Справа № 531/1332/15-к
Провадження № 1-кп/545/4/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.04.2019р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000335 від 27 березня 2013, по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Семенівка Полтавської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта вища, не працюючого, військовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимому,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого: ч. 1 ст. 286 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 28 червня 2007 року, близько 20 год. 00 хв., керуючи на підставі довіреності автомобілем марки «ЗАЗ DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_6 , діючи у порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи № 2848 від 2 листопада 2007 року, рухаючись по автодорозі «Полтава-Красноград» із сторони м. Карлівка Полтавської області у напрямку м. Красноград Харківської області, в порушення вимог и. 12.6 (ґ) Правил дорожнього руху із швидкістю близько 100 км/год., що перевищує максимально дозволену на даному відрізку дороги швидкість.
В цей час по вказаній автодорозі «Полтава- Красноград» у зустрічному напрямку, із сторони м. Красноград Харківської області у напрямку м. Карлівка Полтавської області рухався автомобіль марки «SKODA FAB1A CLASSIC 1.4», д.н.з. НОМЕР_2 , що належить TOB «ЄВРО ЛІЗИНГ», під керуванням водія ОСОБА_7 зі швидкістю руху близько 90 км/год, що перевищує максимально дозволену на даному відрізку дороги. У салоні автомобіля знаходився пасажир ОСОБА_8 - дружина водія.
Під час руху вказаних ТЗ на 43 км вказаної дороги, водій автомобіля «ЗАЗ DAEWOO», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , в порушення вимог п.10.1 Правил дорожнього руху, перед зміною напрямку руху керованого ним автомобіля не переконався у безпечності виконання маневру, та що маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на смугу зустрічного руху та, в порушення вимог п. 11.2 Правил дорожнього руху, рухаючись по зустрічній смузі, створив небезпеку для руху водію автомобіля «SKODA FABIA CLASSIC 1.4», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_7 , що рухався назустріч по своїй правій смузі руху, чим змусив водія ОСОБА_7 маневрувати для уникнення зіткнення, та, продовжуючи рух, при повертанні на смугу свого руху, допустив зіткнення з даним автомобілем «SKODA FABIA CLASSIC 1.4», д.н.з. НОМЕР_3 .
За наслідком дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «SKODA FABIA CLASSIC 1.4», д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_8 згідно висновку судово-медичної експертизи № 2854 від 10 грудня 2007 року, отримала тілесні ушкодження у виді: перелому першого пальця правої кисті, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, обширних гематом тулубу, кінцівок, синця лівої нижньої кінцівки, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Також встановлено, що водій ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 2848 від 2 листопада 2007 року отримав тілесні ушкодження у виді: перелому ребра зліва, ран м`яких тканин нижніх кінцівок, саден шкіри нижніх кінцівок, голови, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи № 96 від 19 лютого 2008 року та додаткової комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи № 6706/9109 від 28 жовтня 2010 року, встановлено, що причиною дорожньо-транспортної пригоди та наступних наслідків стали порушення п. 10.1 та п. 11.2 Правил дорожнього руху з боку водія автомобіля «ЗАЗ DAEWOO Т 13110 СПГ», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 , згідно яких:
- п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- п. 11.2 ПДР України, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати,
- за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_5 , вину визнав у повному обсязі,покаявся та надав покази, що дійсно здійснив дане ДТП, але навмисно цього робити не хотів.
Потерпіла ОСОБА_8 судовому засіданні дала покази, аналогічно обвинувального акту, додатково пояснила, що обвинувачений до цього часу не надав їй ніякої матеріальної чи моральної допомоги.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 є доведеною повністю і підтверджується показами, як самого обвинуваченого, також потерпілої, свідків та матеріалами справи в їх сукупності, а саме:
-постановою про призначення групи прокурорів від 23.06.2016р. (ТОМ 2 А.С.3);
-повідомленням МВС України про ДТП № 453 від 19.03.2007р. (ТОМ а.с. 164);
-витягом з кримінального провадження № 0000335 від 27.03.2013р. ( ТОМ 2 а.с. 165);
-постановою про порушення кримінальної справи від 23.07.2007р. (ТОМ 2 а.с. 166);
-рапортом оперативного чергового Карлівського РВ УМВС України у Полтавській області (ТОМ 2 а.с.167);
-протоколом огляду місця події від 28.06.2007р. (ТОМ 2 а.с. 168-1);
-фото таблицями з місця ДТП (ТОМ2 а.с. 173, 174, 175, 175а, 176);
-посвідченням водія ОСОБА_5 (ТОМ 2 а.с. 177);
-свідоцтвом про реєстрацію ТЗ (а.с.178, 182);
-довіреністю від 21.02.2007р. (ТОМ 2 а.с. 179);
-протоколом огляду і затримання ТЗ (ТОМ 2 а..с 180);
-посвідченням водія ОСОБА_7 (ТОМ 2 а.с. 181);
-протоколом № 380 від 29.06.2007р. медичного огляду для встановлення факту сп`яніння ( ТОМ 2 а.с. 183 );
-актом обстеження ділянки де відбулося ДТП від 29.06.2007р. ( ТОМ 2 а.с.185);
-протоколом відтворення та обстановки ДТП від 20.02.2008р. ( ТОМ 2 а.с. 186-189);
-висновком № 96 судової інженерно-технічної експертизи (ТОМ 2 а.с. 190-194);
-заявою ОСОБА_8 про залучення в якості потерпілої (ТОМ 2 а.с. 195);
-висновком експерта судово-медичної експертизи ОСОБА_8 № 2854 (ТОМ 2 а.с.196-197);
-актом судово-медичного дослідження № 1704 (ТОМ 2 а.с. 198);
-

