Провадження № 11-кп/4820/162/18
Справа № 686/6846/18 Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянула в відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2018 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення, наявні в матеріалах справи обставини не вказують на виправлення засудженого, як на підставу для застосування умовно-дострокового звільнення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 , як видно з її змісту, просить застосувати до нього положення ст. 81 КК України. Посилається на незаконність, необгрунтованість судового рішення. Вказує, що своєю поведінкою за час відбування покарання та ставленням до праці довів своє виправлення; за час відбування покарання навчався, здобув освіту, одружився, має неповнолітню дитину, однак вказані обставини до уваги судом першої інстанції взяті не були.
В апеляційних скаргах захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 та засуджений ОСОБА_8 , як видно з їх змісту, просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Всі обставини, які наявні в матеріалах справи, свідчать про його виправлення, що, на їх думку, є достатніми підставами для застосування умовно-дострокового звільнення щодо засудженого ОСОБА_8 , однак суд першої інстанції таких обставин не врахував.

Заслухавши пояснення засудженого та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, думку представника установи виконання покарань ОСОБА_9 , прокурора ОСОБА_6 , які заперечували проти апеляційних скарг, перевіривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження, дослідивши особову справу засудженого, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги засудженого та його захисника задоволенню не підлягають з наступних підстав.
Вироком колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2006 року ОСОБА_8 засуджено за п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, належного ОСОБА_8 на праві власності, крім житла.
Ухвалою колегії суддів судової палати Верховного Суду України у кримінальних справах від 15 травня 2007 року вирок колегії суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2006 року змінено, ОСОБА_8 засуджено за. п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 70 КК України на 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, крім житла.
Початок строку: 28 травня 2006 року.
Кінець строку: 11 червня 2020 року.
Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Законодавцем визначено, що умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання може бути застосоване за певних умов.

За змістом зазначеного кримінального закону доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду № 2 від 26.04.2002 р. "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.
Суд першої інстанції дав вірну оцінку сукупності всіх досліджених доказів в провадженні, підстави вважати висновки суду першої інстанції необґрунтованими, про що заявляють апелянти, відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що засуджений не довів свого виправлення, в провадженні відсутні підстави для умовно-дострокового його звільнення від відбування покарання, відсутні об`єктивні дані про те, що засуджений ОСОБА_8 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_8 за час відбування покарання мав 9 заохочень та 18 стягнень, що носили систематичний характер та були пов`язані з порушенням режиму відбування покарання.

Колегія суддів вважає, що місцевим судом обґрунтовано визнано, що підстав для застосування щодо ОСОБА_8 ст. 81 КК України не було, суд навів обґрунтовані мотиви прийнятого рішення, з яким погоджується апеляційний суд.

При вирішенні питання про можливість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 суд з`ясував дані, що характеризують особу засудженого, його поведінку, ставлення до праці та виправлення.
В своїй ухвалі суд першої інстанції зазначив мотиви, з яких прийшов до висновку про відмову ОСОБА_8 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання, з яким погоджується колегія суддів.

Матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправлення засудженого ОСОБА_8 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.
Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування в установі виконання покарань, а не за час, який передує розгляду клопотання, тому колегія суддів не приймає до уваги дані характеристики засудженого за час нетривалого перебування в слідчому ізоляторі під час розгляду клопотання судом першої інстанції та апеляційним судом. За місцем відбування покарання заохочувався в період часу з 2009 року по 2015 рік, в той же період часу притягувався неодноразово за порушення правил внутрішнього розпорядку, однак матеріали провадження свідчать, що після накладених стягнень належним чином на зауваження не реагував, згідно наданої на запит апеляційного суду характеристики засуджений схильний до створення конфліктних ситуацій, за що, як видно з даних особової справи, неодноразово притягувався до відповідальності.
Суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу, що висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування в установі.
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, належним чином врахував умови, передбачені ст. 81 КК України для такого звільнення та колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції в частині того, що за період часу відбування покарання засуджений ОСОБА_8 не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, тому підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, про що просять апелянти, не вбачається. Твердження апелянтів, що засуджений був деякий час працевлаштований, під час відбування покарання одружився, в нього народилась дитина, не дають підстав для інакших висновків суду.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм КПК України, підстави для її скасування чи зміни, в межах апеляційних скарг відсутні.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 вересня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання без зміни.

Судді