Справа № 1-кп/593/124/2018
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2018 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_11.

при секретарі судового засідання ОСОБА_12.

з участю прокурора ОСОБА_13.

захисника обвинуваченого ОСОБА_1

обвинуваченого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань ІНФОРМАЦІЯ_2 року по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Бережанського районного суду Тернопільської області 02 травня 2018 року надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000174 від ІНФОРМАЦІЯ_2 року по обвинуваченню ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, для розгляду по суті.

Під час судового розгляду справи 14 грудня 2018 року, після судового засідання, до суду від прокурора у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб. В клопотанні прокурор вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року, близько 19 год. 30 хв. в кімнаті житлового будинку АДРЕСА_1, під час розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_2 та його знайомим ОСОБА_4, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_2 раптово виник злочинний умисел, спрямований на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4

Реалізуючи свій злочинний умисел, ІНФОРМАЦІЯ_2 року близько 19 год. 30 хв., ОСОБА_2, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння в кімнаті будинку АДРЕСА_1, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_4 один удар ліктем правої руки в голову та численні удари кулаками обох рук по голові та руках ОСОБА_4, чим спричинив останньому травму голови, у вигляді закритої черепно-мозкової травми з крововиливами над і під оболонки, у речовину та у шлуночки головного мозку; крововиливів під м'яку мозкову оболонку мозочка; крововиливів у м'які тканини лівих половин лобної та скроневої ділянок (проекційно синцям), у м'які тканини лівої половини потиличної ділянки; крововиливів у товщу верхньої частини правого скроневого м'язу та між ним і скроневою кісткою, крововиливу між лівим скроневим м'язом і скроневою кісткою; крововиливів у сполучні оболонки повік лівого ока; синця правої та центральної частини чола з садном на його тлі; синця верхньої повіки правого ока; просторого синця центральної частини чола, перенісся, крил носа, його кінчика, повік правого ока і правої підочної ділянки; синця правої виличної ділянки; просторого синця лівої половини чола, лівих скроневої і виличної ділянок та повік лівого ока з двома ділянками внутрішньо-шкірних крововиливів та двома саднами на його тлі; синця лівої внутрішньої раковини; синця лівих передвушної, завушної ділянок та лівої половини шиї з ділянкою внутрішньо-шкірних крововиливів на його тлі; синці правої щоки та лівої бокової поверхні шиї; крововиливу у слизову оболонку правої половини верхньої губи та правої щоки, які згідно з п.п. в, г п. 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ. 1995) відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, внаслідок яких ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року на місці події, синець тильної поверхні правої кисті; три синці тильної поверхні лівої кисті, які відносять до легких тілесних ушкоджень відповідно до п. 2.3.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень (МОЗ України, Київ. 1995).

Смерть ОСОБА_4 настала внаслідок закритої черепно-мозкової травми з крововиливами над і під оболонки, у речовину та у шлуночки головного мозку, що у перебігу травматичного процесу призвела до набряку-набубнявіння головного мозку і його компресії (стиснення).

Таким чином, своїми діями, які полягали в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України.

28 лютого 2018 року на підставі ст.208 КПК України ОСОБА_2 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

05 листопада 2018 року Бережанським районним судом обвинуваченому ОСОБА_2 продовжено строк тримання під вартою на 60 діб, який раніше обраний 02 березня 2018 року та продовжений 25 квітня 2018 року ухвалами слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду і 24 травня 2018 року, 13 липня 2018 року та 10 вересня 2018 року Бережанським районним судом.

Вказуючи на те, що метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_2 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов'язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, - тобто, вказуючи на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3-5 ч.1 ст. 177 КПК України, прокурор, просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні 26 грудня 2018 року захисник обвинуваченого ОСОБА_1 подав до суду клопотання, в якому просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_2, та змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до обвинуваченого ОСОБА_2 на запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримує з підстав і мотивів, наведених у клопотанні, просить його задовольнити, в задоволенні клопотання захисника просить відмовити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечує проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що відсутні докази існування будь-якого з наведених прокурором у клопотанні ризику, просить задовольнити подане ним клопотання і змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_2 на запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово.

Обвинувачений ОСОБА_2 підтримує позицію свого захисника.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_2 слід продовжити дію запобіжного заходу на тридцять днів, тобто клопотання прокурора слід задовольнити частково, а в задоволенні клопотання захисника слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 04 год. 20 хв. 28 квітня 2018 року ОСОБА_2 обрано 02 березня 2018 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

25 квітня 2018 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_2 до 28 травня 2018 року.

Виходячи з наведеного, слідчі судді Тернопільського міськрайонного суду прийшли до висновку про те, що в кримінальному провадженні є достатньо обставин, які підтверджують наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_2 інкримінованого йому правопорушення.

Ухвалами Бережанського районного суду від 24 травня 2018 року, від 13 липня 2018 року, від 10 вересня 2018 року та від 05 листопада 2018 року відповідно, - дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_2, у виді тримання під вартою продовжено на 60 діб - до 20 липня 2018 р., 10 вересня 2018 р., 08 листопада 2018 р. та 03 січня 2019 року включно.

Згідно з ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього передбачених законом процесуальних обов'язків, а також перешкоджання спробам переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню.

Відповідно до клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_2 прокурор вважає, що щодо обвинуваченого ОСОБА_2 у вказаному кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилання на наявність ризику у виді можливості переховуватись від суду суд вважає таким, що знайшло своє підтвердження. До такого висновку суд прийшов, виходячи з того, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; та виходячи з наведеного у обвинуваченні, характеру дій, вчинених ОСОБА_2 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, відсутність міцних соціальних зв'язків.

