Справа № 347/1748/16
Провадження № 1-кп/347/48/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2018 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000333 від 09.09.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шараповка, Новооскольського району Бєлгородської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, освіта середня, не працюючого, раніше судимого, депутатом не являється, неповнолітніх дітей на утриманні немає, раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого:

- вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року, яким скасовано вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року в частині призначеного покарання та ухвалено в цій частині новий вирок і призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, та на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Галицького районного суду від 28.02.2017 року призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, яке засуджений вже частково відбув,
за ч.3 ст.185 КК України
в с т а н о в и в:

Кримінальне правопорушення було вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і вчинив новий умисний злочин.

Так, 02.09.2016 року ОСОБА_7 з метою вчинення крадіжки чужого майна із храму "УГКЦ Співстраждання і Різдва Прес`ятої Богородиці", із місця свого проживання поїхав в смт. Яблунів Косівського району Івано-Франківської області.

Приблизно о 20.00 год. 02.09.2016 року, ОСОБА_7 зайшов на територію храму "УГКЦ Співстраждання і Різдва Прес`ятої Богородиці", що за адресою смт. Яблунів, вул. Франка, 49, Косівського району, де діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до вхідних дверей приміщення храму та за допомогою металевої лопати, яку знайшов на території храму, шляхом пошкодження вхідних дверей, які були зачинені на врізаний замок, проник в середину приміщення храму, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 3 000 (три тисячі) гривень, які належали храму "УГКЦ Співстраждання і Різдва Прес`ятої Богородиці" та повідомлення на поновлення (укладання) договору страхування будівель та майна церковної громади УГКЦ «Різдва Прес'ятої Богородиці» смт. Яблунів Косівського району, після чого місце вчинення злочину покинув, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_7 , спричинив храму "УГКЦ Співстраждання і Різдва Прес`ятої Богородиці" за адресою смт. Яблунів, вул. Франка, 49, Косівського району майнову шкоду на загальну суму 3 000 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав повністю, суду пояснив тільки те, що був в смт. Яблунів Косівського району, але точної дати не пам`ятає, в храм "УГКЦ Співстраждання і Різдва Прес`ятої Богородиці" не заходив і нічого не крав.

Від представника потерпілого, настоятеля храму - отця ОСОБА_8 поступила заява про слухання кримінального провадження без його участі, однак в попередньому судовому засіданні висловився, що претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого немає, просить суворо не карати.

Хоча обвинувачений свою вину у вчиненому не визнає, однак, його вина повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що в 2016 році вона виконувала обов`язки голови Яблунівської селищної ради. Вранці 03.09.2016 року їй стало відомо про крадіжку із храму, і коли вона, яку було запрошено бути понятим при огляді місця події, прийшла туди, то побачила, що двері храму були зламані, а столи та інші речі розкидані в хаотичному порядку.

Свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 також безпосередніми свідками події не були, і тільки підтвердили в суді факт крадіжки матеріальних цінностей із храму УГКЦ «Співстраждання і Різдва Прес`ятої Богородиці», що в смт. Яблунів, Косівського району.

Окрім показань свідків, судом були досліджені письмові докази по справі, якими також підтверджується вина обвинуваченого ОСОБА_7 за встановлених судом обставин в межах обвинувачення, визнаного судом доведеним. Зокрема:
- фактичними даними відображеними у протоколі огляду місця подіївід 03.09.2016 року з фототаблицею (а.с.55-65 Т.3), якими підтверджується, що місцем події є храм УГКЦ «Співстраждання і Різдва Прес`ятої Богородиці», що в смт. Яблунів, Косівського району;

- протоколом огляду предмета від 22.09.2016 року (а.с.66 Т.3), відповідно до якого предметом огляду є повідомлення поновлення (укладення) договору страхування будівель та майна церковної громади УГКЦ «Співстраждання і Різдва Прес`ятої Богородиці»;

- постановою про визнання речовими доказами садової лопати та повідомлення страхової компанії "Оранта" церкві "Співстраждання і Різдва Прес'ятої Богородиці" (а.с.68, 70 Т.3);

- заявою ОСОБА_7 про зізнання у вчиненні ним крадіжки грошових коштів в сумі близько 3000 грн. (а.с.71 Т.3).

Допитаний в судовому засіданні слідчий ОСОБА_12 , який в судовому засіданні пояснив, що в процесі розслідування факту крадіжки грошових коштів із храму, що в смт. Яблунів, він їздив в головне управління поліції, що в м. Івано-Франківську, де ОСОБА_7 в його присутності та присутності інших працівників управління написав щиросердечне зізнання у скоєнні ним крадіжки коштів із храму, що знаходиться в смт. Яблунів. Будь-якого тиску на ОСОБА_7 ні до написання ним заяви, ні під час написання ним вказаної заяви не було.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 , у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, поєднаній з проникненням у інше приміщення, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч.3 ст. 185 КК України.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає важку хворобу обвинуваченого, яка потребує регулярного лікування.
Обставиною, яка обтяжує покарання, передбаченою ст. 67 КК України, є рецидив злочину.
Наявність вищенаведених обставин у сукупності, дають суду підстави вважати, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, із призначенням йому покарання в межах передбачених санкцією частини статті за якою кваліфіковано діяння.
Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як видно із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був неодноразово засуджений, покарання по яких відбув повністю шляхом зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання.

Однак, останній раз він був засуджений вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року, яким скасовано вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 15.03.2017 року в частині призначеного покарання та ухвалено в цій частині новий вирок і призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, та на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Галицького районного суду від 28.02.2017 року призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Строк відбування покарання за даним вироком рахується з 08 вересня 2016 року.
А тому, з урахуванням викладених обставин та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та частково не відбутого покарання за вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року, суд вважає, що ОСОБА_7 слід призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Окрім того, зважаючи на те, що на сьогоднішній день з приводу застосування строку попереднього ув`язнення у строк покарання, має чинність Постанова ВП ВС від 29.08.2018 року по справі № 663/537/17 (№ в ЄДРСР 76207318), що детально роз`яснює вказані вище питання застосування «Закону Савченко», суд зараховує обвинуваченому строк попереднього ув`язнення згідно ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, а саме, один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі у строк відбування покарання за даним вироком, який слід рахувати саме з 08 вересня 2016 року - з часу затримання за попереднім вироком.

До вступу вироку в законну силу залишити ОСОБА_13 раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України ОСОБА_7 за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначеного покарання за цим вироком та частково не відбутого покарання за вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22 лютого 2018 року, призначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без зміни до вступу вироку в законну силу.
Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Апеляційного суду Івано-Франківської області від 22.02.2018 року, визначивши порядок строку відбування покарання за цим вироком на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VІІІ) із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, починаючи з 08 вересня 2016 року, з часу затримання за попереднім вироком.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з 08 вересня 2016 року.
Речові докази у кримінальному провадженні:

- лопату садову, яку передано на відповідальне зберігання під розписку ОСОБА_8 , повернути законному володільцю ОСОБА_8 ;

- повідомлення страхової компанії "Оранта" церкві "Співстраждання і Різдва Прес'ятої Богородиці", яке долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати іншим учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1