Справа № 342/427/18
Провадження № 11-кп/4808/55/18
Категорія ч.1 ст.125 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000075 за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції начальника Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 , адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_10 на вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2018 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и л а :

За вироком суду ОСОБА_11 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_11 спричинив ОСОБА_10 умисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставин:

09.04.2018 року близько 14.00 год. в с. Вільхівці Городенківського району Івано-Франківської області обвинувачений ОСОБА_11 повертаючись із роботи та проходячи повз житловий будинок АДРЕСА_2 , перебуваючи у неприязних відносинах із ОСОБА_10 , побачив ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , які перебували у салоні автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , і вирішив спричинити останньому тілесні ушкодження. З метою здійснення свого злочинного наміру, ОСОБА_11 підійшов до автомобіля ОСОБА_10 та розпочав з ним словесний й конфлікт, у ході якого ОСОБА_10 вийшов з автомобіля і разом з ОСОБА_11 відійшов у бік воріт згаданого господарства.

В подальшому ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільну небезпеку та бажаючи настання негативних наслідків щодо здоров`я ОСОБА_10 , зі значною силою наніс останньому один цілеспрямований удар кулаком правої руки в область обличчя. В результаті умисних злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_11 потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесне ушкодження у вигляді садна нижньої повіки правого ока, яке згідно висновку судово-медичного експерта відноситься до легкого тілесного ушкодження.

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 вважає вирок суду незаконним та необґрунтованим, а тому просить вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційних доводів посилається на те, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, оскільки вирок суду не містить показань обвинуваченого, натомість зазначено, що обвинувачений дав пояснення аналогічні фабулі. Крім того, вирок суду не містить аналізу показань потерпілого з приводу конфлікту, зокрема, щодо заподіяння ОСОБА_11 йому не тільки тілесних ушкоджень, а й матеріальної шкоди, оскільки обвинувачений розбив задню фару його автомобіля. Вказує, що суд не врахував думки потерпілого щодо міри покарання, а саме той факт, що обвинувачений не лише не вибачився перед потерпілим, а навпаки продовжує провокувати його на новий конфлікт, під час розгляду кримінального провадження в суді висловлювався непристойно в адресу потерпілого, постійно ображав. Така поведінка свідчить про те, що у вчиненні злочину обвинувачений не розкаявся, а тому на переконання потерпілого призначене покарання з врахуванням ставлення особи до скоєного є надто м`яким.

Вказує, що суд абсолютно повністю проігнорував аргументи сторони потерпілого, не виклав у вироку обставини події, що позбавляє сторону скористатись правом апелювати рішення в частині що стосується кваліфікації дії обвинуваченого. Зокрема, потерпілий в судовому засіданні дав показання аналізу показань потерпілого щодо самого конфлікту, його причини, поведінки обвинуваченого після конфлікту та інших обставин справи.

Крім того вважає, що суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки позбавив обвинуваченого права на останнє слово та проголосив вирок суду за його відсутності.

В апеляційній скарзі начальник Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 вважає вирок суду незаконним і таким, що підлягає скасуванню з підстав неповноти судового розгляду та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, на думку прокурора, неповнота судового розгляду полягає в тому, що вирок суду не містить показань обвинуваченого, неналежно викладені показання потерпілого та свідка, а також в тому, що судом не враховано думки потерпілого щодо міри покарання відносно обвинуваченого та провокаційні дії обвинуваченого до потерпілого під час судового розгляду, зневажливе ставлення обвинуваченого до всіх учасників судового провадження.

Прокурор посилається на істотні порушення судом прав та свобод людини, а саме, обвинуваченого позбавлено права на останнє слово, оскільки його за неправомірну поведінку було видалено із зали суду до закінчення судового розгляду, а також він не був присутнім на проголошенні вироку.

Вказує, що суд проігнорував аргументи сторін щодо обставин справи, не надав оцінку показанням потерпілого, обвинуваченого, свідка, не виклав у вироку обставини події, що позбавляє сторін скористатись правом апелювати рішення в частині, що стосується кваліфікації дії обвинуваченого.

Крім того, заступником прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_13 подані доповнення до апеляційної скарги, в яких прокурор вказує на грубе порушення судом першої інстанції права обвинуваченого на захист. Так, згідно ч.1 ст.330 КПК України якщо обвинувачений, який був видалений з зали суду за порушення порядку, не представлений захисником, суд зобов`язаний залучити захисника для здійснення захисту за призначенням і відкласти судовий розгляд на строк, необхідний для його підготовки до захисту. Однак, судом цих вимог не дотримано.

