Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/18/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2019 року Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_5 на рішення прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування заходів безпеки, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_5 27.12.2018 (дата подачі документів на пошту) звернулися до слідчого судді зі скаргою на рішення прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування заходів безпеки та просили скасувати Постанову від 13.12.2018 у кримінальному провадженні №0001998 про відмову в задоволенні заяви про застосування заходів безпеки.
Свою скаргу мотивували тим, що слідчими слідчого відділу прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001998, у якому ОСОБА_3 намагаються підозрювати у кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 (у редакції Закону зі змінами, внесеними згідно із Законом від 15.04.2008 № 270-VI), ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 (у редакції Закону від 07.05.2008), ч. 2 ст. 28, ч. ч. 1,2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 358 (у редакції Закону від 07.05.2008), ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 209 (у редакції Закону від 16.01.2003 № 430-ІV зі змінами, внесеними згідно із Законом від 18.05.2010 № 2258-VI), ч. 2 ст. 209 (у редакції Закону від 16.01.2003 № 430-ІV зі змінами, внесеними згідно із Законами від 18.05.2010 №2258-VI, від 15.11.2011 №4025-VI) КК України.
Захисником ОСОБА_3 є адвокат ОСОБА_5 .
Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюють прокурори Генеральної прокуратури України.
24.01.2018 ОСОБА_3 подав до Генеральної прокуратури України заяву від 23.01.2018 про застосування до нього заходів безпеки, передбачених КПК України та Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».
26.01.2018 прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 прийняв процесуальне рішення у формі постанови про відмову в задоволенні заяви про застосування заходів безпеки.
Вказана постанова про відмову в задоволенні заяви про застосування заходів безпеки була оскаржена стороною захисту в порядку ст. 303 КПК України до Придніпровського районного суду м. Черкаси.
Ухвалою слідчого судді від 25.10.2018 скаргу задоволено, постанову прокурора Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 26.01.2018 скасовано та прокурора зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_3 про застосування заходів безпеки.
13 грудня 2018 року прокурор ОСОБА_6 повторно прийняв процесуальне рішення у формі постанови про відмову в задоволенні заяви про застосування заходів безпеки.
Постанову від 13.12.2018 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 вважали незаконною та просили скасувати, як таку, що не відповідає положенням ст. 110 КПК України.
Так, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, та мотиви прийняття постанови і їх обґрунтування.
Натомість прокурор ОСОБА_6 в оскаржуваній постанові лише зазначив: «... на даний час у слідства відсутні дані, що свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю ОСОБА_3 та ним не наведено доводів щодо наявності вказаних обставин».
Наведені прокурором мотиви відмови в застосуванні заходів безпеки, особи, що подали скаргу вважали такими, що суперечать як заяві ОСОБА_3 , так і матеріалам, наявним у прокурора.
Зазначали, що у заяві від 23.01.2018 ОСОБА_3 просив забезпечити застосування до нього заходів безпеки, враховуючи його численні попередні звернення до Генеральної прокуратури України. До 23.01.2018 ОСОБА_3 подав до Генеральної прокуратури України більше десяти звернень, у яких виклав доводи про наявність реальних загроз його життю і здоров`ю. Жоден з цих доводів не перевірено. Крім того, 26.01.2018 прокурор ОСОБА_6 надіслав ОСОБА_3 листа № 15/2- 29460-17 із пропозицією надати пояснення. На виконання вимоги прокурора захисник ОСОБА_3 , - адвокат ОСОБА_5 27.03.2018 подав до Генеральної прокуратури України лист (зареєстровано під №46), до якого додано письмові пояснення ОСОБА_3 з додатками на 270 аркушах.
Однак, як вважали ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , прокурор ОСОБА_6 навіть не розглядав витребуваних ним же пояснень і доданих до них матеріалів, а в оскаржуваній постанові не міститься даних щодо проведення прокурором перевірки доводів про наявність реальних загроз життю і здоров`ю, викладених в заяві ОСОБА_3 та його письмових поясненнях.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 підтримала доводи скарги.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, подали заяву про розгляд скарги без їх участі.

