Справа № 357/9771/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.11.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні, малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 21.11.1997 р. Бабушкинським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 17, ч. 2 ст. 183 КК України 1960 року до 5 років позбавлення волі;
2) 29.12.1997 р. Дніпропетровським окружним судом за ст. 86-1, ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 4 ст. 19, ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 143, ч. 3 ст. 144, ст. 94, ст. 208, ч. 3 ст. 123, ч. 3 ст. 194, ч. 3 ст. 222, ст. 191, ч. 3 ст. 193, ч. 1 ст. 188-1, ст. 42 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 15 років з конфіскацією майна;

3) 05.08.2008 р. Вишгородським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 355, ст. 69 КК України до штрафу у розмірі 85000 грн. ;
4) 12.11.2010 р. Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 358, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 342 КК України,

в с т а н о в и в:
26.06.2017 року приблизно о 22 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи біля будинку № 137 по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква Київської області, де він попередньо домовившись з ОСОБА_7 про зустріч з метою купівлі у неї мобільного телефону «IPHONE 6S», маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки і бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний намір, відкрито, повторно, шляхом ривка вихватив з рук потерпілої ОСОБА_7 мобільний телефон «APPLE IPHONE 6S Space Grey 16 Gb» вартістю 9538 грн. 80 коп., після чого побіг у напрямку автомобіля «DAEWOO NEXIA» червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , де сів за його кермо та з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 9538 грн. 80 коп.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи затриманим 27.06.2017 року об 11 годині 36 хвилин уповноваженою особою, а саме: слідчим СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, в порядку ст. 208 КПК України та повідомлений про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України 28.06.2017 року в порядку ст. ст. 267-278 КПК України, 29.06.2017 року о 16 годині 50 хвилин був доставлений конвоєм ГУНП в Київській області до адміністративної будівлі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, який знаходиться по вул. Турчанінова, 7 в м. Біла Церква Київської області з метою прийняття участі у розгляді клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області про обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою в кримінальному провадженні № 00003318 в якості підозрюваного.

29.06.2017 року приблизно о 17 годині 10 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи під конвоєм працівників ГУНП в Київській області біля Білоцерківського міськрайонного суду Київської області по вул. Турчанінова, 7 в м. Біла Церква Київської області, переслідуючи прямий умисел, направлений на опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків, а саме: конвоювання останнього з метою прийняття участі у розгляді клопотання слідчого СВ Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області про обрання щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час виходу із відсіку, який призначений для перевезення взятих під варту осіб та розташований на задній частині службового автомобіля, достеменно знаючи про те, що його конвоювання здійснюють працівники правоохоронного органу, а саме поліції, застосувавши фізичну силу, а саме: відштовхнув руками в область передпліччя конвоїра поліцейського-водія відділення конвойної служби ІТТ № 1 ГУНП в Київській області ОСОБА_8 та побіг в напрямку гаражного кооперативу по вул. Турчанінова в м. Біла Церква Київської області та зник у невідомому напрямку, тим самим вчинив опір працівникові правоохоронного органу, перебуваючи у статусі затриманого в порядку ст. 208 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 342 КК України, визнав повністю. Свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав. При цьому щодо обставин вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 342 КК України дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам. Зазначив, що дійсно 29.06.2017 року приблизно о 17 годині був доставлений конвоєм до будівлі Білоцерківського міськрайонного суду Київської області та коли вийшов з автомобіля будучи одягнутим в кайданки скориставшись тим, що біля нього було лише двоє поліцейських відштовхнув одно з них втік від них.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, захисник, потерпілий, прокурор, не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 342 КК України, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 342 КК України, доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 342 КК України як опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не визнав та вважає, що його дії слід кваліфікувати за ст. 190 КК України. Не оспорюючи факту, обставин часу та місця вчинення злочину стверджує, що відкрито телефон не викрадав, а скориставшись тим, що потерпіла дала йому в руки подивитись телефон тримаючи в руці одночасно гаманець під яким була точна копія телефону непомітно підмінив ним справжній телефон та у подальшому під приводом з`ясування у свого товариша, який чекав його в автомобілі щодо наявності грошей у гривневій валюті прискореним ходом пішов до автомобіля та через деякий час поїхав з місця вчинення злочину. Стверджує, що не мав наміру відкрито викрадати телефон, стверджуючи, що на правдивість його показань свідчать суперечливі показання потерпілої щодо обставин, які передували вчиненню злочину та виявлені у нього в автомобілі копії телефонів.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, його винуватість у вчиненні вказаного злочину повністю підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення та досліджених судом доказами: показаннями свідків, документами: протоколами слідчих дій та матеріалами фотозйомки, відеозаписами; висновками експертиз, зокрема:

