У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13.02.2019 Справа №607/9565/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 у м.Тернополі в залі суду у відкритому судовому засіданні під час розгляду об`єднаних кримінальних проваджень стосовно ОСОБА_7 про обвинувачення за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.309 КК України,-

встановив:
На підставі протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.08.2018 року даному складу суду передано обвинувальний акт стосовно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000941 про обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто для вирішення питання про об`єднання з кримінальним провадженням, яке поступило раніше.

Прокурор ОСОБА_4 просить об`єднати дане кримінальне провадження з іншим, що поступило раніше і вже розглядається.

Сторони та учасники інших клопотань і заперечень не заявили.

Суд вважає, що розгляд кожного кримінального провадження окремо і ухвалення в одному із них вироку раніше буде унеможливлювати завершення судового розгляду іншого кримінального провадження до вступу цього вироку у законну силу. Тому, з метою забезпечення розумних строків розгляду судових проваджень їх доцільно об`єднати в одне і присвоїти єдиний унікальний номер.

В обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000941 про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України вказано відомості, згідно переліку передбаченого ст.291 КПК України, тобто він відповідає вимогам закону. Отже, на підставі цього обвинувального акта необхідно призначити судовий розгляд провадження. Підстав для розгляду провадження у закритому судовому засіданні не встановлено, тому його необхідно здійснювати у відкритому судовому засіданні.

З судового провадження вбачається, що строк тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 18 лютого 2019 року.

Прокурор ОСОБА_3 , в порядку ст.331 КПК України та глави 18 КПК України, у встановлені законом строки, не подала письмового клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого до суду та не вручила його копію ОСОБА_7 .

Головуючий суддя, в порядку ст.331 КПК України, роз`яснив сторонам та учасникам необхідність розгляду питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку.

Прокурор ОСОБА_3 пояснила, що не залежно від наявності клопотання суд зобов`язаний вирішити питання щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому, враховуючи ризики, які було вказано в раніше поданих клопотаннях. Прокурор ОСОБА_3 не заявила клопотання про відкладення судового розгляду для підготовки клопотання в порядку глави 18 КПК України і подання його до суду та вручення обвинуваченому ОСОБА_7 заздалегідь.

Захисник ОСОБА_8 пояснила, що вона заперечує усне клопотання прокурора. Клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого необхідно подавати до суду, дотримуючись вимог ст.331 та глави 18 КПК України. Оскільки, таке клопотання заздалегідь не вручено обвинуваченому, тому він не може підготовитися до захисту. Просить врахувати, що прокурором не наведено реальних ризиків і не надано належних доказів їх існування.

Обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що погоджується з поясненнями захисника. Крім цього, він у судовому засідання пояснив, що визнає винуватість і бажає давати показання. Тому, пояснення прокурора про те, що він буде впливати на потерпілих і свідків є безпідставним.

В контексті ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які є достатніми для суду щоб вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені частиною першою цієї статті. Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу повинно містити відомості передбачені ч.1 ст.184 КПК України, а також до клопотання додаються копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання; перелік свідків, яких прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; підтвердження того, що обвинуваченому надані копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Всупереч вимогам ст.177, 184 КПК України прокурор письмового клопотання з додатками, які підтверджують існування ризиків не подала до суду і не вручила їх копії обвинуваченому заздалегідь.
У реєстрах матеріалів досудового розслідування вказано докази винуватості, які знаходяться у прокурора, тому немає ризиків для знищення, заховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження. Крім цього, прокурор не заперечила і не спростувала пояснення ОСОБА_7 про визнання ним вини у суді, а отже, безпідставність її посилання на ризик щодо впливу обвинуваченим на потерпілих і свідків.
Відповідно до статей 8, 129 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Суддя, здійснюючи правосуддя керується верховенством права. Однією з основних засад здійснення судочинства є змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а згідно з ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться законність; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Суд вважає, що прийняття рішення щодо запобіжного заходу без дотримання вимог глави 18 КПК України буде упередженим ставленням до обвинуваченого і грубим порушенням прав людини.
На підставі ч.2 ст.194 КПК України суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
За наведених обставин в задоволенні усного клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого необхідно відмовити.
Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 217, 314, 331, 334, Главою 18 КПК України, суд, -

постановив:
Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 про обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України, єдиний унікальний номер - 607/14960/18 об`єднати з судовим кримінальним провадженням стосовно ОСОБА_7 про обвинувачення за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.15 ч.2 ст.186, ч.2 ст.309 КК України, єдиний унікальний номер 607/9565/17 та присвоїти їм єдиний унікальний номер - 607/9565/17.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження №0000941 стосовно ОСОБА_7 про обвинувачення за ч.2 ст.185 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за адресою м.Тернопіль вул.Котляревського, 34 на 22 лютого 2019 року в 11 год. 40 хв.

В задоволенні усного клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 відмовити.

Копію ухвали вручити прокурору та обвинуваченому і надіслати до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26)» Міністерства юстиції України

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_1