Справа № 463/1317/19 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/184/19 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження

14 березня 2019 року суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вирішуючи питання прийняття апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 березня 2019 р.,

встановив:
Оскаржуваною ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на незаконну бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань, за безпідставністю.

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу.

Перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 , вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

У главі 26 КПК України містяться норми права, якими регламентовано процедуру оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування. Положеннями ч.1 ст.303 вказаного Кодексу встановлено, що на досудовому провадженні, з-поміж іншого, може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Згідно зі ст.306 КПК України скарги на таку бездіяльність розглядаються слідчим суддею місцевого суду, який може прийняти одне з рішень, передбачених ч.2 ст.307 цього Кодексу, в тому числі, і відмовити в задоволенні скарги.

Частиною третьою ст.392 КПК України передбачено можливість апеляційного оскарження ухвал слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Водночас у силу приписів положень ч.3 ст.307 та ст.309 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого або прокурора не може бути оскаржена в апеляційному порядку, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, відмову у відкритті провадження по ній, або про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Таким чином, ухвала слідчого судді, якою було відмовлено у задоволенні скарги на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, за законом не підлягає оскарженню в порядку апеляційної процедури.

За правилами ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

З огляду на викладене, приходжу до переконання, що в силу положення ч.4 ст.399 КПК України у відкритті провадження слід відмовити, оскільки апеляційна скарга подана на ухвалу слідчого судді, яка постановлена за результатами розгляду скарги на бездіяльність посадових осіб органу досудового розслідування (слідчого), а відтак, така не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ч.ч.4, 5 ст.399 КПК України,

постановив:
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 01 березня 2019 р., якою відмовлено у задоволенні його скарги на незаконну бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, щодо невнесення відомостей у Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя ОСОБА_2