Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/781/4809/23/19 Слідчий суддя ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2019 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
підозрюваної ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 ,який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 ,на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 січня 2019 року, якою стосовно підозрюваної

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Моздок, Північної Осетії, українки, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, офіційно не працює, вдова, маєна утриманні трьох малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаєза адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
продовжено строк дії запобіжного заходу увигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України строком на 32 дні, тобто до 22 години 30 хвилин, 04 лютого 2019 року, без визначення розміру застави,
В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий СВ Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_12 звернулась до слідчого судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з клопотанням, у кримінальному провадженні № 0001114, про
продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_8 підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
В обґрунтування клопотання зазначила, що в провадженні СВ Кіровоградського РВП Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001114,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Органом досудового розслідуванням ОСОБА_8 , повідомлено про підозру в тому, що вона 06.11.2018 року, приблизно о 17.00 годині за місцем свого проживання, в будинку АДРЕСА_2 , під час побутового конфлікт з ОСОБА_13 , нанесла потерпілому один удар кухонним ножем в живіт від якого ОСОБА_13 помер.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда задоволено вищевказане клопотання слідчого та стосовно ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу увигляді тримання під вартою строком 32 дні.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, що посягає на найвищі соціальні цінності як то: життя і здоров`я потерпілого. Підозрювана соціально не адаптована, окремим житлом не забезпечена. Мешкає разом з матір`ю потерпілого. Конфлікт не врегульований. Внаслідок смерті ОСОБА_13 між родичами і підозрюваною можуть виникнути нові непорозуміння. ОСОБА_8 не має постійного законного джерела одержання доходу чи/або заробітної плати. Також врахував і тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винною у вчиненні злочину до п`ятнадцяти років позбавлення волі, що може стати підставою для переховування, розшуку, затягуванню розслідування, тощо.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 ,який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , просить скасувати ухвалу районного суду та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Строк тримання під вартою його підзахисної закінчується 06.01.2019 року, а клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно його підзахисної подано 04.01.2019 року, тобто клопотання подано з порушенням процесуальних строків.

А тому на думку захисника, якщо клопотання подано після закінчення строку то є порушення права на захист.

Також не має обґрунтованої підозри, та доказів, що підтверджують кваліфікацію злочину за ч. 1 ст. 115 КК України.

Відповідно до зібраних матеріалів, злочин, що інкримінують його підзахисній необхідно кваліфікувати за ст. 118 КК України.

В клопотанні про продовження строку тримання під вартою, слідчим не зазначено, що його підзахисна є багатодітною матір`ю, добре характеризується за місцем роботи та проживання, має постійне місце проживання, має сталі соціальні зв`язки, сама повідомила поліцію про скоєння злочину та викликала скору допомогу.

Суд в поставленій ухвалі зазначив, що ухвала винесена 09.11.2018 року, а в дійсності ухвала винесена 04.01.2019 року.

Вислухавши доповідача, думку захисника та підозрюваного, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Необхідність та доцільність подальшого утримування ОСОБА_8 під вартою слідчий та прокурор обґрунтовували необхідністю проведення ряду невідкладених слідчих дій, тяжкістю вчиненого ОСОБА_8 злочину та неможливість іншими більш м`якими видами запобіжного заходами запобігти ризикам.

Відповідно до ст. 183 ч. 1, 2 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі понад п`ять років.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути розбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Обґрунтованість підозри підтверджується наявними матеріалами клопотання, а саме: витягом з ЄРДР, протоколом про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколом проведення слідчого експерименту, протоколами допиту свідків, протоколом огляду місця події, висновком судово-медичної експертизи.

Колегія суддів не враховує доводи захисника про те, що дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ст. 118 КК України, адже на етапі розгляду клопотання про обрання міри запобіжного заходу слідчий суддя не повинен давати оцінку доказів, оскільки ці обставини повинні бути перевірені в ході розгляду кримінального провадження по суті.
При цьому, враховуючи те, що на даний час проводяться слідчі дії в рамках даного кримінального провадження, тобто слідство ще не закінчено, слідчий суддя не вправі дати оцінку наявним доказам та провести кваліфікацію дій підзахисної.
Слід зазначити, що термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також колегія суддів не може не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду сторона захисту вказувала на те, що в матеріалах клопотання не зазначено, що ОСОБА_8 є багатодітною матір`ю, добре характеризується за місцем роботи та проживання, має постійне місце проживання, має сталі соціальні зв`язки, сама повідомила поліцію про скоєння злочину та викликала скору допомогу.

Однак, зазначені обставини не можуть бути враховані, як підстава зміни запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, об`єктом якого є життя людини. Підозрювана соціально не адаптована, окремим житлом не забезпечена. Мешкає разом з матір`ю потерпілого, яка визнана потерпілою, а тому обвинувівчена може незаконно впливати на потепрілу, яка до того ж була очевидцем злочину.
Внаслідок смерті ОСОБА_13 між родичами і підозрюваною можуть виникнути нові непорозуміння. ОСОБА_8 не має постійного законного джерела одержання доходу чи/або заробітної плати. Також врахував і тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання її винною у вчиненні злочину до п`ятнадцяти років позбавлення волі, що може стати підставою для переховування, розшуку, затягуванню розслідування, тощо.
При цьому враховуючи те, що відсутня медична експертизи ОСОБА_8 стосовно її психологічного стану, колегія суддів вважає не доцільним застосувати відносно останньої запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою .

Таким чином, враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляцій доводи захисту не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання або для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

На переконання колегії суддів, завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливе, оскільки на даний час закінчити розслідування не є можливим, тому що необхідно:

- отримати висновок додаткової судово-медичної експертизи за результатами слідчого експерименту;
- допитати свідків, які зазначені в клопотанні захисника;
- відкрити матеріали кримінального провадження сторонам та надати час на ознайомлення з ними.
- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів.

Враховуючи обставини справи, колегія суддів вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваної особи. При цьому колегія суддів оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_8 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі не обрання щодо підозрюваної запобіжного заходу.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Належна поведінка підозрюваної ОСОБА_8 на досудовому слідстві не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та не зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших співучасників злочину, вчиняти нові кримінальні правопорушення.
Керуючись ст.ст. 182, 183, 376, 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 ,який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого суддів Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 січня 2019 року, якою підозрюваній ОСОБА_8
продовжено строк дії запобіжного заходу увигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001114, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України строком на 32 дні, тобто до 22 години 30 хвилин, 04 лютого 2019 року, без визначення розміру застави,- залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4