Справа № 572/420/18
У Х В А Л А
19 грудня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
потерпілого - ОСОБА_6
представника потерпілого - ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ :
На розгляді Сарненського районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в межах якого останній обвинувачується у заподіянні потерпілому ОСОБА_6 умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.
У судовому засіданні захисником заявлено клопотання, яке підтримано обвинуваченим, про призначення у даному кримінальному провадженні повторної комісійної судово-медичної експертизи на стадії судового розгляду.
В обґрунтування заявленого клопотання стороною захисту зазначено, що стороною обвинувачення надано висновок судово-медичної експертизи №287 від 24 жовтня 2017 року, яким визначені тілесні ушкодження, які мали місце у потерпілого, їх тяжкість, термін заподіяння. Однак, на думку сторони захисту експертом не надано відповідь на ряд запитань, що ставились перед експертом слідчим, а саме : щодо механізму спричинення кожного із виявлених тілесних ушкоджень, не визначено чи є на тілі потерпілого тілесні ушкодження, які характерні для падіння з висоти власного зросту без надання тілу прискорення чи з наданням тілу прискорення з подальшим ударом об виступаючі предмети.
Із наданого стороною обвинувачення висновку судово-медичної експертизи №287 від 24 жовтня 2017 року вбачається, що на вирішення експерта були поставлені певні питання, в тому числі і щодо механізму спричинення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, наявності на тілі потерпілого тілесних ушкоджень, характерних для падіння з висоти власного зросту.
Пункти 2,5 підсумків експерта містять відповіді на вказані запитання, які сформульовані експертом достатньо чітко, а саме : отримання виявленого у потерпілого тілесного ушкодження могло відбутися внаслідок ударної травматичної дії і не характерне за умов падіння тіла людини з висоти власного зросту. Визначення конкретних обставин (умов отримання травм) знаходиться в компетенції слідчо-судових органів.
Крім цього, стороною захисту зауважено, що висновок експерта, враховуючи наведені вище обставини, є незрозумілим та неясним.
Частиною 1 статті 356 КПК України визначено, що за клопотанням сторони кримінального провадження, потерпілого або за власною ініціативою суд має право викликати експерта для допиту для роз`яснення висновку.
Стороною захисту клопотання про допит під час судового провадження судово-медичного експерта для роз`яснення висновку заявлено не було.
Також, в обґрунтування заявленого клопотання захисником вказано, що експертне дослідження було проведено експертом з порушенням Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень від 17 січня 1995 року, так як слідчим було винесено постанову про призначення експертизи щодо потерпілого, в той час як експертом експертизу здійснено по медичним документам.
На думку суду вказані обставини не є підставою для проведення експертизи за ухвалою суду.
Так, відповідно до ч.1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Частиною 1 статті 242 КПК України встановлено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Під час досудового розслідування судово-медичну експертизу для визначення наявності у потерпілого тілесних ушкоджень, їх кількості, локалізації, терміну їх заподіяння було призначено слідчим та проведено судово-медичним експертом.
Можливі порушення при проведенні такої експертизи, за їх наявності, можуть бути підставою для визнання такого доказу недопустимим, відповідно до вимог ст. 86 КПК України, а не підставою для призначення повторної експертизи.
В той же час захисником ставиться питання саме про призначення повторної судово-медичної експертизи відносно потерпілого.
Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», на яку посилається захисник - Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. Комісійна експертиза призначається у випадках, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань.
Під час судового провадження не встановлено наявності сумнівів у правильності висновку експерта, він є обґрунтованим, отже належність, допустимість і достатність доказів у даному кримінальному провадженні, в тому числі і з урахуванням висновку судово-медичного експерта, буде вирішуватись судом під час перебування в нарадчій кімнаті.
Необхідність комісійного проведення судово-медичної експертизи стороною захисту взагалі не обґрунтовано.
Таким чином, судом не встановлено необхідності призначення та проведення повторної комісійної судово-медичної експертизи щодо потерпілого за ухвалою суду, а тому у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого слід відмовити.
Керуючись ст.ст.332, 242 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя підис

Копія вірно

Суддя Сарненського районного суду

Рівненської області ОСОБА_10