У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 грудня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з вищою освітою, приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000322 від 29.10.2018 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, -
в с т а н о в и в :
10.12.2018 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва звернувся старший слідчий в особливо важливих справах 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Вказане клопотання погоджено прокурором першого відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 .

В обгрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001747 від 31.05.2017 року за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 109, ч. 3 ст. 110-2 КК України та за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 14 п.п.1,6,11,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 258 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження також досліджувались факти вчинення неправомірних дій щодо ОСОБА_9 та

ОСОБА_10 подальшому матеріали досудового розслідування стосовно невстановлених слідством осіб, в тому числі щодо ОСОБА_6 , за фактом вчинення готування до умисного вбивства більше двох осіб, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, на замовлення, готування до терористичного акту та вчинення державної зради виділено в окреме провадження №0000029, в межах якого 23.06.2018 року ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

29.10.2018 року із зазначеного кримінального провадження №0000029, матеріали кримінального провадження за підозрою ОСОБА_6 виділено в окреме кримінальне провадження за № 0000322.

У заявленому клопотанні слідчий зазначає, що на даний час досудовим розслідуванням встановлено, що у першій половині 2017 року ОСОБА_6 з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вирішив вчинити на території Черкаської області терористичні акти, а саме із застосуванням зброї вбити ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які на думку ОСОБА_6 винні у перешкоджанні здійснення його батьком ОСОБА_14 підприємницької діяльності на території Чорнобаївського району Черкаської області, а також смерті його матері ОСОБА_15 .

З метою вчинення зазначених дій, наприкінці червня початку липня 2017 року (точної дати та часу слідством не встановлено) ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_16 , якому в подальшому запропонував за грошову винагороду в розмірі 55 000 доларів США, з метою залякування мешканців с. Лящівка Чорнобаївського району Черкаської області, вчинити терористичні акти, а саме, з використанням зброї, вбити ОСОБА_11 , а також із застосуванням гранатомета вистрілити в будинок, в якому проживають ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з метою завдання їм тяжких тілесних ушкоджень або вбивства останніх.

В заявленому клопотанні слідчий зазначає, що в ході подальших зустрічей, ОСОБА_16 , пересвідчившись у реальності намірів ОСОБА_6 , звернувся до правоохоронних органів, інформувавши їх про задум ОСОБА_6 .

Згодом було проведено інсценування смерті ОСОБА_11 , та 20.06.2018 року, близько 17 години 15 хвилин, перебуваючи біля автоцентру за адресою: м. Київ, Столичне Шосе, 90, ОСОБА_16 зустрівся із ОСОБА_6 та пред`явив останньому для ознайомлення на власному мобільному телефоні заздалегідь підготовлені фотознімки, на яких зображений гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі слідами насильницької смерті, а саме слідами побиття, синців, без зуба, з проникаючим пораненнями та крововиливами на голові з лівої сторони у скроневій зоні, а також наявністю крововиливів біля ока, на щоці, а також зі слідами колотих та різаних ран холодною зброєю в районі черева, як доказ вчинення терористичного акту, що призвів до загибелі ОСОБА_11 .

Ознайомившись із наданими фотознімками, ОСОБА_6 обговорив з ОСОБА_16 умови розрахунку за вчинений злочин, зокрема повідомив, що заплатить йому 15 000 доларів США через декілька днів, а решту суми в розмірі 10 000 доларів США через два тижні.

23.06.2018 року, близько 18 години 30 хвилин, ОСОБА_6 перебуваючи в ресторані «Тандир» (Київська обл., смт. Козин, вул. Київська, 11д), здійснив передачу ОСОБА_16 15 000 доларів США у якості першої частини винагороди, після чого був затриманий співробітниками Служби безпеки України, в порядку ст. 208 КПК України.

В подальшому, ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, тобто в організації готування до терористичного акту, тобто застосування зброї з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до загибелі людини, та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів, без альтернативного визначення розміру застави.

Ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва від строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжено, востаннє до 15.12.2018 року.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до десяти місяців, тобто до 23.04.2019 року.

Слідчий зазначає, що обґрунтованість підозри підтверджується рядом доказів, що долучені ним до матеріалів клопотання.

Вказує, що на даний час досудове розслідування не завершено, оскільки необхідно виконати певні слідчі дії та процесуальні заходи, зокрема отримати висновки експертиз, допитати ряд свідків, провести огляд документів та відомостей щодо телефонних з`єднань, допитати мешканців м. Лящівка Чорнобаївського району Черкаської області, вчинити інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії спрямовані на повне, швидке та неупереджене з`ясування обставин вчинення ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами кримінального правопорушення, вирішити питання щодо остаточної кваліфікації дій ОСОБА_6 .

З огляду на вказане, просить запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжити ще на 60 днів, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Ризик передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_6 розуміючи, що він вчинив особливо тяжкий злочин проти громадської безпеки, відчуваючи страх та невідворотність майбутнього покарання за вчинене кримінальне правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, у зв`язку з чим останній може змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також дає підстави вважати, що ОСОБА_6 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Звертає увагу, що ОСОБА_6 впродовж останніх років більше 20 разів перетинав державний кордон України, є досить фінансово забезпеченою людиною, має підприємство в Республіці Італія, а тому зможе покинути територію України.

Щодо ризику передбаченого п. 2 ч.1 ст. 177 КПК України, зазначає, що на даний час у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування; не встановлені усі співучасники злочинів, місця зберігання предметів та документів, що можуть бути використані як речові докази; отримано не всі дані щодо місць проживання невстановлених осіб, причетних до вчинення злочину, що дає обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі, буде намагатися знищити, сховати або спотворити вказані речові докази, які мають значення для кримінального провадження.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовує тим , що у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з тримання під вартою неможливо буде запобігти контактам ОСОБА_6 з іншими невстановленими співучасниками вчинення злочину, з якими ОСОБА_6 перебуваючи на свободі зможе вільно спілкуватись та координувати їхні дії щодо приховування слідів вчинення кримінальних правопорушень, вчинення тиску на свідків з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань у кримінальному провадженні. Вказує, що про заявлений ризик свідчить той факт, що ОСОБА_16 під час одного із допитів зазначив, що захисник ОСОБА_6 намагався схилити його до зміни раніше наданих показів.

Ризик передбачений п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовує тим, що на даний час не встановлені усі спільники ОСОБА_6 у вчиненні даного кримінального правопорушення, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб, а тому ОСОБА_6 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.

Щодо ризику передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, вказує, що злочинна діяльність ОСОБА_6 була спрямована на вчинення злочинів проти громадської безпеки вчинення терористичних актів із застосуванням зброї, тому перебуваючи на волі та з метою доведення свого злочинного наміру до кінця, продовжить вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, та інші протиправні дії, які необхідні йому для досягнення вказаної вище злочинної мети, у тому числі тих злочинів, що у своєму складі містять дії, направлені на знищення доказової бази по кримінальному провадженню або незаконному тиску на учасників та сторін провадження.

Окрім цього, у клопотанні слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , перебуваючи в умовах слідчого ізолятора, використовуючи заборонені у даній установі пристрої, підтримує зв`язки поза межами ізолятора, оскільки під час обшуку в його камері було виявлено планшет та мобільний телефон.

У клопотанні також вказано, що відповідно до отриманої інформації, зокрема відповідно до листа ДКР СБ України від 05.12.2018 року, ОСОБА_6 поміж певного кола осіб, які разом з ним утримуються в Київському слідчому ізоляторі, висловлює погрози убік співробітників правоохоронних органів, стверджує про необхідність, коли звільнеться з-під варти, фізичної розправи над особами, які незаконно, на його думку, притягнули його до кримінальної відповідальності, а також розправи над основним свідком обвинувачення ОСОБА_16 .

Зазначає, що жоден інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження, а тому просить продовжити строк дії запобіжного заходу на 60 днів.

В судовому засіданні прокурори заявлене клопотання підтримали, надали пояснення аналогічні його доводам, просять таке задовольнити.

Підозрюваний від надання будь-яких пояснень відмовився, на неодноразові пропозиції висловити свою думку щодо заявленого клопотання, вказав лише, що вважає справу сфабрикованою, за різними причинами просить судове засідання відкласти.

