого 2011 року по 23 лютого 2013 року, з моменту набуття Постановою Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 15 лютого 2011 року відносно ОСОБА_4 законної сили пройшло два роки. Засуджений ОСОБА_4 протягом строку давності виконання вироку, не ухилявся від відбуття покарання.
Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: п`ять років - у разі засудження до покарання у виді позбавлення волі за злочин середньої тяжкості, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин.
Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України - перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Згідно статті 152 КВК України підставою звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.
Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.
Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Окрім того, частиною третьою статті 80 КК передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності у разі, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, а строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
За таких обставин застосування статті 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Однак ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.
Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.
З огляду на це лише не відбування покарання засудженим у виді виправних робіт в певний строк сама по собі не свідчить про ухилення його від відбування цього покарання. (Аналогічна позиція викладене в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2015 року справа № 5-324кс15
Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року відносно ОСОБА_4 набув законної сили 22 квітня 2008 року, останній засуджений за вчинення злочину невеликої тяжкості та злочинів середньої тяжкості, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 357 ч. 3, 190 ч. 2 КК України.
Постанова Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 15 лютого 2011 року відносно ОСОБА_4 , набула законної сили 23 лютого 2011 року, якою замінено невідбуту частину покарання за Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року у виді позбавлення волі на виправні роботи з відрахуванням 20% у доход держави на строк один рік чотири місяці двадцять три дні.
З моменту вступу Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року та Постанови Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 15 лютого 2011 року відносно ОСОБА_4 в законну силу минуло вже більше п`яти років, оперативно - розшукова справа не заводилась, ОСОБА_4 у розшуку не перебував, нових злочинів не скоював, постійно проживає за адресом: АДРЕСА_1 , працював, за місцем роботи характеризується позитивно, таким чином, перебіг давності за досліджуваний судом період відносно засудженого ОСОБА_4 не зупинявся.
З огляду на викладене, враховуючи ту обставину, що засуджений за період з 23 лютого 2011 року жодного злочину не вчинив, факт ухилення від виконання вироку у суді не доведено, суд вважає, що строки виконання вироку, визначені статтею 80 КК України, закінчилися.
За таких обставин суд приходить висновку, що Заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 протягом строку давності виконання вироку, не ухилявся від відбуття покарання, засуджений не мав можливості відбути покарання за вироком суду у виді виправних робіт, до закінчення строку давності засуджений ОСОБА_4 злочинів середньої тяжкості, тяжких або особливо тяжких злочинів не вчиняв, що є підставою для звільнення його від відбуття покарання.
Існування в Кримінальному кодексі України звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання покарання за вироком суду обумовлюється недоцільністю виконання обвинувального вироку, оскільки після спливу вказаних строків його виконання не може мати належного карального і превентивного впливу, а також тим, що не вчинення засудженим у цей період нового злочину, як правило, свідчить про втрату ним суспільної небезпечності.
На підставі викладеного, ст.80 КК України, ст.ст. 152, 165 КВК України, керуючись ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_5 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності обвинувального Вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 357 ч. 3, 190 ч. 2 КК України - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Слов`янська Донецької області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , від покарання призначеного Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року за ст.ст. 185 ч. 2, 357 ч 3, 190 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки і шість місяців, який Постановою Червоногвардійського районного суду м. Макіївки Донецької області від 15 лютого 2011 року ОСОБА_4 замінено невідбуту частину покарання за Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2008 року у виді позбавлення волі на виправні роботи з відрахуванням 20% у доход держави на строк один рік чотири місяці двадцять три дні - у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвалу може бути оскаржено до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвалу постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

З оригіналом згідно.
Ухвала не набула законної чинності.

Головуючий:
Суддя Слов`янського
міськрайонного суду ОСОБА_1