н/п 1-кс/640/615/19
"14" січня 2019 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив:
В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, до канцелярії суду 14.01.2018 надійшла заява від ОСОБА_3 , в якій він просить провести судове засідання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 23).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків. Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Згідно заяви старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 від 14.01.2019, на даний час по даному кримінальному провадженню проведений слідчий експеримент та вже призначена авто технічна експертиза, а сам водій визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, таким чином відпала необхідність у арешті даного автомобіля (а.с. 21).
Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 23.06.2017, а також Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.06.2017, ОСОБА_3 належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4-5, 6).
Даних, що зміна місця зберігання вказаного транспортного засобу може негативно вплинути на хід досудового розслідування, слідчому судді не надано.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
ухвалив:
Клопотання ОСОБА_3 про зміну місця зберігання арештованого майна задовольнити.
Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Повний текст ухвали складено не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини.
Слідчий суддя ОСОБА_1