Просить скасувати вирок Снятинського районного суду від 23.08.2018 і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, до початку апеляційного розгляду подала заяву про розгляд апеляційної скарги за її відсутності та потерпілого ОСОБА_10 , підтримала доводи своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги прокурора.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав доводи своєї апеляційної скарги з доповненнями та просив її задовольнити, не заперечував проти часткового задоволення апеляційної скарги представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційна скарга представника потерпілого частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однак, при постановленні вироку зазначених вимог закону суд першої інстанції не дотримався.

Відповідно до ч.1 ст. 330 КПК України, якщо обвинувачений порушує порядок у залі судового засідання або не підкоряється розпорядженням головуючого у судовому засіданні, останній попереджає обвинуваченого про те, що в разі повторення ним зазначених дій його буде видалено з зали судового засідання. При повторному порушенні обвинуваченим порядку судового засідання він може бути видалений за ухвалою суду з зали засідання тимчасово або на весь час судового розгляду. Якщо такий обвинувачений не представлений захисником, суд зобов`язаний залучити захисника для здійснення захисту за призначенням і відкласти судовий розгляд на строк, необхідний для його підготовки до захисту.

Після повернення до зали засідання обвинуваченому надається можливість ознайомитися з доказами, які були досліджені, а також з рішеннями, які були ухвалені за його відсутності, та дати пояснення щодо них. У разі видалення обвинуваченого на весь час судового розгляду, судове рішення, яким закінчено провадження в суді, негайно оголошується обвинуваченому після його ухвалення.

Аналіз зазначеної норми закону в сукупності з вимогами ст. 20 КПК України (забезпечення права на захист) та положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, свідчить про те, що видалення із зали суду обвинуваченого повинно мати винятковий характер, допускатись лише за наявності для цього обґрунтованих підстав, оскільки відсутність обвинуваченого під час судового розгляду суттєво обмежує його права на захист та справедливий суд.

Як вбачається з технічного запису судового засідання від 23.08.2018 року, прослуханим колегією суддів в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, обвинувачений ОСОБА_11 , за порушення порядку у залі судового засідання, був видалений з зали судового засідання до закінчення судового розгляду. При цьому таке рішення головуючого по справі було усним та не мотивованим відповідною ухвалою суду. Разом з тим, суд, в порушення вимог ч.1 ст. 330 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_11 , який не був представлений захисником, не залучив захисника для здійснення його захисту за призначенням.

Журналом судового засідання та технічним записом судового засідання від 23.08.2018 року, підтверджується, що подальший розгляд кримінального провадження відбувався за відсутності обвинуваченого, який не зміг скористатися своїм правом виступити у дебатах та звернутися до суду з останнім словом.

Окрім того, колегією суддів встановлено, що суд, всупереч вимогам ч.1 ст.330 КПК України, розглянувши провадження відносно ОСОБА_11 , не оголосив вирок у його присутності, а направив лише копію вироку на адресу ОСОБА_11 , та не виконав обов`язки, передбачені ст. 376 КПК України щодо роз`яснення прав обвинуваченого після проголошення судового рішення.

Таким чином, позбавлення ОСОБА_11 права виступу у судових дебатах та звернення до суду з останнім словом, а також проголошення вироку без його участі та не роз`яснення його прав після проголошення вироку, призвело до порушення прав обвинуваченого на захист та на справедливий суд, закріплених у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього, допитувати свідків обвинувачення. Вимога закону про обов`язкову участь обвинуваченого в судовому розгляді є додатковою гарантією захисту його прав, оскільки надає йому можливість самому захищати свої права і законні інтереси в суді.

Вказані порушення колегія суддів вважає істотними, оскільки вони перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції є, зокрема, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Згідно п.3 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених частиною третьою статті 323 чи статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги вищевказані істотні порушення кримінального процесуального закону, колегія суддів вважає, що вирок суду необхідно скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Оскільки, скасовуючи вирок суду з вищезазначених підстав та призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції, відповідно до положень ст. 415 КПК України, не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність чи недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, їх достатність для доведення вини обвинуваченого, тому інші доводи апеляційних скарг підлягають ретельній перевірці при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 176,177, 183, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції начальника Городенківського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_8 задовольнити, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 23 серпня 2018 року щодо ОСОБА_11 скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження у Снятинському районному суді Івано-Франківської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5