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , відповідно до яких на початку червня 2017 року їй потрібні були кошти на лікування чоловіка, у зв`язку з чим було вирішено продати телефон. Цим питанням займався її син ОСОБА_9 , який розмістив оголошення на інтернет сайті «ОLX». 26.06.2017 року, приблизно о 17 годині їй зателефонував, син та сказав узяти телефон та коробку та винести до магазину «Фокстрот» щоб показати покупцю. Потерпіла вийшла з телефоном до магазину, де до неї підійшов на той час невідомий їй обвинувачений. В ході розмови між ними чоловік запитав чи вона має при собі телефон, а вона у свою чергу поцікавилас чи має чоловік гроші. Обвинувачений показав їй гаманець, у якому вона побачила купюри з грошима, зокрема схожі на долари США. Потерпіла запропонувала підійти до магазину, де було освітлене місце і обвинувачений приблизно десять хвилин розглядав телефон. Після цього запитав чи є до телефону коробка, на що потерпіла дістала із сумки коробку та показала обвинуваченому. Обвинувачений повідомив, що згоден купити телефон, але потерпіла повідомила, що її не цікавлять долари а потрібні гривні. Обвинувачений запропонував пройти до обмінного пункту валют та обміняти долари на гривні. Вона погодилася і вони пішли в сторону критого ринку. По ходу руху потерпіла рухалася лівіше ближче до будівель а обвинувачений справа від неї зі сторони проїжджої частини. Потерпіла телефон тримала у правій руці, а в лівій тримала свій мобільний телефон, по якому вона постійно розмовляла так як їй майже весь час дзвонив син та вона повідомляла йому, де саме вони знаходяться так як син також мав намір підійти до них але затримувався.

Коли вони проходили в місці, яке не освітлювалося і біля них не було людей, обвинувачений вихопив з її правої руки телефон та побіг у зворотному напрямку. Вона не звала на допомогу, оскільки було мало людей а безпосередньо біля неї на той час нікого не було. В цей час момент їй подзвонив її син , якому вона повідомила, що її пограбували та забрали телефон. У серпні 2018 року потерпілій повністю відшкодовано завдані злочином збитки і вона до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру не має. Покарання просить призначити обвинуваченому відповідно до вимог Закону на розсуд суду.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , з яких видно, що у червні 2017 року він займався продажем телефону марки «Айфон 6С» чорного кольору. У період до 20.06.2017 рок він розмістив два оголошення на інтернет-сайті «ОLX». В день викрадення йому зателефонував обвинувачений і вони зустрілись щоб оглянути товар. Свідок запропонував це зробити у кав`ярні, де надав обвинуваченому телефон, той оглянув та повідомив, що подумає і передзвонить. Перед тим як розійтись свідок переконався, що це саме його телефон, натиснувши на кнопку та запустивши його. Після зустрічі свідок заніс телефон додому. Вдруге обвинувачений зателефонував йому приблизно о 21 год. і вони домовились про зустріч о 22 год. оскільки свідок не встигав з роботи на обумовлений час то він попросив свою матір ОСОБА_7 зустрітись з потенційним покупцем і показати телефон. Свідок мав намір підійти пізніше. Коли підходив до місця зустрічі та зателефонував матері, то почув як вона йому повідомила, що чоловік вирвав у неї телефон та тікає в його сторону. Коли він вибіг з арки будинку то в цей момент побачив, як обвинувачений біг до червоного автомобіля та коли сів у нього на переднє пасажирське сидіння автомобіль від`їхав. Вони з матір`ю викликали відразу поліцію.

