Справа № 275/16/19
В И Р О К
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 лютого 2019 року смт. Брусилів
Брусилiвський районний суд Житомирської областi в складі:
головуючого суддi ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сасово Виноградівського району Закарпатської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -
В середині вересня місяця 2017 року в невстановлений слідством день та час, ОСОБА_4 , тимчасово проживаючи за адресою: АДРЕСА_3 пішов на город, де побачив одну рослину коноплі. В цей час у нього виник умисел на незаконне придбання з метою подальшого виготовлення та зберігання без мети збуту наркотичних засобів та, реалізуючи його, ОСОБА_4 вирвав рослину коноплі, яку поклав в скляну банку ємністю 0,5 л. та переніс до приміщення кухні за місцем свого тимчасового проживання по АДРЕСА_3 та поклав в дерев`яну тумбочку у приміщенні кухні.
В подальшому ОСОБА_4 в кінці жовтня 2017 року у невстановлений слідством день та час після висихання зірваних рослин коноплі відірвав частину висушеної рослини коноплі та, зробивши власноруч пристрій для куріння з наперстку та частини гумового шлангу, самостійно вжив невстановлену кількість з зірваної рослини коноплі шляхом куріння, а решту висушену частину рослини коноплі у скляній банці ємністю 0,5 л. разом з саморобним пристроєм для куріння залишив зберігати в тумбочці у приміщенні кухні для власних потреб, без мети збуту.
25.11.2018 року ОСОБА_4 разом зі своєю родиною за допомогою транспортного засобу переїхав до нового місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Під час переїзду разом з іншими речами він перевіз дерев`яну тумбочку, в якій зберігалися скляна банка ємністю 0,5 л. з висушеними частинами рослини коноплі та саморобний пристрій для куріння.
Таким чином, ОСОБА_4 у період з вересня 2017 року по 25.11.2018 року незаконно придбав, виготовив та зберігав рослинну масу зеленого кольору без мети збуту у приміщенні кухні за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 та в подальшому, а саме 25.11.2018 року незаконно за допомогою транспортного засобу перевіз вищезазначену висушену рослину масу зеленого кольору до нового місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де зберігав без мети збуту до 11 год. 20 хв. 19.12.2018 року, тобто до моменту вилучення її працівниками поліції. Вилучена у ОСОБА_4 речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 9,638 грам. Нашарування темно-коричневого кольору, що знаходилось на поверхні саморобного пристрою для куріння, є екстрактом канабісу, який відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг якого заборонено. Маса екстракту канабісу становить 0,054г.
Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, оскільки ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразились в незаконному придбанні, виготовленні, перевезенні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.
Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні даного кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 309 КК України, каявся, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в угоді міру покарання.
Прокурор та захисник також не заперечували проти затвердження судом вказаної угоди.
Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Так, згідно вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода при визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, особливо тяжких злочинів, віднесених до післідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
При цьому кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винним, згідно з вимогами ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості.
Крім того, ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Узгоджена угодою міра покарання для обвинуваченого встановлена в межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України з урахуванням даних, які характеризують особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Оскільки вказані умови угоди про визнання винуватості повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, відсутня неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, а також не встановлено відсутності фактичних підстав для визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання, тобто штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 , буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання і буде найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.
Речові докази скляну банку ємністю 0,5 л. з листям та суцвіттям рослин коноплі та саморобний пристрій для куріння (наперсток) з нашаруванням темно - коричневого кольору на його стінках, які зберігається в камері схову речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області, необхідно знищити.
Крім того, з ОСОБА_4 необхідно стягнути в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів, речовини і виробів в сумі 858,00 гривень, що підтверджується довідкою Житомирського НДЕКЦ.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 474 ч. 7, 475 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи матеріалів, речовини і виробів, в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім ) гривень.
Речові докази - скляну банку ємністю 0,5 л. з листям та суцвіттям рослин коноплі та саморобний пристрій для куріння (наперсток) з нашаруванням темно-коричневого кольору на його стінках, які зберігається в камері схову речових доказів СУ ГУНП в Житомирській області, - знищити.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1