Справа № 444/506/19
Провадження № 1-кп/444/134/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження 0000194 внесеного 27.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Білобожниця, Чортківського району Тернопільської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, українця, громадянина України, військовозобов`язаного, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом, адвокатом не являється, раніше не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовква Львівської області зазначене кримінальне провадження,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , будучи особою, що уповноважена на здійснення організаційно-розпорядчих функцій, вчинив неналежне виконання службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, внаслідок чого було спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб.
Так, відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_3 в ході здійснення своєї службової діяльності зобов`язаний додержуватись Конституції України та інших актів законодавства України, забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції.
Статтею 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, здійснюється погодження документації із землеустрою щодо надання земельних ділянок у власність. Цією ж статтею передбачено, що підставою відмови у погодженні документації із землеустрою може бути невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Відповідно до пункту 1.12. 1.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі (затверджена наказом Державного Комітету України по земельних ресурсах N 43 від 04.05.1999 р. та чинна на час вчинення діяння), складання державного акта на право власності на земельну ділянку проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, які передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України.
Пунктом 2.14 цієї ж Інструкції передбачено, що державний акт на право власності на земельну ділянку складається у двох примірниках, підписується, зокрема, начальником державного органу земельних ресурсів.
Згідно п.12 Перехідних положень ЗК України (в редакції станом на 2012 рік), до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
Тобто на ОСОБА_3 як на службову особу органу державної влади, покладалось виконання функцій представника влади та організаційно-розпорядчих функцій у сфері здійснення очолюваним органом робіт з розгляду, підготовки й видачі висновків щодо документації із землеустрою з надання земельних ділянок у власність, підписання заповнених державних актів,
Проте ОСОБА_3 несумлінно віднісся до своїх службових обов`язків через що допустив неналежне їх виконання, що спричинило тяжкі наслідки.
Так, ОСОБА_3 , в період 2007-2009 років, будучи службовою особою, а саме, заступником начальника районного відділу земельних ресурсів у Жовківському районі Львівської області, несумлінно ставлячись до своїх службових обов`язків без належного розгляду технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на землю громадянам: ОСОБА_5 , для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_2 площею 0,1500 га, вартістю 99690 грн., ОСОБА_6 , для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_3 площею 0,1156 га вартістю 116084 грн., ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_4 площею 0,15 га вартістю 150628 грн., ОСОБА_8 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_5 площею 0,15 га. Вартістю 150628 грн., ОСОБА_9 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_4 площею 0,15 га. вартістю 150628 грн., ОСОБА_10 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_6 площею 0,15 га. вартістю 150628 грн., ОСОБА_11 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_4 площею 0,15 га. вартістю 150628 грн., ОСОБА_12 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_6 площею 0,15 га. вартістю 155610 грн., ОСОБА_13 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_6 площею 0,15 га. вартістю 150628 грн., ОСОБА_14 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель в АДРЕСА_7 площею 0,15 га вартістю 150628 грн., зокрема, без встановлення фактичного місця розташування вказаних земельних ділянок та не переконавшись у тому, що такі дійсно знаходяться в межах села с. Зашків Жовківського району Львівської області, маючи можливість та будучи зобов`язаним встановити такі дані, перебуваючи у приміщенні районного відділу земельних ресурсів у АДРЕСА_8 , підписав офіційні документи у кожній із зазначених документацій, зокрема: довідку про відсутність обмежень у користуванні, кадастровий план та довідку про присвоєння кадастрового номера.
Внаслідок цього, протягом 2007-2009 років із земель державної власності неправомірно вилучено дев`ять земельних ділянок на території Зашківської сільської ради площею 0,1500 га кожна та одна земельна ділянка на території Зашківської сільської ради площею 0,1156 га загальною площею 1,4656 га та загальною вартістю 1 425 780 гривень, які відповідно до проекту формування території та встановлення меж Зашківської сільської ради, виготовленого у 1992 році, віднесені до земель державної власності та належать до земель сільськогосподарського призначення та знаходяться за межами будь-якого населеного пункту на території Зашківської сільської ради Жовківського району Львівської області, чим завдано державі шкоди на вказану суму, що у 250 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та відповідно примітки до ст. 364 КК України, є тяжкими наслідками.
