Справа № 309/2911/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

13.05.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників кримінального провадження : прокурора ОСОБА_5 ,

захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-кп/4806/476/19, за апеляційною скаргою, яку подала прокурор Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ :

ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2019 року відмовлено в задоволенні подання провідного інспектора Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_9 щодо складання покарань засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.06.2018, за яким його засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі й на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік, та вироком цього ж суду від 27.11.2017, за яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі й на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном на 1 рік.

У поданні вказується на те, що вироком Виноградівського районного суду від 13.06.2018 ОСОБА_6 призначено за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, від відбування якого його звільнено з випробувальним терміном на 1 рік, однак, у вказаному вироку відсутні відомості про попередній вирок Виноградівського районного суду від 27.11.2017, яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування якого звільнений із випробувальним терміном на 1 рік, що у свою чергу свідчить про те, що останнім за часом вироком ОСОБА_6 не приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Тому, провідним інспектором Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_10 порушується питання про приєднання ОСОБА_6 невідбутої частини покарання за вироком від 27.11.2017 та призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів.

В ухвалі суду вказується на те, що на стадії виконання вироків Виноградівського районного суду від 27.11.2017 та 13.06.2018 щодо ОСОБА_6 складання покарань, призначених за цим вироками, є неможливим, оскільки це призведе до порушення прав засудженого ОСОБА_6 .. Тому, в задоволенні подання відмовлено.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з неправильним застосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що, вирок Виноградівського районного суду від 27.11.2017 щодо ОСОБА_6 набрав законної сили 28.12.2017, а вирок цього ж суду від 13.06.2018 набрав законної сили 17.07.2018, і при цьому, останнім за часом вироком установлено, що ОСОБА_6 вчинив передбачений ч. 2 ст. 186 КК України злочин 16.01.2018, тобто після ухвалення та набрання законної сили вироком від 27.11.2017, за яким ОСОБА_6 призначено покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, від відбування якого його звільнено на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, що у свою чергу свідчить про те, що призначені ОСОБА_6 згідно вироків від 27.11.2017 та 13.06.2018 покарання підлягають складанню на підставі ч. 1 ст. 71 КК України. Просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою подання інспектора Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» задовольнити й на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарань, до призначеного ОСОБА_6 за вироком Виноградівського районного суду від 13.06.2018 покарання приєднати невідбуте повністю, призначене за вироком цього ж суду від 27.11.2017 покарання, та визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.

У запереченні на апеляційну скаргу захисник засудженого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Висновок суду першої інстанції про те, що на стадії виконання вироку складення покарань є неможливим, оскільки це призведе до порушення прав засудженого ОСОБА_6 , вважає таким, що ґрунтується на принципах обов`язковості судового рішення та недопустимості погіршення статусу й становища засудженого на стадії виконання вироку. Просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 , який підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи; захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , яка судове рішення вважає законним та обґрунтованим і заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності засудженого ОСОБА_6 , неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає її розгляду. При прийнятті рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності засудженого ОСОБА_6 враховується, що повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги засудженому надіслано відповідно до вимог закону; що даних про поважність причин його неявки не поступало, а також не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день й те, що у розгляді апеляційної скарги приймає участь адвокат ОСОБА_7 , яка представляє інтереси засудженого.

Дослідивши матеріали судового провадження, зокрема, доводи подання та викладені в ухвалі суду висновки, колегія суддів вважає, що судом обґрунтовано відмовлено у його задоволенні.

Колегія суддів погоджується з вищенаведеним висновком слідчого судді з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України, має право вирішити питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.
Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.
У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону були дотримані при внесенні подання, його розгляді судом та прийнятті процесуального рішення з питання виконання постановлених щодо засудженого ОСОБА_6 вироків.

У тому числі, колегія суддів вважає, що подання обгрунтовано внесено до Хустського районного суду - до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - оскільки у поданні ставиться передбачена п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК України вимога щодо вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, постановлених щодо засудженого ОСОБА_6 .

З матеріалів судового провадження вбачається, що у розгляді подання приймали участь прокурор, засуджений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання судом і вимог передбачених ст. 539 КПК України.

Обгрунтованим є і висновок суду про відмову у задоволенні подання, оскільки задовольнивши подання суд погіршить становище засудженого ОСОБА_6 .

При прийнятті рішення колегія суддів враховує те, що прокурор просить апеляційну скаргу задовольнити й на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового складання покарань, до призначеного ОСОБА_6 за вироком Виноградівського районного суду від 13.06.2018 покарання приєднати невідбуте повністю, призначене за вироком цього ж суду від 27.11.2017 покарання, та визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, - тобто ухвалою суду призначити засудженому ОСОБА_11 більш суворе покарання, ніж призначене за будь-яким з постановлених щодо нього вироків погіршити його становище.

Крім того, колегія суддів враховує розяснення дані у п. 11 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 11 від 21.12.1990 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, повязаних з виконанням вироків», відповідно до якого не підлягають розгляду у порядку передбаченому ст. 411 КПК України (у редакції закону України 1960 року) ст. 537 КПК України питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого, звужують або розширюють обсяг обвинувачення, стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

У тому числі, не можна призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно з ст. 43 КК України (у редакції Закону України 1960 ) чинної ст. 71 КК України не було вирішено.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що як у поданні, так і в апеляційній скарзі прокурора ставиться вимога про погіршення становища засудженого ОСОБА_6 , що на стадії виконання вироків є неприпустимим.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено законне та обгрунтоване судове рішення, що апеляційна скарга, яку подала прокурор задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подала прокурор Хустської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні подання провідного інспектора Хустського РВ філії ДУ «Центр пробації» ОСОБА_9 щодо складання засудженому ОСОБА_6 покарань, призначених за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 13.06.2018, за яким його засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі й на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік, та вироком цього ж суду від 27.11.2017, за яким ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі й на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном на 1 рік, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді: