Номер провадження: 11-сс/813/531/19
Номер справи місцевого суду: 523/2994/19 1-кс/523/1538/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 березня 2019 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000655 від 19 лютого 2019 року за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 березня 2019 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області ОСОБА_9 та до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000655 від 19 лютого 2019 року.
Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню, оскільки:

- в порушення вимог ст. 196 КПК України в клопотанні слідчого відсутні, які обґрунтовують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

- оскаржуване судове рішення всупереч вимогам ч.2 ст.177 КПК України постановлене за відсутності обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаного злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач апеляційного суду вважає за необхідне застосувати Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Органом досудового розслідування встановлено, що 18.02.2019 року о 22:00 годин, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та невстановлені на даний час слідством особи, діючи за попередньою змовою та заздалегідь розробленого плану, з корисливих мотивів, спрямованих на заволодіння чужим майном, знаходячись біля ТЦ «Сіті Центр», розташованого за адресою: м.Одеса, вул.Давида Ойстраха, 32, залякав потерпілого ОСОБА_13 , вивезли останнього на легковому автомобілі до лісопосадки, яка міститься вздовж лиману «Куяльник», по вул.Об`їзна дорога в м.Одесі, де погрожуючи застосуванням насилля, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_13 , а саме предмета схожого на пістолет та нанесенням тілесних ушкоджень, які він сприймав як реальну загрозу для свого життя та здоров`я, вимагали грошові кошти у розмірі 5000 доларів США, що згідно курсу НБУ (продаж) в переводі на національну валюту України складає 135 000 гривень. В продовж доби ОСОБА_13 було перераховано 75500 гривень на банківську картку "Приват банка", номер якої вказала невстановлена особа. Залишок суми ОСОБА_13 домовився передати згодом.
Продовжуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння чужим майном, діючи за попередньою змовою з корисливих мотивів, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та невстановлені особи, послідовно переслідуючи подальший умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, 01.03.2019 року отримали від потерпілого ОСОБА_13 грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Далі, 15.03.2019 року потерпілим ОСОБА_13 було передано на вимогу вказаних осіб грошові кошти у розмирі 10 000 гривень, технічний паспорт на автомобіль марки «НУUNDAI» д/з НОМЕР_1 , та ключі від автомобіля, в ході передачі яких співробітниками поліції було затримано ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 по вул.Балківській в м.Одесі.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується комплексом зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 , протоколом допиту свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 протоколом огляду місця події від 15.03.2019 року, в ході якого були вилучені речові докази у виді автомобіля та, зокрема, вилучені у підозрюваного ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 4000 грн., іншими доказами наявними в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 , оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими відповідно до ст.87 КПК України в ході апеляційного розгляду не встановлено.

16 березня 2019 року ОСОБА_8 була оголошена підозра у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, за кваліфікуючими ознаками вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим (вимагання), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи.
В ході апеляційного розгляду прокурором наданий витяг з ЄРДР, відповідно до якого вбачається, що в рамках кримінального провадження за обставинами, які мали місце 18.02.2019 року, встановлена наступна правова кваліфікація протиправних дій:
-за фактом незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_13 внесені відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України,

-за фактом незаконного заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 у виді автомобіля марки "Ниссан" красного кольору д/н НОМЕР_2 , чим завдана матеріальна шкода на суму 40000 грн., внесені відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

-за фактом замаху на незаконне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_13 у виді автомобіля марки «НУUNDAI» д/з НОМЕР_1 внесені відомості до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.289 КК України (оголошено про підозру ОСОБА_8 та іншим особам).

Таким чином, на сьогоднішній день у кримінальному провадженні №0000655 від 19.02.2019 року ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.289, ч.2 ст.289, ч.3 ст.189 КК України.

Злочин, передбачений ч.3 ст.189 КК України, відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

За таких обставин відповідно до положень ст.183 КПК України до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що, враховуючи тяжкість покарання за вчинені злочини, ті факти, що підозрюваний ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік та являється громадянином Азейбарджану, прокурором доведена наявність ризику того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути кримінального переслідування.

Також слідчий суддя вірно прийняв до уваги та оцінив обставини, які також підтверджують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що, перебуваючи у працездатному віці, ОСОБА_8 не працевлаштований, а тому не має офіційного джерела доходу. Наведені факти та наявність підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочину проти власності апеляційний суд розцінює в якості підстави для розумної підозри вчинення підозрюваним ОСОБА_8 нового злочину проти власності в разі незастосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що на даному етапі досудового розслідування лише запобіжний захід у виді тримання під вартою буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_8 та зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на які слідчий посилається у своєму клопотанні.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги захисника про безпідставність задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованими, а слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та не виявив перешкод для застосування такого запобіжного заходу, передбачених ч.2 ст.183 КПК України.

Частиною 3 ст.407 КПК України встановлено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити ухвалу без змін;

2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 194, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 18 березня 2019 року, якою до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.189 КК України, застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000655 від 19 лютого 2019 року, - залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3