Прокурор ОСОБА_6 подав письмову заяву, в якій просив розглянути скаргу без його участі та відмовити в її задоволенні. Постанову від 13.12.2018 вважав, законною та обґрунтованою.

Слідчий суддя оголосивши заяви ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та прокурора ОСОБА_6 , заслухавши доводи адвоката ОСОБА_4 , дослідивши матеріали скарги прийшов до наступних висновків.

Слідчими СВ прокуратури Черкаської області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001998 від 25 вересня 2015 року за ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 197-1, ч. 5, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 197-1, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 209 КК України, у якому ОСОБА_3 має процесуальний статус підозрюваного.

24 січня 2018 року ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України із заявою від 23.01.2018, в якій просив забезпечити застосування до нього заходів безпеки, передбачених КПК України та Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Постановою прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих управління з розслідування злочинів, вчинених працівниками органів, які ведуть боротьбу зі злочинністю Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 від 26 січня 2018 року у задоволені заяви про застосування заходів безпеки ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.10.2018 (справа №711/7544/18) постанова прокурора ОСОБА_6 від 26.01.2018 про відмову у задоволення заяви ОСОБА_3 про застосування заходів безпеки скасована.

13.12.2018 прокурором другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 винесено постанову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про застосування заходів безпеки.

Оскаржувана постанова мотивована тим, на даний час у слідства відсутні дані, що свідчать про наявність реальної загрози життю, здоров`ю, житлу і майну ОСОБА_3 та ним не наведено жодних доводів та не надано підтверджуючих документів, які б містили відомості щодо наявності вказаних обставин.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Підстави та умови застосування заходів безпеки регламентовані Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі Закон №3782).

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону №3782, - підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну. Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.
Після отримання заяви ОСОБА_3 від 23.01.2018 про застосування заходів безпеки, прокурор ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_3 надати пояснення з приводу даної заяви.
Слідчий суддя вважає правомірними дії прокурора ОСОБА_6 , в частині пропозиції ОСОБА_3 дати додаткові пояснення з приводу заяви від 23.01.2018, оскільки сама заява від 23.01.2018 не містить зазначення конкретних обставин чи осіб, які б загрожували життю, здоров`ю, житлу чи майну ОСОБА_3 ..

Так, у заяві від 23.01.2018 ОСОБА_3 обмежився лише посиланням на «численні звернення до Генеральної прокуратури щодо реальної загрози» його життю та здоров`ю, не вказавши ні дати подання таких звернень ні обставин викладених в них.

В той же час, у березні 2018 року, ОСОБА_3 на пропозицію прокурора подав до Генеральної прокуратури України письмові пояснення на 11 сторінках з приводу заяви від 23.01.2018 та додав до своїх пояснень матеріали на 270 аркушах (59 додатків), які, на його думку, підтверджують наявність правових підстав для застосування заходів безпеки.

Зважаючи на обсяг пояснень ОСОБА_3 та доданих до них матеріалів, слідчий суддя не може визнати правомірним те, що в оскаржуваній постанові прокурором не наведено хоча б узагальненого змісту цих пояснень та не зазначено обставин з якими ОСОБА_3 пов`язує загрозу своєму життю і здоров`ю та не надано їх оцінка, а лише вказано про те, що підстав для застосування заходів безпеки не встановлено.

Відповідно до ч.5 ст. 110 КПК України, - постанова слідчого, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.
За відсутності в оскаржуваній постанові викладу хоча б узагальненого змісту пояснень ОСОБА_3 та обставин з якими він пов`язує загрозу своєму життю і здоров`ю, постанову прокурора не можна визнати обґрунтованою, мотивованою та такою, що відповідає вимогам ст. 110, 220 КПК України, ст. 20, 22 Закону №3782.

Таким чином слідчим суддею встановлено правові підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про скасування постанови прокурора від 13.12.2018.

Керуючись ст. 303, 306-307, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову прокурора другого відділу процесуального керівництва управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 від 13 грудня 2018 року у кримінальному провадженні №0001998 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про застосування заходів безпеки.
Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1