Справа № 188/1533/17
Провадження № 1-кп/188/199/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в cмт. Петропавлівка кримінальне провадження № 0000629 від 12.09.2017р. відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, -

за участю прокурора: ОСОБА_4

за участю захисника: ОСОБА_5

за участю обвинуваченого: ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

До Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт № 0000629 від 12.09.2017р. відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 395, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, які існували під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не перестали існувати і не зменшились.

Обвинувачений та захисник заперечують проти задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим та просять застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, має місце реєстрації в смт. Петропавлівка Петропавлівського району Дніпропетровської області, і має міцні соціальні зв`язки.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Вирішуючи питання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд бере до уваги, що він раніше судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів невеликої тяжкості та тяжких злочинів, немає постійного місця проживання, не працює, раніше судимий за вчинення умисних тяжких злочинів, тобто продовжують існувати ризики, що були підставою для обрання запобіжного заходу можливість продовжити злочинну діяльність.

Вказані ризики були встановлені та взяті до уваги Дніпровським апеляційним судом, ухвалою якого обвинуваченому ОСОБА_3 20 листопада 2018 року було продовжено строк тримання під вартою.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, чим перешкоджати здійсненню провадження у справі, а також знищити, сховати чи спотворити будь-яку із речей, які мають значення для судового слідства, продовжити злочинну діяльність.

Будь-яких інших даних про зменшення чи відсутність ризиків, визначених ст. 177 КПК України, для застосування обвинуваченому менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу, та задоволення клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183-184, 196-198, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Обрати запобіжний захід ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000629 від 12.09.2017р. строком на 60 (шістдесят) днів до 14 години 15 хвилин 24.02.2019 року включно.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на начальника Петропавлівського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області.

Копію ухвали направити прокурору Петропавлівського відділу місцевої прокуратури Дніпропетровської області та Дніпропетровського УВП № 4 м. Дніпро.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1