Справа № 344/1952/16-к
Провадження № 11-кп/4808/76/19
Категорія ст. 289 ч. 2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

захисників ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

ОСОБА_22 ,

законних представників ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 ,

ОСОБА_26 ,

розглянувши у кримінальному провадженні № 0005002 апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_20 в інтересах ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_19 в інтересах ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Івано-Франківського міського суду від 5.12.2018 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_15 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено: - за ст. 289 ч. 2 КК України (далі ККУ) із застосуванням ст. 69 ч. 1 ККУ до позбавлення волі на 3 роки 6 місяців без конфіскації майна;

- за ст. 186 ч. 2 ККУ із застосуванням ст. 69 ч. 1 ККУ до позбавлення волі на 3 роки 2 місяці;

- за ст. 296 ч. 4 ККУ до позбавлення волі на 3 роки;

- за ст. 162 ч. 1 ККУ до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ст. 70 ч. 1 ККУ шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому призначено 3 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

ОСОБА_15 перебуває під домашнім арештом до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_9 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , раніше судимого, остання судимість 23.09.2016 року Тисменицьким районним судом за ст. 289 ч. 2 ККУ із застосуванням ст. 69 ч. 1 ККУ до 3 років 1 місяця позбавлення волі

засуджено: - за ст. 289 ч. 2 ККУ до позбавлення волі на 6 років 4 місяці без конфіскації майна;

- за ст. 186 ч. 2 ККУ до позбавлення волі на 5 років;

- за ст. 296 ч. 4 ККУ до позбавлення волі на 3 роки;

- за ст. 162 ч. 1 ККУ до штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ст. 70 ч. 1 ККУ шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому призначено 6 років 4 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 ККУ за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання ОСОБА_9 6 років 4 місяці позбавлення волі без конфіскації належного йому майна, зарахувавши покарання відбуте частково за вироком Тисменицького районного суду від 23.09.2016 року та вироком Івано-Франківського міського суду від 15.07.2015 року.

Строк покарання йому рахується з 19 грудня 2015 року.

На підставі ст. 72 ККУ зараховано в покарання час його перебування під вартою з 19 грудня 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 перебуває під вартою до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_11 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя

АДРЕСА_3 , раніше судимого 23 вересня 2016 року Тисменицьким районним судом за ст. 289 ч. 2 ККУ до 3 років позбавлення волі,

засуджено: - за ст. 289 ч.2 ККУ до позбавлення волі на 6 років 4 місяці без конфіскації майна;

- за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на 5 років.

На підставі ст. 70 ч. 1 ККУ шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому призначено 6 років 4 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч. 4 ККУ за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання ОСОБА_11 6 років 4 місяці позбавлення волі без конфіскації майна, зарахувавши покарання відбуте частково за вироком Тисменицького райсуду від 23 вересня 2016 року.

Строк відбування покарання йому рахується з 21 листопада 2015 року.

На підставі ст. 72 ККУ йому зараховано в покарання час перебування під вартою з 21 листопада 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_11 залишено під вартою до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_10 ,

ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та жителя АДРЕСА_4 , не судимого,

засуджено: - за ст. 289 ч. 2 КК України до позбавлення волі на 6 років 4 місяці без конфіскації майна;

- за ст. 186 ч. 2 КК України до позбавлення волі на 5 років.

На підставі ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому призначено 6 років 4 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Покарання ОСОБА_10 рахується з 21 листопада 2015 року.

На підставі ст. 72 ККУ йому зараховано в покарання час перебування під вартою з 21 листопада 2015 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_10 залишено під вартою до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_13 ,

ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця та жителя АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

засуджено за ст. 186 ч. 2 ККУ до покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, ст. 104 ККУ його звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_14 ,

ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця та жителя АДРЕСА_6 , зареєстрованого: АДРЕСА_7 , раніше не судимого,

засуджено: - за ст. 289 ч. 2 ККУ до позбавлення волі на 5 років без конфіскації належного йому майна;

- за ст. 186 ч. 2 ККУ до позбавлення волі на 4 роки.

На підставі ст. 70 ч. 1 ККУ шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим йому призначено 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75, 104 ККУ його звільнено від покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

ОСОБА_12 ,

ІНФОРМАЦІЯ_7 , жителя АДРЕСА_8 , раніше не судимого,

засуджено за ст. 289 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. ст. 75, 104 ККУ його звільнено від покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік 6 місяців.

Міру запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 залишено домашній арешт до вступу вироку в законну силу.

Стягнено з обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_27 - 3007 гривень матеріальної шкоди.

