Справа № 461/566/19
Провадження № 1-кс/461/703/19
УХВАЛА
Іменем України

04.02.2019 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
з участю:
секретаря ОСОБА_2
особи, яка подала скаргу ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

25.01.2019 р. до Галицького районного суду м. Львова надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 11.10.2018 р. про закриття кримінального провадження №0000083 за ознаками ч.3 ст.365, ч.2 ст.382 та ч.2 ст.366 КК України. Скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою. Зазначає, що слідчим не виконано в повній мірі ухвали слідчих суддів, не наведено аналіз зібраних у кримінальному провадженні доказів, мотивувальна частина не містить обґрунтованих відомостей, які стали підставою для прийняття оскаржуваної постанови. Просить скасувати вказану постанову про закриття кримінального провадження №0000083 за ознаками ч.3 ст.365, ч.2 ст.382 та ч.2 ст.366 КК України.
ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Додав, що слідчим не долучено до матеріалів кримінального провадження дві ухвали слідчих суддів Шевченківського районного суду м.Львова від 17.11.2017 року та від 02.02.2018 року, не проведено їх аналіз.
Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України, їх відсутність не є перешкодою для розгляду скарги, відтак, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності слідчого та прокурора на підставі наявних у справі матеріалів.
Заслухавши пояснення скаржника та слідчого, вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Згідно з ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.
У відповідності до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Встановлено, що слідчим відділом прокуратури Львівської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000083, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.2 ст.382 та ч.2 ст.366 КК України.
11.10.2018 р. старшим слідчим СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю в діяннях прокурорів Львівської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також слідчого Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 ознак складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.365, ч.2 ст.382 та ч.2 ст.366 КК України.
Слідчим суддею встановлено, у матеріалах кримінального провадження наявні: заява про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 від 30.03.2018 року; ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 04.04.2018 року у справі №463/1747/18; протокол допиту потерпілого ОСОБА_3 від 14.05.2018 року; протоколи допитів свідків ОСОБА_8 від 21.06.2018 року, ОСОБА_6 від 19.06.2018 року, ОСОБА_5 від 21.06.2018 року.
Оскаржувана постанова мотивована, зокрема тим що, під час проведення досудового розслідування досліджувалися ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 17.11.2017 року у справі №466/3625/17 та постанова слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 22.12.2017 року.
Проте, слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування не проведено у повному обсязі досудове розслідування кримінального провадження №0000083, виходячи із наступних міркувань.
Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
В силу ст.93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Однак, всупереч зазначених норм Закону органом досудового розслідування не долучено до матеріалів кримінального провадження №0000083 ухвали слідчих суддів Шевченківського районного суду м.Львова від 17.11.2017 року у справі №466/3625/17 та від 02.02.2018 року у справі №466/651/18, постанови слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 від 22.12.2017 року, не проведено їх аналіз, не перевірено факт виконання вказаних ухвал слідчих суддів.
Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій прав та законних інтересів учасників процесу.
Відтак, слідчим суддею встановлено, що при проведенні досудового розслідування слідчим не було дотримано положень статті 9 Кримінального процесуального Кодексу України щодо забезпечення повноти та всебічності, неупередженості в дослідженні обставини кримінального провадження (ч.2 ст.9 КПК України).
На думку слідчого судді, з метою усунення недоліків досудового слідства, є законні підстави для проведення слідчих дій на які вказує заявник, та проведення інших слідчих дій для перевірки його заяви про вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження прийнята передчасно, тому підлягає скасуванню з метою відновлення досудового розслідування.
Керуючись ст.ст. 303-307, 369, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_4 від 11.10.2018 р. про закриття кримінального провадження №0000083 за ознаками ч.3 ст.365, ч.2 ст.382 та ч.2 ст.366 КК України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1