На наступний день обвинувачений йому зателефонував та повідомив, що хоче купити у нього телефон. Вони домовились про зустріч та на місці зустрічі обвинуваченого було затримано поліцією.

Протоколом огляду місця події від 26.06.2017 року складеного в присутності понятих, в якому зафіксовано огляд земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_2 . На момент огляду нічого не виявлено та не вилучено (а.с. 111-115 том. 1).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.06.2017 року складеного в присутності понятих, з якого видно відповідно, що свідок ОСОБА_9 за зовнішніми рисами обличчя, а саме: формою обличчя, формою носа, формою очей впізнав особу на фотознімку зліва направо другий, справа наліво третій, та пояснив, що це дійсно цей чоловік, який відкрито заволодів мобільним телефоном (а.с. 116-118 том 1).

Довідкою до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якої на фото № 2 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на фото № 1-3, 4 зображені особи статисти, які не мають відношення до даного кримінального провадження (а.с.119 том 1).
Протоколом обшуку від 27.06.2017 року та відеозаписом до нього, складеного за участю підозрюваного ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_11 та спеціаліста ОСОБА_12 , в якому зафіксовано обшук автомобіля марки «DAEWOO» моделі «Nubira» темно-червоного кольору д.н.з. НОМЕР_2 , який припаркований біля будинку № 137 по бульвару Олександрійському в м. Біла Церква. В салоні автомобіля виявлено та вилучено п`ять телефонів марки «Samsung» та сім телефонів типу «Айфон», чотири записники з рукописним текстом, два аркуші паперу з рукописним текстом, паперовий пакет, аркуші паперу схожі на грошові банкноти, п`ять металевих ключів та два брелка до модему, GPS Tracker, акумуляторна батарея « ІНФОРМАЦІЯ_2 », комплект металевих предметів схожих на відмички. Також в ході даного обшуку вилучено автомобіль марки «DAEWOO Nubira» д.н.з. НОМЕР_2 , який має номер кузова НОМЕР_3 (а.с. 120-123 том 1).
Протоколом огляду від 06.04.2018 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що слідчим слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 було проведено огляд інформації щодо обшуку автомобіля «ДЕУ». Що був проведений 27.06.2017 року за участю підозрюваного ОСОБА_10 , яка знаходиться на диску для лазерних систем зчитування. (а.с. 124-126 том. 1).
Протоколом огляду предметів від 27.06.2017 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого слідчий СВ відділення поліції № 2 Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_14 в приміщенні службового кабінету № 414 провів огляд предмету, а саме: спеціального пакету експертно-криміналістичної служби №3154206, вмістом якого є 3 пластикові кришки чорного кольору та одна кришка білого кольору мобільних телефонів «Samsung»; мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ; мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 ; мобільний телефон чорного кольору марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_10 , НОМЕР_11 ; мобільний телефон білого кольору марки «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 ; 5 акумуляторних батарей мобільних телефонів; SIM-картка оператора мобільного зв`язку НОМЕР_14 ; SIM-картка оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_15 ; SIM-картка оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_16 ; SIM-картка оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_17 ; SIM-картка оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_18 ; SIM-картка оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_19 ; SIM-картка оператора мобільного зв`язку № НОМЕР_20 ; 4 мобільних телефони марки «iPhone» чорного кольору; 3 мобільних телефони марки «iPhone» біло-рожевого кольору. (а.с. 127-133 том. 1).
Протоколом огляду від 06.04.2018 року та фото таблицею до нього, з якого вбачається, що слідчий слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 провів огляд речей, вилучених у ході розслідування у кримінальному провадженні № 00003318 від 27.06.2017 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 393 КК України. Проведеним оглядом встановлено, що всі речі знаходяться у пакетах, які пошкоджень не мають та опечатані слідчими з підписами понятих. При відкритті пакетів в них виявлено: мобільний телефон «Самсунг» білого кольору з ІМЕІ НОМЕР_21 та НОМЕР_22 без сім-карток; мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору з ІМЕІ НОМЕР_23 без сім-картки; зарядний пристрій до мобільного телефону «Самсунг»; два аркуші паперу з рукописними записами мобільних телефонів та вартості подобового проживання в різних містах України; банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_24 , дійсна до 08.19; аркуші паперу зовні схожі на грошові кошти номіналом 500 гривень та 100 доларів США на яких є написи: «ЦЕ НЕ ГРОШІ ЦЕ ПРИКОЛИ»; ОРБ-трекер з ІМЕІ НОМЕР_25 ; ключі до автомобіля «ДЕУ» з брелоком сигналізації; металеві предмети схожі на відмички до замків; три зошити та один блокнот з рукописними записами. В зошиті з зображенням атлета виявлено рукописні записи з перерахуванням марок мобільний телефонів «Айфон» з зазначенням міст та телефонів осіб, що їх продають та вартості. Серед вказаних записів є позначення міста Біла Церква та перелік телефонів; мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору з ІМЕІ НОМЕР_10 та ІМЕІ НОМЕР_11 з сім-картками «Київстар», номерів яких встановити не виявилося за можливе; мобільний телефон «Самсунг» білого кольору з ІМЕІ НОМЕР_12 та НОМЕР_13 з сім-карткою «Київстар» на якій є напис НОМЕР_26 ; мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору ІМЕІ НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , в який встановлено сім-картки операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «лайф», номера яких встановити не виявилося за можливе; мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору з ІМЕІ НОМЕР_4 та НОМЕР_5 без сім-карток; мобільний телефон «Самсунг» чорного кольору з ІМЕІ НОМЕР_27 та НОМЕР_28 з сім-картками «Київстар», номера яких встановити не виявилося за можливе; помаранчева коробка, в якій знаходяться металеві частини; сім мобільних телефонів візуально схожих на телефони марки «Айфон» марок 6,7,6 плюс. ( а.с. 134-144 том. 1).
Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.06.2017 року, складеного в присутності понятих, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 за сукупністю зовнішніх рис обличчя впізнала особу, яка сидить на дивані найближче до вікна, тобто першою по рахунку від дверей до вікна. Впізнаною особою є ОСОБА_5 (а.с. 145-146 том 1).
Висновком експерта № 12-4/961 від 10.05.2018 року, відповідно до якого ринкова вартість станом на 26.06.2017 року мобільного телефону марки «APPLE» IPHONE 6S Space Grey 16 Gb, могла становити 9539,80 грн. (дев`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять грн. 80 коп.) (а.с. 149-151 том. 1).
Протоколом огляду від 06.04.2018 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що слідчим слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 було проведено огляд інформації щодо затримання 27.06.2017 року підозрюваного ОСОБА_10 , яка знаходиться на диску для лазерних систем зчитування (а.с. 204-206 том. 1).
Протоколом огляду від 06.04.2018 року та ілюстративною таблицею до нього, з якого вбачається, що слідчим слідчого управління ГУ НП в Київській області ОСОБА_13 проведено огляд інформації з камер відео спостереження за 26.06.2017 рік, встановлених на кафе «Фортеця» в м. Біла Церква по бульвару Олександрійському, 125.(а.с. 210-212 том. 1).
Відеозаписом із камер відео спостереження кафе «Фортеця» переглянутих судом на яких зафіксовано факт зустрічі обвинуваченого з потерпілою та момент коли обвинувачений підбіг до автомобіля та зник з місця вчинення злочину. (а.с. 214 том. 1).
Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.06.2017 року, складеного в присутності понятих, та відеозаписом до нього, відповідно до якого було затримано особу, підозрювану у вчиненні злочину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, непрацюючого, незареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого зі слів. Під час обшуку затриманої особи ОСОБА_10 було виявлено та вилучено з обкладинки паспорта громадянина ОСОБА_10 банківську картку банку «ПриватБанк» № НОМЕР_29 картка Універсальна (а.с. 213, 215-217 том. 1).