Стягнено з обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_24 , ОСОБА_9 в солідарному порядку на користь ОСОБА_28 7933 грн. матеріальної шкоди.

Стягнено з ОСОБА_9 , ОСОБА_15 в солідарному порядку потерпілому ОСОБА_29 1396 гривень матеріальної шкоди.

Стягнено з обвинуваченого ОСОБА_15 на користь потерпілого ОСОБА_30 283 грн. матеріальної шкоди.

Стягнено з обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_10 в солідарному порядку на користь потерпілого ОСОБА_8 34 483 гривні 56 коп. матеріальної та 15.000 гривень моральної шкоди, а всього 49 483 гривні 56 коп.

Злочини скоєно за таких обставин.

В період часу з 1 год. по 11 год. 7.05.2015 року ОСОБА_15 спільно із ОСОБА_11 та ОСОБА_9 біля будинку № 78 Б, що по вул. Січових Стрільців в місті Івано-Франківськ незаконно заволоділи належним ОСОБА_31 скутером марки «Honda Lead» вартістю 6938, 42 грн.

Крім того, в період часу з 23 год. 7.08.2015 року по 10 год. 8.08.2015 року, ОСОБА_15 спільно із неповнолітнім ОСОБА_32 та неповнолітнім ОСОБА_14 біля будинку АДРЕСА_9 , за попередньою змовою, повторно незаконно заволоділи належним ОСОБА_27 скутером марки «Viper Wind» вартістю 3007, 76 грн. Згодом, ОСОБА_11 , за допомогою проводів від замка запалювання з`єднав їх, чим привів в дію двигун цього скутера.

Також, у період часу з 23 год. 26.10.2015 року по 7 год. 27.10.2015 року ОСОБА_15 спільно із ОСОБА_10 біля будинку АДРЕСА_10 за попередньою змовою, повторно незаконно заволоділи належним потерпілому ОСОБА_8 автомобілем «ЗАЗ 1102» вартістю 34483,56 грн.

18.11.2015 року близько 3.00 год. ОСОБА_15 спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , неповнолітніми ОСОБА_9 та ОСОБА_14 на вул. Берегова в м. Івано-Франківськ шляхом нанесення побоїв пограбували майно потерпілого ОСОБА_28 , спричинивши йому матеріальні збитки на загальну суму 11919 грн.

3.12.2015 року близько 5.00 год., ОСОБА_15 спільно із неповнолітнім ОСОБА_13 та неповнолітнім ОСОБА_9 на вул. Тичини, що в м. Івано-Франківськ повторно, за попередньою змовою групою осіб, щляхом нанесення побоїв пограбували майно ОСОБА_29 , спричинивши йому матеріальні збитки на загальну суму 2396,36 гривень.

7.12.2015 року близько 00 год. 30 хв., ОСОБА_15 спільно із неповнолітніми ОСОБА_13 та ОСОБА_9 на вул. Шевченка у м. Івано-Франківськ щляхом нанесення побоїв пограбували майно ОСОБА_33 на 2634,39 гривень.

Ранком 17.12.2015 року ОСОБА_15 разом з ОСОБА_9 на АДРЕСА_11 вчинили хуліганські дії щодо їхнього спільного знайомого ОСОБА_34 . Вони наносили удари ногами по вхідних дверях квартири потерпілого. Внаслідок цього двері відчинились. Вони незаконно проникли в середину квартири, де ОСОБА_35 наніс ОСОБА_36 , яка в цей час знаходилась у коридорі квартири, удар рукою по обличчю, спричинивши потерпілій фізичну біль. Після цього ОСОБА_9 витягнув газовий пістолет і приставив його до обличчя потерпілої. Від сильного крику обвинувачені припинили хуліганські дії і втекли.

- В апеляційних скаргах :

- обвинувачений ОСОБА_11 вважає вирок суду надто суворим та несправедливим. Просить врахувати всі пом`якшуючі обставини та відсутність обставин, які обтяжують покарання, його позитивну характеристику, що дає змогу застосувати при призначенні покарання ст. 69 КК України, змінивши вирок, при цьому випустити його з-під варти в залі суду.

