Справа № 308/5447/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному проваджені, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 від 15 травня 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України погоджене прокурором про арешт майна
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному проваджені, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 від 15 травня 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України погоджене прокурором про арешт майна.
Клопотання мотиву тим, що як встановлено органом досудового розслідування, 14 травня 2019 року до чергової частини Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшло повідомлення від працівників ДПСУ проте, що 14травня2019 року в пункт пропуску для автомобільного сполучення "Чоп(Тиса)" в с. Соломоново, Ужгородського району, на виїзд з України прибув легковий автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі VITO державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 . Під час здійснення прикордонного контролю прикордонним нарядом "Перевірка документів" було зафіксовано спрацювання "Бази даних Інтерпол" щодо VIN коду транспортного засобу.

15 травня 2019 року відомості про вказаний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

14 травня 2019 року під час проведення огляду місця події автомобіль марки «Mercedes-Benz»моделі VITOдержавний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », та технічний паспорт до останнього « НОМЕР_3 » було вилучено, а транспортний засіб поміщено на спеціальний майданчик тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55,оскільки останній є тимчасово вилученим майном.

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

В клопотанні вказано, що на даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що транспортний засіб марки автомобіль марки «Mercedes-Benz»моделі VITOдержавний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 »є речовими доказами у кримінальному провадженні, адже вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Слідчий зазначає, що в органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду судових експертиз, зокрема трасологічної експертизи автомобіля марки «Mercedes-Benz»моделі VITOдержавний номерний знак НОМЕР_1 та технічної експертизи документа, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 ».

Слідчий вказує, що повернення вищевказаного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію до нього не дасть в повній мірі та об`єктивно провести досудове розслідування.

Таким чином, враховуючи вище викладене та те, що автомобіль марки «Mercedes-Benz» моделі VITO державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 » є об`єктом протиправних дій та предметом вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а також розшукується в Бельгії.

Враховуючи, що предметом вказаного кримінального правопорушення є майно, незастосування заборони на використання майна, а також заборони розпоряджатися таким майном може призвести до його втрати, відчуження, приховування, інших незаконних дій, які можуть перешкодити кримінальному провадження.

З огляду на викладене та з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, керуючись ст. ст. 100, ч.2 ст.167, ч.2 ст.170, ч.2 ст.171 КПК України, слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz»моделі VITOдержавний номерний знак НОМЕР_1 ,ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 »належить громадянці України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , який наразі перебуває на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області за адресою: Ужгородський район, село Оноківці, вулиця Головна, 55. Накласти арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 ». Заборонити використання та розпоряджання автомобілем Mercedes-Benz»моделі VITOдержавний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 »», і свідоцтво про реєстрацію до останнього « НОМЕР_3 » та визначити місце їхнього зберігання за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчий в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином подав рапорт в якому просив проводити розгляд за його відсутності.
Власник майна в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Однак його неприбуття у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотанні слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. За змістом ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Частиною 11 ст.170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна .

Так, згідно протоколу огляду місця події від 14 травня 2019 року, під час огляду місця події було виявлено та вилучено: автомобіль марки Mercedes-Benz»моделі VITO державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 »», і свідоцтво про реєстрацію до останнього « НОМЕР_3 » та який перебуває за адресою: АДРЕСА_2 .

В той же час, мотиви знищення, підробки або заміни номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу та/або свідоцтва про його реєстрацію дають можливість припускати можливість вчинення інших предикатних злочинів, зокрема незаконного заволодіння транспортним засобом, чи інших, перевірка та дослідження яких є обов`язком органу досудового розслідування.

Зазначені відомості також можуть свідчити про необхідність вилучення такого транспортного засобу із незаконного обігу, оскільки у відповідності до ст.121-1 КУпАП, експлуатація водіями транспортних засобів, ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах, знищені або підроблені заборонена.

Слідчий суддя вважає, доведеним, що виявлені та вилучені речі, могли зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність такого арешту майна з метою збереження речових доказів, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Слідчим в клопотанні наведено достатньо підстав для застосування такого виду заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі відмови у накладенні арешту та повернення вилученого майна.

Така шкода може виразитись у втраті речового доказу стороною обвинувачення та унеможливить подальше провадження досудового розслідування, проведення відповідних судових експертиз та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над відсутністю в даний час повідомленої підозри винуватій у вчиненні злочинів особі, а також неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Прохання слідчого визначити місце зберігання арештованих речей задоволенню не підлягає, оскільки вказане питання не належить до компетенції слідчого судді.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність достатніх правових підстав для арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки за його допомогою може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному проваджені, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000572 від 15 травня 2019 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України погоджене прокурором про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт із забороною використання та розпоряджання на транспортний засіб марки «Mercedes-Benz»моделі VITO державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер кузова « НОМЕР_2 », який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 » належить громадянці України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканці АДРЕСА_1 , та на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу « НОМЕР_3 ».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1