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26.06.2017 року, згідно з яким старшим слідчим Білоцерківського ВП ОСОБА_15 26.06.2017 року о 23 год. було прийнято усну заяву від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про те, що 26.06.2017 року о 22 год. 30 хв. невідома особа шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном біля буд. №125 по бульв. Олександрійському в м. Білій Церкві (а.с. 218-219 том. 1).
Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27.06.2017 року, з якого видно, що він датою складання є 27.06.2018 року та його підписано свідком та власноручно проставлено дату 26.06.2017 рік (а.с. 233-234 том. 1).

Суд, оцінюючи надані докази з точки зору їх належності та допустимості не встановив підстав, передбачених ст. 87 КПК України, які тягнуть безумовне визнання доказів недопустимими.

Суд також не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника, висловленого в судових дебатах, про визнання неналежним джерелом доказу показання потерпілої ОСОБА_7 з тих підстав, що її показання суперечать іншим фактичним обставинам справи, зокрема даним отриманим з відеозапису з камер спостереження на яких видно, що потерпіла в той час коли йшла з обвинуваченим розмовляючи по телефону, тримала його в правій руці, а ліва була зафіксована біля кишені штанів. Таке положення рук обвинуваченої на думку захисту не вкладається в описаний нею механізм вчинення злочину.

За результатами перегляду відеозапису ні обвинувачений, ні його захисник не заперечували, що на відеозаписі зафіксована зустріч саме обвинуваченого саме з потерпілою у справі ОСОБА_7 та телефоном якої заволодів обвинувачений, яка була присутня під час судового розгляду та яка допитувалася судом. Таким чином судом досліджено показання саме тієї особи, щодо якої було скоєно злочин обвинуваченим, а тому виходячи з вимог ст. 85 КПК України у суду відсутні підстави для висновку, що показання потерпілої ОСОБА_7 є належними доказами у справі.

Суд також не знаходить підстав для задоволення клопотання захисника, висловленого в судових дебатах, про визнання недопустимими джерелами доказу протоколів огляду предметів від 27.06.2017 року, (а.с.127 т.1), від 06.04.2018 року (а.с. 204 т.1) з тих підстав, що огляди проведено за відсутності понятих.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 223 КПК України участь понятих є обов`язковою лише під час пред`явлення особи, трупа чи речі для впізнання огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи, огляду чи обшуку житла чи іншого володіння особи. В інших процесуальних діях поняті можуть бути запрошені лише якщо слідчий або прокурор вважатиме це за доцільне.

Як вбачається з вищевказаних документів огляд предметів слідчим здійснювався вже після їх виготовлення та слідчий в даному випадку на власний розсуд має визначатися щодо участі понятих. Крім того ні захисник ні обвинувачений не оспорюють інформацію яка міститься на дисках.

У суду не викликає сумніву, що обвинувачений зустрічаючись з потерпілою, мав умисел на заволодіння телефоном останньої. Вказана обставина не оспорюється самим обвинуваченим та узгоджується з наданими суду доказами.