- захисник ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 вважає, що вирок підлягає зміні в частині пом`якшення призначеного йому покарання. Суд не врахував, крім наведених, інші виняткові обставини, що пом`якшують покарання. ОСОБА_15 , зокрема те, що ріс і виховувався в багатодітній сім`ї, яка постійно відчувала матеріальні нестатки. Він виховувався без батька, який не надавав матеріальної допомоги, у складі сім`ї тільки мати працює, старший брат є інвалідом з дитинства. В квітні 2018 року ОСОБА_15 одружився, а у вересні 2018 року народилися два сини. Вважає, що реальне позбавлення волі призведе до ще більш жахливого становища в сім`ї. Просить вирок щодо ОСОБА_15 змінити, пом`якшити йому покарання шляхом застосування ст. 75 КК України;

- захисник ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 вважає вирок суду занадто суворим. За час тривалого розгляду справи в суду ОСОБА_9 розкаявся за скоєні ним злочини, знаходиться в ізоляції від суспільства понад 3 роки. Судом не враховано наявність проблем з його здоров`ям, що підтверджується довідкою з УВП № 12, думку потерпілого ОСОБА_33 , який просить його суворо не карати, а також те, що обтяжуючих обставин не встановлено. На її думку, суд мав можливість та законні підстави застосувати до її підзахисного ст. 69 КК України і призначити йому менш суворе покарання. Відповідно до висновку органу пробації ОСОБА_9 має низький ризик небезпеки для суспільства та його виправлення можливе без позбавлення чи обмеження волі. Вважає, що достатнім було призначити покарання в межах відбутого ним строку попереднього ув`язнення. Просить вирок суду змінити, застосувати при визначенні покарання ОСОБА_9 вимоги ст. 69 КК України, обмежившись уже відбутим строком;

- прокурор вважає вирок в частині засудження ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_12 незаконним та таким що підлягає скасуванню внаслідок м`якості покарання. Суд безпідставно застосував до ОСОБА_15 ст. 69 ККУ та призначив йому надто м`яке покарання, при цьому належним чином не мотивував своє рішення. Судом не враховано, що скоєні злочини відносяться до категорії тяжких злочинів, при цьому вони мали багатоепізодний характер. Судом безпідставно звільнено ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 на підставі ст. 75 ККУ від відбування покарання з випробуванням. При цьому, судом не було враховано, що злочини є тяжкими, а також те, що потерпілим на протязі 3 років вказані особи збитки не відшкодували. Тому призначене покарання не буде необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів. Просить вирок суду скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити покарання:

ОСОБА_37 - за ст. 289 ч. 2 ККУ у виді 6 років позбавлення волі;

- за ст. 186 ч. 2 ККУ у виді 5 років позбавлення волі;

- за ст. 296 ч. 4 ККУ у виді 3 років та 6 місяців позбавлення волі;

- за ст. 162 ч. 1 ККУ у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 ККУ призначити ОСОБА_15 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань - у виді 6 років та 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_13 у межах санкції ст. 186 ч. 2 ККУ призначити більш суворе покарання у виді 4 років та 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_14 за ст. 289 ч. 2 ККУ у виді 5 років позбавлення волі;

- за ст. 186 ч. 2 ККУ у виді 4 років та 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 1 ККУ призначити ОСОБА_14 остаточне покарання шляхом часткового складання покарань у виді 5 років та 6 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_12 у межах санкції ст. 289 ч. 2 ККУ призначити більш суворе покарання у виді 5 років позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

Захисник ОСОБА_20 подав заперечення на апеляційну скаргу прокурора, вважає безпідставними його твердження, що суд необґрунтовано застосував ст. 69 КК України щодо покарання ОСОБА_15 . Аналіз мотивів покарання його підзахисному відповідає вимогам ст. 69 КК України, яка застосована правомірно, і судом достатньо вмотивована, тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню. Звертає увагу на істотні суперечності в тексті апеляції прокурора, так, на арк. № 8 прокурор вказує, що вважає вирок незаконним відносно ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_38 та ОСОБА_12 і таким, що підлягає скасуванню. Проте, у резолютивній частині апеляції прокурор просить скасувати вирок суду відносно всіх засуджених. Захисник додає довідку про навчання Бачинського у медичному коледжі. Просить задовольнити вимоги його апеляції в повному обсязі.

В апеляційній інстанції:

- всі обвинувачені, їх захисники і законні представники підтримали подані захисниками ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та обвинуваченим ОСОБА_11 апеляційні скарги, просять їх задовольнити, апеляційну скаргу прокурора відхилити;

- прокурор підтримав свою апеляційну скаргу та просить її задовольнити, апеляції подані захисниками ОСОБА_20 , ОСОБА_19 та обвинуваченим ОСОБА_11 залишити без задоволення;

- потерпілий ОСОБА_8 покладається на розсуд апеляційного суду.

З`ясувавши обставини кримінального провадження, обговоривши доводи й мотиви поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_20 , захисника ОСОБА_19 та обвинуваченого ОСОБА_11 задоволенню не підлягають.

Фактичні обставини та кваліфікація дій обвинувачених ніким не оспорюються, тому вирок в цій частині не перевіряється.

