Провадження № 1-кп/185/281/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2019 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002279 від 20 листопада 2018 року, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шандрівка, Юр`ївського району, Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, -

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В останніх числах серпня 2018 року (більш точної дати та часу встановити не надалося можливим), ОСОБА_3 знаходячись в лісопосадці біля залізничних шляхів, в кінці вул. Благодатна с. Нові Вербки Павлоградського району Дніпропетровської області, побачив кущ рослини конопель, в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння, виготовлення та зберігання наркотичних речовин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, ОСОБА_3 зірвав рослини конопель для особистого вживання без мети збуту, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», після чого переніс їх за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де залишив сушити. Висушені рослини конопель ОСОБА_3 механічним шляхом за допомогою сили рук подрібнив та почав зберігати в своєму домоволодінні в пачці з-під цигарок.

Вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб «канабіс», обіг якого заборонено, загальною масою 10, 782 г. (в перерахунку на висушену речовину маса 9, 641 г.), що відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06 травня 2000 року (із змінами та доповненнями) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, ОСОБА_3 незаконно придбав, носив, виготовив та зберігав для особистого вживання шляхом паління, без мети збуту, всупереч ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08 липня 1999 року, за місцем свого мешкання на території домоволодіння АДРЕСА_2 .

19 листопада 2018 року в період часу з 12.03 години до 13.04 години співробітниками поліції було проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого в присутності понятих, у домоволодінні, в зальній кімнаті за батареєю було виявлено та вилучено пачку з-під цигарок з зеленою подрібненою речовиною рослинного походження.

Речовина рослинного походження загальною масою 10, 782 г., вилучена в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 (в перерахунку на висушену речовину) є канабісом масою 9,641 г.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбав, носив, виготовив та зберігав за місцем свого проживання особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено «канабіс» загальною масою 10,782 г., що відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06 травня 2000 року (із змінами та доповненнями) є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Вказаний небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, ОСОБА_3 незаконно придбав, носив, виготовив та зберігав для особистого вживання без мети збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, носіння, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

30 листопада 2018 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався визнати її у судовому засіданні.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді одного року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України сторони погодились звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочині, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.

Захисник адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні в тому числі щодо злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_3 від 30 листопада 2018 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Міра запобіжного заходу за кримінальним провадженням обвинуваченому не була обрана.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судова експертиза № 1/8.6/4604 від 28 листопада 2018 року, на проведення якої було витрачено 858 грн. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винен у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 858 гривень.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 листопада 2018 року укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та

роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути зі ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн.

Речові докази: речовину, яка є «каннабісом» масою 10, 282 г., яка зберігається в камері схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, відповідно до квитанції 000656 від 16 січня 2019 року знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1