Водночас суд критично оцінює показання обвинуваченого в тій частині, що він не здійснював відкрите заволодіння, а таємно шахрайським шляхом заволодів телефоном потерпілої, непомітно підмінивши його на інший та під приводом поміняти гроші у свого товариша побіг до автомобіля, на якому зник з місця події.
Як вбачається із протоколу про прийняття заяви про вчинення злочину його складено 26.06.2017 року о 23 год., тобто через 30 хв. після вчинення злочину. З витягу з кримінального провадження №0003318 видно, що відомості до ЄРДР внесено на підставі заяви потерпілої від 26.06.2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України про вчинення злочину (а.с. 235 т.1)
Таким чином вищевказані обставини поза будь-яким розумним сумнівом дають суду підставу зробити висновок, що потерпілою відразу після вчинення обвинуваченим діяння було усвідомлено про його протиправність та повідомлено поліцію.
Як видно з відеозаписів на відео не зафіксовано сам момент заволодіння майном потерпілої, а зафіксовано як обвинувачений з потерпілою йдуть тротуаром вздовж проїжджої частини вулиці, проходять повз автомобіль на якому приїхав обвинувачений, потерпіла, розмовляє по телефону, тримаючи його в правій руці, а ліва зафіксована на рівні лівої кишені штанів та залишають територію, яка підпадає під кут оглядовості відеокамери.
При цьому суд звертає увагу, що в біля автомобіля обвинувачений з потерпілою проходять о 22 год. 09 хв. 50 с. (камера №16). О 22 год. 12 хв. 07 с. тобто через 2 хв. 17 с обвинувачений підбігає до автомобіля обертається назад та сідає до салону на водійське сидіння та відразу від`їхав з місця.
Таку поведінку обвинуваченого суд розцінює як таку, що характерна саме для відкритого заволодіння майном, а не таємного як стверджує обвинувачений.
У суду відсутні підстави не довіряти показанням потерпілої в тій частині, що вона в ході розмови по телефону перекладала телефон з руки в руку. За результатами дослідження доказів і зокрема відеозаписів з камер відеоспостереження суд приходить до висновку, що вказані записи в цій частині як не спростовують показання потерпілої так і не підтверджують показання обвинуваченого.
В той же час суд звертає увагу на ту обставину, що потерпілою поліції не видавалися будь які речі, які б були доказами вчинення обвинуваченим злочину, зокрема і телефон, яким він ніби то підмінив справжній телефон потерпілої. За існування обставин вказаних обвинуваченим, поведінка потерпілої, яка викликає поліцію і водночас приховує предмет, який є засобом вчинення злочину та може бути використаний для доведеності вини обвинуваченого, суперечить логіці та здоровому глузду. Водночас така ситуація повністю узгоджується з показаннями самої потерпілої яка категорично наполягає на відкритому викраденні майна.

У суду також не викликають сумніви показання свідка ОСОБА_9 , дані ним безпосередньо суду, які узгоджуються з іншими доказами у справі та не оспорюються стороною захисту.

Посилання обвинуваченим, як на докази вчинення ним шахрайства вилучення в автомобілі великої кількості підроблених телефонів, не спростовує докази його винуватості у вчиненні злочину саме щодо потерпілої, а розцінюється судом як використання обвинуваченим вказаної обставини як способу зменшення ступеню своє винуватості.

Суд також критично оцінює доказ сторони захисту на підтвердження невинуватості ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України показання свідка ОСОБА_16 як у своїх показання зазначив, що бачив як обвинувачений та жінка спілкувалися та остання дістала з коробки телефон і дала його обвинуваченому, який взяв його а потім поклав у коробку і вони з жінкою пішли у сторону ринку потім обвинувачений повернувся, сів до салону та показав телефон марки «Айфон», вони, ще посиділи 3-5 хв. і поїхали.

Показання свідка спростовуються даним відеозапису з камер спостереження, з яких видно, що обвинувачений не підійшов а саме підбіг до автомобіля і коли сів до нього то відразу ж від`їхав.

З огляду на зазначені вище обставини, надані суду докази, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у скоєнні відкритого викрадення чужого майна (грабежі) вчиненому повторно та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України, за якою він і повинен нести кримінальну відповідальність.

При цьому суд звертає увагу, що в обвинувальному акті у правовій кваліфікації злочину обвинуваченого зазначено що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 342 та ч. 2 ст. 186 КК України (а.с. 5 т.1.). З огляду на те, що у формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_5 саме обвинувачується у вчиненні злочинів, суд приходить до висновку, що обвинувачення ОСОБА_5 є висунутим, а вищевказане суд розцінює як технічну описку.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 вчинив один тяжкий (ч. 2 ст. 186 КК України) і один злочин невеликої тяжкості (ч. 1 ст. 342 КК України). Судом також враховуються наслідки, які настали від вчинення злочинів, зокрема у вигляді матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_7 та відшкодування їх у подальшому в повному обсязі.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_17 раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів по місцю проживання характеризується в цілому позитивно. Обвинувачений одружений, має на утриманні малолітню дитину, 2016 року народження, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_30 . На обліку у лікарів нарколога чи психіатра не перебуває (а.с. 191 т.1) зареєстрований як фізична особа платник податку ТОВ «Експотел». (а.с. 196-197 т.1) Має постійне місце проживання. Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений хоча і намагається вести соціальний спосіб життя з відносно міцними соціальними зв`язками та водночас є особою яка схильна до систематичного вчинення злочинів.