Захисник ОСОБА_17 щодо заявленого клопотання заперечив, вважає повідомлену підозру за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України необґрунтованою, зважаючи на відсутність достатніх даних та фактів для кваліфікації дій саме за цією статтею. Звертає увагу, що ч. 5 ст. 176 КПК України, передбачає безальтернативне тримання під вартою для осіб, що підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі за ст. 258 КК України, однак в даному випадку дії ОСОБА_6 кваліфіковано лише як готування до злочину, а тому до нього може бути застосовано інший, більш м`який запобіжний захід. Звертає увагу на міцність соціальних зв`язків ОСОБА_6 , зокрема, що останній одружений, є батьком чотирьох дітей, має на утриманні батька інваліда, а також, що підозрюваний брав активну участь у допомозі добровольчим батальйонам, що здійснювали захист державних кордонів та територіальної цілісності України.

Окрім цього, захисником ОСОБА_17 подано письмові заперечення щодо заявленого клопотання, в яких останній звертає увагу на порушення слідчим строку звернення до суду із заявленим клопотанням, недоведеність обставин, які підлягають доказуванню під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою, недопустимість доказів, зокрема мобільного телефону, вилученого у підозрюваного під час затримання. У письмових запереченнях захисник зазначає про провокацію, яка мала місце по відношенню до підозрюваного з боку правоохоронних органів, а також про недоведеність заявлених у клопотанні ризиків.

Під час надання пояснень захисником ОСОБА_18 , підозрюваний ОСОБА_6 заявив, що прокурори спекулюють на трагедії його сім`ї, а тому йому не потрібні захисники та він бажає від них відмовитись.

Не очікуючи судового рішення щодо прийняття відмови від захисників, захисники ОСОБА_18 та ОСОБА_17 покинули приміщення суду.

В зв`язку із прийняттям відмови підозрюваного від захисників, зважаючи на процесуальні вимоги Закону, ухвалою слідчого судді надано доручення керівнику Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги призначити адвоката для захисту інтересів підозрюваного ОСОБА_6 .

Вказана ухвала була виконаною та для захисту інтересів ОСОБА_6 прибула адвокат ОСОБА_19 . Остання зазначила, що ознайомлена з матеріалами клопотання, однак після цього, до зали судового засідання прибула адвокат ОСОБА_20 , яка повідомила про те, що щойно нею було укладено із дружиною підозрюваного ОСОБА_6 договір про надання правової допомоги, а тому вона бажає взяти участь в судовому засіданні.

Адвокату ОСОБА_20 роз`яснено, що попередньо підозрюваний відмовився від захисників, наміру залучити іншого оплатного захисника не виявив, а тому йому було призначено захисника через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Незважаючи на положення щодо безперервності розгляду клопотання, адвокату ОСОБА_20 було надано можливість для ознайомлення із матеріалами клопотання (1,5 години).

Після спливу зазначеного часу, адвокат ОСОБА_20 інформувала, що з клопотанням вона не ознайомилась за браком часу. Незважаючи на те, що розгляд клопотання фактично тривав п`ятий день, просить розгляд такого відкласти. Окрім цього, заявила клопотання про припинення повноважень захисника за призначенням ОСОБА_19 , яка вже була ознайомленою з матеріалами клопотання, оскільки, на її погляд, участь у справі захисника на платній основі та захисника за призначенням чинним законодавством не допускається.

В заявленому клопотанні слідчим суддею було відмовлено, однак, захисник ОСОБА_19 покинула приміщення суду.

В подальшому, після залишення без розгляду повторно заявленого стороною захисту відводу слідчому судді, захисник без дозволу слідчого судді, самовільно покинула зал судового засідання, в зв`язку з чим підозрюваному було повторно призначено захисника через Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги

Сукупність та характер вказаних дій сторони захисту, зважаючи, що строк дії попереднього запобіжного заходу спливає 15.12.2018 року, свідчить про безпідставне зловживання своїми правами та намаганням не дати можливості розгляду клопотання у порядку та строки, що передбачені процесуальним законом, незважаючи на повну неупередженість суду та неодноразові роз`яснення щодо недопустимості зловживання правами.

Окрім цього, на адресу суду надійшли клопотання від народних депутатів ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 про взяття підозрюваного ОСОБА_6 на поруки, однак під час розгляду клопотання останні в залі судового засідання не були присутніми, в зв`язку з чим з`ясувати у вказаних осіб чи розуміють вони наслідки взяття підозрюваного на поруки та з`ясувати їх думку щодо заявлених клопотань не виявилось можливим.

Заслухавши доводи прокурорів на підтримання заявленого клопотання, думку підозрюваного, його захисника ОСОБА_17 , ознайомившись із письмовими запереченнями щодо заявленого клопотання, дослідивши надані докази та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.

В провадженні Головного слідчого управління СБ України перебувають матеріали виділеного кримінального провадження № 0000322, відомості про яке 29.10.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України.

Згідно фабули правопорушення, у першій половині 2017 року ОСОБА_6 , з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вирішив вчинити на території Черкаської області терористичні акти, під час яких вбити гр. ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України 23.06.2018 року.

24.06.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, тобто у застосуванні зброї з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, за попередньою змовою групою осіб, що призвело до загибелі людини.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що у першій половині 2017 року він, з метою порушення громадської безпеки та залякування населення, вирішив вчинити на території Черкаської області терористичні акти, а саме із застосуванням зброї вбити ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які на думку ОСОБА_6 винні у перешкоджанні здійснення його батьком ОСОБА_14 підприємницької діяльності на території Чорнобаївського району Черкаської області, а також смерті його матері ОСОБА_15 . Так, з метою вчинення зазначених дій, наприкінці червня початку липня 2017 року (точної дати та часу слідством не встановлено) ОСОБА_6 зустрівся із ОСОБА_16 , якому в подальшому запропонував за грошову винагороду в розмірі 55 000 доларів США, з метою залякування мешканців с. Лящівка Чорнобаївського району Черкаської області, вчинити терористичні акти, а саме, з використанням зброї, вбити ОСОБА_11 , а також із застосуванням гранатомета вистрілити в будинок, в якому проживають ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з метою завдання їм тяжких тілесних ушкоджень або вбивства останніх.

Завдяки втручанню правоохоронних органів, інсценувавши смерть ОСОБА_11 , 20.06.2018 року, близько 17 години 15 хвилин, перебуваючи біля автоцентру за адресою: м. Київ, Столичне Шосе, 90, ОСОБА_16 зустрівся із ОСОБА_6 та пред`явив останньому для ознайомлення на власному мобільному телефоні заздалегідь підготовлені фотознімки, на яких зображений гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі слідами насильницької смерті, а саме слідами побиття, синців, без зуба, з проникаючим пораненнями та крововиливами на голові з лівої сторони у скроневій зоні, а також наявністю крововиливів біля ока, на щоці, а також зі слідами колотих та різаних ран холодною зброєю в районі черева, як доказ вчинення терористичного акту, що призвів до загибелі ОСОБА_11 . Ознайомившись із наданими фотознімками, ОСОБА_6 обговорив з ОСОБА_16 умови розрахунку за вчинений злочин, зокрема повідомив, що заплатить йому 15 000 доларів США через декілька днів, а решту суми в розмірі 10 000 доларів США через два тижні. Згодом ОСОБА_6 передав ОСОБА_16 грошові кошти у розмірі 15 000,00 доларів США, після чого був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 25.06.2018 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком 60 днів, без визначення розміру застави, який в подальшому було двічі продовжено. Строк тримання підозрюваного під вартою спливає 15.12.2018 року.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до десяти місяців, тобто до 23.04.2019 року.

З наданих стороною обвинувачення доказів, що містяться в матеріалах клопотання та були досліджені слідчим суддею, вбачається таке.

Заявою про вчинення злочину від 11.05.2018 року, будучи повідомленим про зміст ст. 383 КК України, ОСОБА_16 інформував правоохоронні органи, що в грудні 2017 року січні 2018 року до нього звернувся гр. ОСОБА_6 , який запропонував йому за винагороду у розмірі 55 000,00 доларів США вбити гр. ОСОБА_11 та завдати тяжких тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_12 та гр. ОСОБА_13 .