Таким чином ОСОБА_3 вчинив неналежне виконання службовою особою своїх обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 подав на адресу суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яке мотивує тим, що з дня вчинення ним кримінального правопорушення минуло більше шести років. Згідно вимог Кримінального Кодексу України, кримінальне правопорушення, яке він вчинив відносяться до злочинів середньої тяжкості. Він не ухилявся від слідства або суду та не вчинив нового кримінального правопорушення, тому згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України, суд вправі провадження відносне нього закрити за підставами, передбаченими п.п. 3, 4 статті 49 КК України.
Зазначає, що він сам не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.
А тому просить клопотання задовольнити, а саме звільнити його, ОСОБА_3 , обвинуваченого за ч. 2 статті 367 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно нього за обвинуваченням за ч. 2 статті 367 КК України закрити.
Обвинувачений ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні підтримав своє клопотання.
В підготовчому судовому засіданні прокурор щодо клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених за вчинення злочинів середньої тяжкості, а саме 5 років не заперечив. Окрім того зазначає, що матеріалами кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України. За таких обставин, строк давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (злочини середньої тяжкості) на момент розгляду кримінального провадження сплинув. Також матеріалами кримінального провадження підтверджується, що обвинувачений ОСОБА_3 не ухилявся від слідства або суду, не вчиняв в цей період інших злочинів.
А тому на підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 283-288, 314, 315, 369-372 КПК України, вважає, що подане обвинуваченим ОСОБА_3 клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності підлягає задоволенню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.
Заслухавши сторін судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, надані прокурором, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд в підготовчому судовому засідання, зокрема має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло 5 років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вказано, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Разом з тим під час розгляду даної справи суд враховує аналіз судової практики застосування норм закону про звільнення від кримінальної відповідальності, здійсненої ВСУ. Відповідно до якої звільнення від кримінальної відповідальності та відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності до осіб, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, застосовується відповідно до ст.ст. 49, 80 КК з урахуванням положень ч. 2 ст. 106 цього кодексу. Підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК визнається благополучне закінчення певних строків давності з дня вчинення злочину і до набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа засуджена за вчинений нею злочин певної тяжкості. Благополучним визнається таке закінчення зазначених строків давності, протягом яких особа, що вчинила злочин, виконала дві умови: 1) не ухилялася від слідства або суду; 2) не вчинила новий злочин середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Для правильного обчислення строків давності необхідно визначити момент початку строку і його закінчення. Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений.
Окрім цього суд вважає, що строки давності починають спливати з 00 годин тієї доби, яка настає після доби вчинення злочину; строк давності закінчується після того, як сплила передбачена ст. 49 кількість повних років, о 24 годині останньої доби відповідного строку.
Частиною 3 статті 4 КК України, визначено, що часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.
Матеріалам кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_3 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, вчинених в період з 2007-2009 років.
За таких обставин строк давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України (злочини середньої тяжкості на момент розгляду кримінального провадження) сплинув.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, які підтримали клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд, беручи до уваги ті обставини, що обвинувачений ОСОБА_3 не ухилявся від слідства або суду, не вчиняв в цей період інших злочинів, з дня вчинення злочину середньої тяжкості минуло п`ять років, а тому суд приходить до висновку, що можливо застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 положення ст. 49 КК України і звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.
Суд враховує, що згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Так як суд прийшов до висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі, а тому витрати на залучення експерта з обвинуваченого стягненню не підлягають.
Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, ст. ст. 124, 283, 284, 285, 286, 288, 314, 315, 369-372, 392 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження- задовольнити.
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України.
Кримінальне провадження, внесене 27.02.2009 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000194 щодо ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 367 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1