Справа № 159/1042/19
Провадження № 1-кп/159/167/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області
під головуванням судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ковель кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000071 від 09 січня 2019 року з угодою про примирення у цьому ж кримінальному провадженні, укладеною між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м.Ковель Волинською області, українкою, громадянкою України, з середньою освітою, заміжньою, тимчасово безробітною, зареєстрованою та фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 ,в силу ст.89 КК України такою, що не має судимості,
в с т а н о в и в :
згідно з обвинувальним актом обвинувачена ОСОБА_4 , 05 січня 2019 року близько 17 год., перебуваючи в магазині «Щедра Хата», що по вул. Володимирській,85, в м. Ковелі, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з прилавку вищевказаного магазину, таємно викрала мобільний телефон марки «Honor 8 Lite», модель «PRA-TL 10 , IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , з наявними в ньому картками мобільних операторів «Київстар» № НОМЕР_3 ; «Теле 2» № НОМЕР_4 загальною вартістю 7000 грн., що належить потерпілому ОСОБА_6 , а також чохол з полімерного матеріалу, який для потерпілого майнової цінності не становить, чим завдала останньому майнової шкоди на вказану суму.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 185 КК України.
Між потерпілим ОСОБА_5 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 з другого боку, 25 січня 2019 року укладена угода про примирення.
За умовами вказаної угоди сторони констатують про наявність в діях обвинуваченої ОСОБА_4 ознак складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Обвинувачена ОСОБА_4 ,підтвердила факти, зазначені у п. 1 угоди про примирення, а саме підтвердила, що вчинила кримінальне правопорушення середньої тяжкості - таємно викрала чуже майно, тобто вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.1 ст. 185 КК України, визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого її кримінальному правопорушенні та щиро розкаялася у вчиненому.

Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення даної угоди та вважають, що неправомірними діями обвинуваченої ОСОБА_4 було заподіяно майнову шкоду в розмірі 7000 грн.
Сторони дійшли примирення на наступних умовах:
Потерпілий ОСОБА_5 констатує, що на час підписання цієї угоди йому відшкодовано завдану шкоду, інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має.
Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч.1 ст. 185 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) грн.

Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди (ст. 473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).
Дана угода діє з моменту її підписання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного: відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення. Згідно з ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 185 КК України.
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, відповідно до ст. 476 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом витребувані матеріали кримінального провадження за №00000071 від 09 січня 2019 року, на предмет наявності скарг обвинуваченої, поданих нею під час кримінального провадження.
Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.
Обвинувачена погоджуються на призначення узгодженого покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення, укладеної 25 січня 2019 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.
Процесуальні витрати за проведення експертизи відсутні, а доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
Угоду про примирення від 25 січня 2019 року у кримінальному провадженні за №00000071 від 09 січня 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів), що відповідає 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.).

Скасувати арешт накладений, відповідно до ухвали слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2019 року, а саме на мобільний телефон марки «Honor 8 Lite», IMEI НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , мобільна СІМ карта білого кольору з маркуванням: НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , мобільна СІМ карта чорного кольору з маркуванням: НОМЕР_7 , прозорий пластиковий чохол, що знаходяться на зберігання в камері речових доказів Ковельського ВП ГУНП у Волинській області та який визнані речовими доказамм повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити засудженій, потерпілому і прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1