Суд також враховує, що обвинувачений вживав заходів до відшкодування матеріальної шкоди потерпілому, та у повному обсязі відшкодував завдані збитки потерпілій.

Суд також враховує, що потерпіла не наполягає на призначенні обвинуваченому суворого покарання покладаючись у вирішенні даного питання на розсуд суду.

З огляду на поведінку обвинуваченого в судовому засіданні, його ставлення до вчиненого суд не встановив обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 КК України, добровільне відшкодування завданої шкоди

Крім того відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України суд вважає за необхідне визнати обставиною, яка пом`якшує покарання наявність на утриманні обвинуваченого малолітньої дитини 2016 року народження, а також визнання вини у вчиненні злочину, пердабченого ч. 1 ст. 342 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

З огляду на викладене, наявність трьох пом`якшуючих та однієї обтяжуючої покарання обставин суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_5 , попередження вчинення ним та іншими особами нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання за ч. 1 ст. 342 КК України у виді обмеження волі та за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі в межах передбачених санкцією даних норм.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого по справі, щодо якого винесено обвинувальний вирок, а саме: за проведення судової товарознавчої експертизи № 12-4/961 від 10.05.2018 року в сумі 286 грн. (двісті вісімдесят шість).

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7, 349, 369-371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 342 КК України і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.

- за ч. 1 ст. 342 КК України у виді 3 років обмеження волі

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 15 листопада 2018 року зарахувавши йому до строку покарання строк перебування у місцях попереднього ув`язнення з 27.06.2017 року по 29.06.2017 року та з 14.07.2018 року по 14.11.2018 року.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати за за проведення судової товарознавчої експертизи № 12-4/961 від 10.05.2018 року в сумі 286 (двісті вісімдесят шість) грн. на користь держави.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-Три копії мобільних телефонів марки «Iphone 7S» (2 чорного кольору, 1 золотистого кольору), дві копії мобільних телефонів марки «Iphone 7» (1 чорного кольору, 1 рожевого кольору), одна копія мобільного телефону марки «Iphone 6S» рожевого кольору, одна копія мобільного телефону марки «Iphone 6» сірого кольору, мобільний телефон «Samsung duos», ІМЕІ: НОМЕР_8 , ІМЕІ: НОМЕР_9 .,чорного кольору, «Samsung duos», емеі: НОМЕР_6 , ІМЕІ: НОМЕР_7 , чорного кольору, «Samsung duos», ІМЕІ: НОМЕР_10 , ІМЕІ: НОМЕР_11 , чорного кольору, «Samsung duos», ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ: НОМЕР_5 , чорного кольору, «Samsung duos», ІМЕІ: НОМЕР_12 , ІМЕІ: НОМЕР_13 , сірого кольору; три зошити, синього,чорного та червоного кольору, блокнот світлого кольору; GPS Tracker, ІМЕІ: НОМЕР_31 , ключі від автомобіля «DAEWOO», пластмасову коробку оранжевого кольору з фольгою в середині, паперовий конверт із сувенірними грошовими банкнотами, зовні схожими на купюри 500 гривень та 100 доларів США; конверт з рукописним текстом; пластикова банківська картка; два мобільні телефони «Samsung» та зарядний пристрій, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Київській області (м. Київ вул. Дегтярівська, 15а), повернути ОСОБА_5

-Автомобіль «DAEWOO» червоного кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який зберігається на штраф майданчику Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області, повернути ОСОБА_5

-Диск з записом затримання ОСОБА_5 ; диск з записом обшуку автомобіля «DAEWOO»; диск з записом з камер відеоспостереження кафе «Фортеця», що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити при матеріалах кримінального провадження;

-поліетиленовий пакет з металевими відмичками, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів СУ ГУНП в Київській області (м. Київ вул. Дегтярівська, 15а) знищити.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 392 КПК України до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою - з моменту вручення копії судового рішення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1