Згідно протоколів допиту свідка ОСОБА_16 від 11.05.2018 року та від 18.05.2018 року, будучи повідомленим про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, останній надав показання, що через свого знайомого ОСОБА_24 познайомився із ОСОБА_6 . В ході знайомства ОСОБА_6 запропонував йому простежити за декількома людьми, якими згодом виявились подружжя ОСОБА_25 . При цьому, ОСОБА_6 було надано фотографії ОСОБА_9 . Під час подальших неодноразових зустрічей із ОСОБА_6 , останній запропонував свідку ОСОБА_16 здійснити вбивство ОСОБА_11 , а також здійснити вистріл із гранатомету по будинку сім`ї ОСОБА_25 , з метою завдання їм тілесних ушкоджень та/або вбивства. Свідок вказує, що метою цих дій, зі слів ОСОБА_6 , було залякування мешканців с. Лящівка Чорнобаївського району Черкаської області. За вбивство ОСОБА_11 ОСОБА_6 було запропоновано винагороду у розмірі 55 000,00 доларів США. ОСОБА_16 вказує, що спочатку сумнівався у дійсних намірах ОСОБА_6 , однак в подальшому зрозумів, що такі є реальними, а тому звернувся до правоохоронних органів. ОСОБА_6 було надано фотографію ОСОБА_11 із зазначенням адреси його проживання та автомобіля, яким він користується.

Фотографії ОСОБА_9 та ОСОБА_11 із рукописними написами, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а їх огляд зафіксовано відповідним протоколом.

Згідно висновку експерта № 10 від 01.08.2018 року, рукописні написи на звороті вищевказаних фотографій виконані ОСОБА_6 .

Як вбачається із протоколу допиту свідка ОСОБА_16 від 21.06.2018 року, останній повідомив, що 20.06.2018 року мав зустріч із ОСОБА_6 . Під час вказаної зустрічі він показав ОСОБА_26 фотографії понівеченого тіла ОСОБА_11 на своєму мобільному телефоні та повідомив ОСОБА_6 , що ОСОБА_11 вбитий. В подальшому вони обговорювали порядок передання винагороди за здійснене вбивство. Першу частину винагороди ОСОБА_6 повинен був передати 23.06.2018 року у розмірі 15 000,00 доларів США.

Згідно протоколу огляду місця події від 23.06.2018 року, проведено огляд літньої тераси ресторану «Тандир» за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, в ході якого виявлено гр. ОСОБА_26 та ОСОБА_16 . Останній надав свій мобільний на якому були фотографії побитого чоловіка. ОСОБА_16 повідомив, що ОСОБА_6 передав йому грошові кошти у розмірі 15 000,00 доларів США у якості винагороди за вбивство ОСОБА_27 . Вказані кошти та мобільні телефони вилучені вказаним протоколом. ОСОБА_6 під час проведеного огляду заперечив факт передання коштів ОСОБА_16 за вбивство ОСОБА_11 .

24.06.2018 року ОСОБА_16 надано показання щодо передання ОСОБА_6 23.06.2018 року грошових коштів у розмірі 15 000,00 доларів США, після чого останній був затриманий працівниками правоохоронних органів. Окрім цього, свідок показав, що в ході розмови із підозрюваним, ОСОБА_6 повідомив, що його пропозиція щодо вбивства подружжя ОСОБА_25 залишається в силі, а також, що він надасть кошти на купівлю гранатомета.

Будучи допитаним в якості свідка, ОСОБА_28 повідомив, що являється кумом ОСОБА_6 та позичав в останнього значну суму грошових коштів, частину з яких мав повернути до 01.07.2018 року. Однак, 20.06.2018 року до нього зателефонував ОСОБА_6 та попросив його повернути 30 000, 00 доларів США раніше обумовленого терміну, що ним і було зроблено. Щодо подальшого використання цих коштів свідкові нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_29 надала показання, що являється дружиною ОСОБА_6 та їй відомо з чуток, що подружжя ОСОБА_25 може бути причетним до вбивства матері її чоловіка ОСОБА_15 . Після повернення з відпочинку, а саме після 19.06.2018 року її чоловік поводив себе досить схвильовано, що вона пов`язує із можливим вимаганням ОСОБА_16 грошових коштів у її чоловіка.

Згідно протоколу огляду вилучених у ОСОБА_6 флеш накопичувачів від 25.06.2018 року виявлено ряд фотографій, які, відповідно до проколу допиту потерпілого ОСОБА_11 від 07.08.2018 року, останній опізнав та вказав, що на них зображено його товаришів, його, а також будинок де мешкає його товариш у м. Черкаси.

Будучи допитаною в якості свідка, ОСОБА_12 вказала, що їй відомо про конфлікт сім`ї ОСОБА_30 із мешканцями с. Лящівка Чорнобаївського району Черкаської області, зокрема, як охоронці ОСОБА_30 побили ОСОБА_31 , під час побиття ймовірно був присутній ОСОБА_6 . В подальшому, ОСОБА_32 , прийшовши до будинку родини ОСОБА_30 , кинув їм під ноги дві гранати, внаслідок чого ОСОБА_15 та сам же ОСОБА_32 загинули, а ОСОБА_14 отримав серйозне поранення ніг.

Як вбачається із протоколів огляду від 29.05.2018 року, предметом огляду являються декілька статтей, що розміщені в мережі Інтернет. У вказаних статтях, мова частково йде про інтерв`ю ОСОБА_6 , який розповідає про конфлікт його батьків та мешканців с. Лящівка, а також зазначає про причетність до цього конфлікту ОСОБА_11 .

Протоколом огляду від 24.06.2018 року зафіксовано результати огляду мобільного телефону ОСОБА_16 , в якому містяться фотографії людини, ззовні схожу на фотографію ОСОБА_11 , в понівеченому вигляді та заковану у кайданки.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1,3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в тому числі із дотриманням вимог ст. 176-178 КПК України.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані сторонами, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що оголошена ОСОБА_6 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, не може вважатись не обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування є на даний час досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_6 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Згідно ч. 5 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочину передбаченого ст. 258 КК України.

Покликання сторони захисту щодо невірної кваліфікації ймовірних дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України, що в свою чергу не дозволяє застосувати до нього інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, слідчим суддею до уваги не приймаються, оскільки на цій стадії досудового розслідування, з врахуванням доказів, що були надані стороною обвинувачення, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 14, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 258 КК України не є очевидно помилковою, невірною та/або такою, що зумисно спрямована на безальтернативне тримання особи під вартою.

Із наданих доказів та матеріалів вбачається, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні злочину пов`язаного із насильством є обгрунтованою, а тому слідчий суддя враховує, що у випадку подальшої можливої зміни кваліфікації дій ОСОБА_6 , до нього можливе застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою теж без альтернативного визначення розміру застави.

Слідчий суддя приймає до уваги, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , враховуючи, що заявлені прокурором ризики знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, оцінюючи сукупність встановлених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням у продовженні тримання ОСОБА_6 під вартою, однак, суворість такого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторно вчинення злочинів.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як вбачається із пояснень прокурора, чого не заперечила сторона захисту, підозрюваний є досить забезпеченою людиною, має бізнес стосунки із іншими державами, зокрема у Республіці Італія, а тому має можливості до вчинення дій пов`язаних із переховуванням від правосуддя, не достатньо стримуючим фактором чого може бути наявність чотирьох дітей, дружини, батька та відсутність на даний час у нього документів, що дають право на перетин державного кордону України.

Окрему увагу слідчий суддя звертає на наявні відомості в матеріалах клопотання, зокрема протокол допиту свідка ОСОБА_16 та довідку ДКР СБ України від 05.12.2018 року, згідно яких один із захисників ОСОБА_6 намагався схилити свідка ОСОБА_16 до зміни показів, а також, що підозрюваний, перебуваючи в умовах ізолятора тимчасового тримання, висловлював погрози відносно працівників правоохоронних органів, що здійснювали його затримання, а також свідка ОСОБА_16 .

Вказані обставини підтверджують наявність заявлених у клопотанні слідчим ризиків, а також те, що такі не просто продовжують існувати, а їх ступінь навіть збільшився.

Незважаючи на приписи ч. 5 ст. 176 КПК України, виходячи із норм міжнародного права, слідчим суддею взято до уваги доводи сторони захисту щодо наявних стійких соціальних зв`язків у підозрюваного та розглянуто можливість застосування іншого запобіжного заходу, однак, враховуючи вищевикладені обставини та наявні ризики в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування, застосування до ОСОБА_6 інших запобіжних заходів, що не пов`язані із позбавленням волі, не видається можливим.

З огляду на вказане, слідчий суддя приходить до висновку про підставність заявленого клопотання та необхідність його задоволення, що в свою чергу виключає можливість задоволення клопотань про взяття підозрюваного на поруки.

Керуючись ст. 2, 7-9, 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України ОСОБА_7 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без альтернативного визначення розміру застави.
Строк дії ухвали про продовження строку тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою визначити в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, тобто до 12 лютого 2019 року включно.
В задоволенні клопотань ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 про взяття підозрюваного на поруки - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1