Справа № 445/2264/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2019 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Золочеві Львівської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000616 від 03 листопада 2018 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, особою з інвалідністю 3 групи, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 20 вересня 2018 року близько 15 год. 30 хв., знаходячись на прибудинковій території, по АДРЕСА_2 та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, переслідуючи мету реалізації раптово виниклого злочинного умислу, направленого на вчинення хуліганських дій, підійшов до автомобіля, марки Volkswagen Passat сірого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 , власником якого являється ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка полягала в тому, що він ігноруючи, інсуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, намагаючись самоутвердитись за рахунок пошкодження чужого майна і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, перебуваючи у громадському місці, ігноруючи присутніх на вулиці інших осіб, безпричинно наніс декілька ударів дерев`яною палицею, яку на той час тримав у руках, по вікнах вказаного автомобіля, внаслідок чого розбив скло кришки багажника та бокове ліве скло, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 26 328 гривні 60 копійок (двадцять шість тисяч триста двадцять вісім гривень шістдесят копійок).
Суд вважає, що такі дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки злочину передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України визнав повністю. Надав показання, що в цей день (20.09.2018) він вживав алкогольні напої у великій кількості. Пригадує, що дерев`яною палицею побив вікна у припаркованому біля його будинку автомобілі. Скільки вікон розбив не пригадує. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати. Цивільний позов визнав у повному обсязі.
Потерпілий зазначив, що очевидцем події злочину він не був, просив обрати обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
Згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Відповідно до цих вимог закону, суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу останнього, та матеріалів, що пов`язані з витратами на проведення експертиз та речовими доказами.
Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.
Таким чином, суд вважає доведеним факт скоєння ОСОБА_4 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, а тому дії обвинуваченого кваліфіковано органом досудового розслідування вірно.
Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяного злочином наслідку, а також те, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, вину у вчиненні злочину визнає повністю, зобов`язується відшкодувати шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває, тимчасово не працює, є особою з інвалідністю.

Обставинами, що пом`якшують покарання, на думку суду, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. На момент вчинення кримінального правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявним в матеріалах провадження висновком Золочівського ЦРЛ №347.
З огляду на вказане, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч.1 ст.296 КК України.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, який є особою з інвалідністю третьої групи, вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав, пом`якшуючі обставини, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та його звільнення від відбування покарання з випробуванням.
В даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_4 , яким просить стягнути з останнього на його користь майнову шкоду в сумі 26328,60 грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 позовні вимоги визнав повністю.
Суд вважає, що цивільний позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.
Згідно ст. 128, 129 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до обвинуваченого за шкоду, завдану його діями, який розглядається судом за правилами, встановленими цим кодексом. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч. 1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
На підтвердження заявлених позовних вимог в частині стягнення матеріальної шкоди, потерпілим ОСОБА_5 надано рахунок №А10047058 від 21.09.2018, згідно якого вартість відновлюваного ремонту автомобіля Passat Variant VIN: НОМЕР_2 становить 26328,60 грн., що на думку суду підтверджує розмір заподіяної потерпілому матеріальної шкоди.
Статтею 127 КПК України визначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
В силу ст.128 КПК України, враховуючи неврегульованість кримінально-процесуальним законом процесуальних відносин між сторонами, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, до них підлягають застосуванню норми ЦПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що цивільний позов підлягає до задоволення.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався, витрати понесені державою на проведення експертиз в межах кримінального провадження відсутні, речові докази відсутні.
Керуючись ст. 75, 76, ч. 1 ст. 296 КК України, ст. 100, 127, 128, 129, 368-371, 373- 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробовування, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку суду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 26328,60 гривень майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Золочівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1