Постанова
Іменем України

8 листопада 2018 року
м. Київ
справа № 740/4672/17
провадження № 51-7924км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянув у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 000293 за обвинуваченням
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився
в м. Ніжин Чернігівської області, зареєстрованого
та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 2 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Носівського районного суду Чернігівської області від 11 січня 2018 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Вирішено питання про процесуальні витрати у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 2 травня 2018 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 28 лютого 2017 року приблизно о 21 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до будинку по АДРЕСА_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_6 , умисно наніс останній два удари по обличчю та один удар кулаком в область лівого ока, чим спричинив потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили інший розлад здоров`я, поєднаний із стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вказує, що апеляційний суд належним чином не перевірив доводи прокурора про неправильне застосування кримінального закону, а саме ст. 75 КК України, чим порушив вимоги ст. 419 КПК України. Наголошує, що не в повній мірі враховано дані про особу винного, ступінь тяжкості та небезпеки вчиненого правопорушення, наслідки що настали. Повідомляє про не взяття до уваги, що тяжкий злочин щодо особи похилого віку, вчинено у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що з урахуванням тяжкості вчиненого злочину та даних про особу обвинуваченого, його виправлення і перевиховання неможливе без ізоляції від суспільства.
Позиції учасників судового провадження
В надісланих запереченнях потерпіла ОСОБА_6 ухвалу апеляційного суду вважає законною і обґрунтованою, просить залишити її без зміни, а призначене ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України покарання, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
В надісланих запереченнях засуджений ОСОБА_8 ухвалу апеляційного суду вважає законною і обґрунтованою і просить залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Прокурор підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Потерпіла заперечувала проти задоволення касаційної скарги прокурора.
Засуджений та його захисник просили ухвалу апеляційного суду залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Мотиви Суду
Як убачається з касаційної скарги доведеність винуватості ОСОБА_8 та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 121 КК України у касаційному порядку не оспорюються.
Що стосується доводів прокурора про невідповідність ухвали апеляційного суду вимогам ст. 419 КПК України та неправильного застосування ст. 75 КК України, то колегія суддів дійшла наступного висновку.
Ухвала апеляційного суду це рішення вищого суду стосовно законності й обґрунтованості вироку, ухвали, що перевіряються в апеляційному порядку та повинна відповідати тим же вимогам, що і вирок суду першої інстанції, тобто бути законною і обґрунтованою.
Згідно зі ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду, крім іншого, має бути зазначено: короткий зміст вимог, викладених у апеляційних скаргах та зміст судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, й узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій з посиланням на докази; мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, та з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався.
При залишенні апеляційної скарги без задоволення, в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Вказаних вимог закону судом апеляційної інстанції при перегляді вироку дотримано.
З матеріалів провадження убачається, що вирок суду першої інстанції був оскаржений в апеляційному порядку прокурором з підстав необґрунтованого застосування ст. 75 КК України, та як наслідок, м`якості призначеного покарання.
Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Апеляційний суд, переглядаючи судове рішення в межах поданої апеляції, надав відповідь на всі доводи апеляції прокурора.
Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, про те, що місцевим судом були враховані всі обставини справи, взято до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який раніше не судимий, працює, позитивно характеризується за місцем проживання, а також його вік, стан здоров`я.
Враховано судом і обставини, що пом`якшують покарання визнання вини і щире каяття, добровільне часткове відшкодування шкоди, а також ті, що його обтяжують вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння та вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Взято судом до уваги і думку потерпілої, яка просила не позбавляти волі обвинуваченого.
Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_8 та при звільненні від його відбування з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, суд застосував принцип індивідуалізації призначення покарання, визнав можливим виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства, навів переконливі підстави такого рішення, зазначивши, що за таких обставин буде досягнута мета покарання.
Призначене ОСОБА_8 покарання та застосування ст. 75 КК України відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи кримінальне провадження в межах поданої апеляції, надала відповідь на всі доводи апеляції прокурора, зазначила, що покарання ОСОБА_8 призначене у відповідності до вимог закону, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, конкретних обставин справи. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судового рішення, не встановлено, а тому підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, суд
ухвалила:
Ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 2 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9