Натомість посилання прокурора на існування інших ризиків не підтверджені жодними доказами: на підтвердження існування ризику у виді можливості ОСОБА_2 незаконно впливати на свідків, стороною обвинувачення не надано відомостей про те, на яких конкретно свідків може незаконно впливати обвинувачений, відсутнє підтвердження спроб тиску ОСОБА_2 на свідків у кримінальному провадженні, підтвердженням цього, зокрема, є показання свідка ОСОБА_5 під час допиту в судовому засіданні; на підтвердження існування ризику у виді перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином не вказано, в чому саме полягає можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; на підтвердження існування ризику у виді можливості вчинити інше кримінальне правопорушення не наведено жодних відомостей, які б підтверджували схильність ОСОБА_2 до вчинення кримінальних правопорушень, - виходячи з наведеного посилання прокурора в клопотанні на існування вказаних ризиків є нічим іншим, як необґрунтованим припущенням прокурора.

Розглядаючи клопотання захисника про відмову в задоволенні клопотання прокурора про продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_2, та зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого до обвинуваченого ОСОБА_2 на запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, суд прийшов до переконання існування ризику у виді можливості переховування ОСОБА_2П від суду, а тому таке клопотання, зважаючи на тривалість розгляду справи судом та поведінку учасників судового провадження ще не може бути задоволено.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 терміном на 60 діб, суд враховує поведінку сторони обвинувачення під час судового розгляду в тій частині, що після продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_2 у виді тримання під вартою 05 листопада 2018 року судом, у зв'язку з викликом свідків, оголошено перерву в судовому засіданні до 23 листопада 2018 року на 11 год. 00 хв. Незважаючи на сприяння суду стороні обвинувачення у виклику свідків обвинувачення в судове засідання (належне направлення свідкам повісток про виклик в судове засідання) з 6 свідків заявлених прокурором 5 свідків не були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

23 листопада 2018 року у зв'язку з неявкою сторони обвинувачення та інших учасників судового провадження у справі було продовжено перерву до 11 год. 00 хв. 14 грудня 2018 року. Незважаючи на сприяння суду стороні обвинувачення у виклику свідків обвинувачення в судове засідання (належне направлення свідкам повісток про виклик в судове засідання) з 6 свідків заявлених прокурором жоден з свідків не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В судовому засіданні 14 грудня 2018 року допитано свідка, заявленого стороною захисту. Ухвалою суду від 14 грудня 2018 року за клопотанням захисника ОСОБА_1 застосовано привід в Бережанський районний суд Тернопільської області на 15 год. 30 хв. 26 грудня 2018 року відносно свідків, заявлених стороною захисту: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, - контроль за виконання ухвали суду покладено на прокурора у вказаному кримінальному провадженні.

Незважаючи на сприяння суду стороні обвинувачення у виклику свідків обвинувачення в судове засідання (належне направлення свідкам повісток про виклик в судове засідання) з 6 свідків заявлених прокурором 5 свідків не були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, ухвала суду про привід свідків не виконана, суд на час розгляду справи не повідомлено про причини невиконання ухвали суду про привід. В судовому засіданні 26 грудня 2018 року допитано свідка, заявленого стороною обвинувачення ОСОБА_5 Окрім цього, в судовому засіданні прокурором повідомлено, що заявлені ним свідки: ОСОБА_9 проживає за іншою адресою, а свідок ОСОБА_10 знаходиться в місцях позбавлення волі, однак конкретного місця, де перебуває свідок ОСОБА_10 не вказав.

Таким чином суд приходить до переконання, що сторона обвинувачення не виконує належним чином свого обов'язку встановленого ч.2 ст. 327 КПК України по забезпеченню прибуття в суд свідків, про виклик яких заявив клопотання прокурор, хоча суд сприяв прокурору, як стороні обвинувачення у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику, а тому клопотання прокурора слід задовольнити частково.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п'ять років може бути застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При цьому суд, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує: середній вік та добрий стан здоров'я обвинуваченого; відсутність міцних соціальних зв'язків обвинуваченого, оскільки він не одружений, відомості про утриманців відсутні, проживає сам; не працює; репутацію обвинуваченого, який схильний до вживання алкогольних напоїв, раніше не судимий.

При цьому суд не погоджується з посиланням захисника на те, що його підзахисний належить до осіб молодого віку.

Виходячи з наведеного, суд приходить до переконання, що застосований до ОСОБА_2 запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, та позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, ухиленню від суду та виправдовує подальше тримання ОСОБА_2 під вартою. Будь-яких даних про те, що застосування стосовно обвинуваченого більш м'яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, зможе запобігти ризику переховування ОСОБА_2 від суду, в судовому засіданні не встановлено.

Виходячи з викладеного, клопотання прокурора слід задовольнити частково, а в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 369 ч.2, 371, 372 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_13. про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_2 - задовольнити частково.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1 про відмову в задоволенні клопотання прокурора про продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого до обвинуваченого ОСОБА_2 та зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого до обвинуваченого ОСОБА_2 на запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною покидати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, - відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у виді тримання під вартою до 30 (тридцяти) днів - до 25 січня 2019 року включно.

Ця ухвала підлягає виконанню з моменту її проголошення та діє до 25 січня 2019 року включно.

Копії ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити начальнику ДУ установа виконання покарань № 26 м. Чортків Тернопільської області за місцем утримання обвинуваченого ОСОБА_2, для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: