Справа № 357/2356/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області:

у складі: головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква кримінальне провадження № 0000216 від 25.01.2019 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, маючого на утриманні малолітнього сина, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження: прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 , захисник адвокат: ОСОБА_5 , обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 та угода про визнання винуватості.

25.01.2019 у період часу з 10.00 по 11.00 год. ОСОБА_3 , знаходячись на території «Старозарічанського» кладовища, за адресою: вул. Ставищанська в м. Біла Церква Київської області, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих, маючи умисел направлений на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі, зокрема, алюмінієвою огорожею, діючи умисно, з корисливих мотивів, упевнившись у відсутності сторонніх осіб, ігноруючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, умисно, таємно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою наруги над могилою та збагачення за рахунок чужого майна, з корисливих мотивів підійшов до місця родинного поховання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , звідки викрав дві секції алюмінієвої могильної огорожі навколо місця поховання, шляхом їх демонтажу, які в подальшому мав намір реалізувати та отримати незаконний прибуток.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 належить кваліфікувати за ст. 297 ч. 3 КК України, за ознаками: наруга над могилою, з корисливих мотивів.

28.02.2019 під час досудового провадження відповідно до вимог ст. 471 КПК України, між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

У відповідності до даної угоди, прокурор та підозрюваний, дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 3 ст. 297 КК України.

Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 297 КК України, а саме за ознаками: наруга над могилою, з корисливих мотивів.

Також зазначеною угодою визначено покарання, яке має понести ОСОБА_3 , у виді чотирьох років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема він пояснив, що 25.01.2019 у період часу з 10.00 год. по 11.00 год. він перебував на Старозарічанському кладовище в м. Біла Церква, де з метою подальшого продажу металобрухту за допомогою пилки по металу, викрав дві секції алюмінієвої могильної огорожі, навколо місця поховання. Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди на нього не здійснювалось.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд зважає на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ними угоди, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 297 КК України, який, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином, потерпіла надала прокурору письмову згоду на укладання останнім угоди.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстав, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України відсутні та просив суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, при її затвердженні враховано обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, а саме щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також враховуючи, що злочин, за який притягується ОСОБА_3 відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, перебуває під наглядом лікаря нарколога з приводу синдрому залежності від алкоголю з 2014 та під профілактичним наглядом з приводу вживання наркотичного засобу зі шкідливими наслідками з 2016, не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50, 65, 68 КК України, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України. Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід не обирався.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Угоду від 28.02.2019 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.02.2019 покарання у виді обмеження волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: фрагмент надмогильною огорожі, мішок білого кольору, металева ваза, металевий елемент конусної форми, десять елементів надмогильної огорожі та пилку по металу, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, за квитанцією № 119 повернути ОСОБА_9 , як власнику майна, після вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ст. 473 КПК України.

Крім того обвинуваченому роз`яснюються вимоги ст. 376 ч. 3 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1