Згідно ст. 470 КПК України вирок суду має бути законним, обгрунтованим й вмотивованим.

Оскаржений вирок в частині призначеного обвинуваченим покарання відповідає цим вимогам закону. Призначені їм покарання є законними й справедливими.

При цьому судом дотримано вимоги ст.ст. 50, 65 КК України і належно враховано тяжкість вчинених обвинуваченими злочинів, пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу винних. Призначені обвинуваченим покарання є необхідними й достатніми для їх виправлення і запобігання вчинення ними та іншими особами нових злочинів.

Апеляційні доводи обвинуваченого ОСОБА_11 про пом`якшення йому покарання, захисника ОСОБА_20 про пом`якшення покарання ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_19 про пом`якшення покарання ОСОБА_9 , також апеляційні доводи прокурора про м`якість покарання обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 колегія суддів вважає необгрунтованими і тому не підлягають задоволенню.

Підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_19 щодо ОСОБА_9 про пом`якшення їм покарання немає, оскільки всі наведені ними доводи та дані в повній мірі враховані судом першої інстанції, внаслідок чого їм призначені справедливі покарання.

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_20 про пом`якшення покарання ОСОБА_15 . Всі наведені ним доводи та дані про особу ОСОБА_15 судом належно враховані, зокрема його першу судимість, його каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, вчинення окремих злочинів у неповнолітньому віці, часткове відшкодування збитків. Додані захисником дані про його стан здоров`я, умови виховання, наявність дружини та дітей фактично враховані для застосування ст. 69 КК України і істотно не впливають й не дають підстав для звільнення його від покарання на підставі ст. 75 КК України. Таке звільнення на фоні тяжкості вчинених ним повторно злочинів, невідшкодування всіх збитків, реального відбуття покарання іншими обвинуваченими, було б необґрунтованим і несправедливим.

Апеляційні доводи прокурора про м`якість покарання обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 носять формальний характер з посиланням на тяжкість вчинених ними злочинів та їх неодноразовість.

Крім того, ці доводи прокурора спростовуються тим, що у вироку при призначенні покарання вказаним обвинуваченим ці обставини враховані судом.

Прокурором не спростовані наведені у вироку щодо цих обвинувачених пом`якшуючі їх покарання обставини, зокрема, їх перші судимості, щирі розкаяння, визнання вини, сприяння слідству, часткові відшкодування збитків, а також їх позитивні характеристики, незадовільний стан здоров`я.

Посилання прокурора на те, що не всі збитки відшкодовано цими обвинуваченими, колегія судді відхиляє, оскільки ці обставини не можуть бути підставою для посилення їм покарання. Крім того, часткове відшкодування збитків суд обґрунтовано визнав за пом`якшуючу їх покарання обставину.

Обтяжуючих їх покарання обставин не встановлено. Потерпілі не наполягають на суворіших покараннях.

Крім вказаного, апеляційний суд бере до уваги істотну пом`якшуючу обставину вчинення обвинуваченими ОСОБА_15 (окремі злочини), ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 злочинів у неповнолітньому віці.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення осіб, які вчинили злочин, а також запобігання вчинення нових злочинів, з урахуванням вищенаведених обставин, які враховувалися при призначенні покарання, суд правильно прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_15 в умовах позбавлення волі терміном визначеним у вироку буде достатнім без збільшення строку позбавлення волі.

З наведених вище мотивів колегія суддів не вбачає підстав для посилення покарання обвинуваченим ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_12 та призначення їм реальних мір покарання.

Їх звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням є достатнім для їх виправлення та попередження вчинення ними та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Тому колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченим більш суворого покарання, як того вимагає прокурор.

Крім того, учасниками апеляційного провадження не заявлялись клопотання про дослідження даних про особу обвинувачених з метою зміни вироку чи його скасування в частині їх покарання.

Зарахувавши до покарання термін попереднього ув`язнення обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 у відповідності до вимог ст. 72 ч. 5 ККУ з розрахунку день ув`язнення за два дні позбавлення волі, слід визнати, що на нинішній день ними повністю відбуто призначене вироком покарання, тому їх слід звільнити з під варти в залі суду.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційні скарги прокурора, захисника ОСОБА_20 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_15 , захисника ОСОБА_19 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення, вирок Івано-Франківського міського суду від 5.12.2018 року щодо обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_39 без змін.

Зарахувати терміни попереднього ув`язнення обвинуваченим ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 за правилами ст. 72 ч. 5 КК України з розрахунку день ув`язнення за два дні позбавлення волі й звільнити їх з під варти в залі суду у зв`язку з повним відбуттям покарання.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом:

Суддя ОСОБА_3