-протоколом відтворення обстановки та обставин події скоєного злочину від 08.06.2010р. (ТОМ 2 а.с. 200-201);
-висновком додаткової судової комплексної транспортно - трасологічної та авто технічної експертизи № 6706/9109 від 28.10.2010р. (ТОМ 2 а.с.202-209);
-постановою про визнання речовими дказами та приєднання їх до матеріалів справи (ТОМ 2 а.с. 210, 211);
-розпискою (ТОМ 2 а.с. 212);
-характеризуючими матеріалами на особу обвинуваченого ОСОБА_5 (ТОМ 2 а.с.238-244, ТОМ 3 а.с. 1-7);
-довідкою Карлівської ЦРЛ від 05.07.2007р. (ТОМ 2 а.с.245);
-висновком експерта № 2848 (ТОМ 2 а.с. 246);
- квитанціями, а також звітними документами, які підтверджують понесені потерпілою особою матеріальні збитки від злочину ( ТОМ 1 а.с.13-42, );
- довідкою МСЕК (том 1 а.с.44, 186-187, ТОМ 2 а.с. 199);
- договором про надання правової допомоги ( ТОМ 1 а.с.48-49, 50, 51, 52).

Також суд вважає, що в ході розгляду справи не було надано доказів які б давали б підстави для визнання недопустимими наданих доказів у суді.

Таким чином, викладеними доказами вину ОСОБА_5 у скоєному злочині, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України повністю доведено, як на досудовому слідстві, так і в суді.

Обираючи покарання обвинуваченому суд виходить із положень ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

За місцем перебування обвинувачений характеризується задовільно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд вважає, повне визнання своєї вини, щире каяття.

Обставина, які б обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи конкретні обставини скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, суд приходить до висновку про призначення йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України.

При цьому суд вважає, що застосування до обвинуваченого у даному випадку реального покарання не буде відповідати цілям кримінального покарання як інституту, може негативно вплинути на подальшу долю обвинуваченого, його місце у суспільстві і призведе фактично до його криміналізації як особи.

Виходячи із матеріалів кримінального провадження, суд приходить до висновку, що цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_7 , про відшкодування матеральної і моральної шкоди завданої злочином, підлягає задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_5 на користь потерпілої особи: ОСОБА_8 шкоди завданої злочином на суму 115 408.95 грн., з них: - 55 408. 95 грн. матеріальна шкода завдана злочином в тому числі індекс інфляції (24571.60 грн. (матеріальна шкода) *225.50 %(індекс інфляції за період жовтень 2007р. по квітень 2016р.); - 50 000.00 грн. моральна шкода; - 10 000.00 грн. витрати на правову допомогу. В іншій частині позовних вимог слід відмовити за недоведеністю.

Обвинувачений здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 370, 373-476 КПК України, суд ,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого: ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку - 2 (два) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком чинності заходи забезпечення кримінального провадження щодо засудженого не застосовувати.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 , третя особа: ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної і моральної шкоди завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_4 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , шкоду завдану злочином, що складається з:
- 55 408. 95 грн. матеріальна шкода завдана злочином в тому числі ідентк інфляції (24571.60 грн. (матеріальна шкода) *225.50 %(індекс інфляції за період жовтень 2007р. по квітень 2016р.);
- 50 000.00 грн. моральна шкода;
- 10 000.00 грн. витрати на правову допомогу, а всього у розмірі - 115408.95 грн.

В іншій частині вимоги - відмовити за недоведеністю.

Речові докази повернути власникам.

До набрання вироком чинності, заходи забезпечення кримінального провадження щодо засудженого не застосовувати.

Відповідно вимогам ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд на протязі 30 днів з моменту проголошення.

Суддя Полтавського районного суду ОСОБА_1