ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/832/16-к
У Х В А Л А

"11" січня 2019 р. смт Петриківка
Петриківський районний суду Дніпропетровської області в складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого ОСОБА_4 Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.08.2018 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000010, за участю прокурора ОСОБА_5 та слідчого ОСОБА_6 -

встановив:

08.01.2019 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга від ОСОБА_3 на постанову слідчого Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.08.2018 про відмову в задоволенні його клопотання про проведення судових експертиз.
У скарзі ОСОБА_3 вказує, що в серпні 2018 він звернувся до слідчого Петриківського ВП з клопотанням про призначення будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз у кримінальному провадженні № 0000010. На вирішення експертизи прохав поставити наступні питання:
1. Який вид експертного дослідження проводив ОСОБА_7 будівельно -технічне чи земельно-технічне?
2. Чи відповідає фактичне розташування, розміри та кількість будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельної ділянки матеріалам експертного дослідження № 1117-11 від 30.11.2015 року, яке проводив гр. ОСОБА_7 за зверненням гр. ОСОБА_8 ? Якщо ні, то в чому полягають невідповідності?
Він дізнався, що 27.08.2018 слідчий виніс постанову про відмову в задоволенні його клопотання про призначення експертизи. Вважає постанову слідчого про відмову в задоволенні його клопотання про призначення експертиз такою, що приведе до неповного та поверхового досудового слідства, а тому просить її скасувати та зобов`язати слідчого призначити вказану експертизу.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився та надав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Слідчий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що досудовим слідством в даному кримінальному провадженні проведено ряд слідчих дій для виявлення та встановлення обставин правопорушення, про яке повідомив ОСОБА_3 , зокрема, допитано заявника як потерпілого та допитано ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , долучено ряд документів. Вважає, що експертизи про проведення яких просить ОСОБА_3 не мають жодного значення для розслідуваного кримінального провадження та не можуть бути проведені за вказаними ним питаннями.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти скарги, вважає рішення слідчого законним.

Заслухавши думку слідчого та прокурора, дослідивши матеріали провадження за скаргою ОСОБА_3 , судом встановлено наступне:
05.01.2016 органами досудового розслідування внесено відомості до ЄРДР щодо повідомлення ОСОБА_3 про те, що 27.11.2015 з 14:00 годин до 15:00 годин, на належну йому земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , здійснив незаконне проникнення ОСОБА_7 , а 15.07.2016 внесено до ЄРДР відомості щодо проникнення ОСОБА_10 .
Попередня правова кваліфікація за ст. 162 КК України.

Під час розслідування даного кримінального провадження проведено ряд слідчих дій, зокрема: допитано як потерпілого ОСОБА_3 , відібрано пояснення від експерта ОСОБА_7 та представника ОСОБА_8 ОСОБА_10 .
23.08.2018 ОСОБА_3 звернувся до слідчого з клопотанням про призначення та проведення будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз для з`ясування наступних питань:
1. Який вид експертного дослідження проводив ОСОБА_7 будівельно -технічне чи земельно-технічне?
2. Чи відповідає фактичне розташування, розміри та кількість будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельної ділянки матеріалам експертного дослідження № 1117-11 від 30.11.2015 року, яке проводив гр. ОСОБА_7 за зверненням гр. ОСОБА_8 ? Якщо ні, то в чому полягають невідповідності?
Постановою від 27.08.2018 слідчий відмовила у задоволенні даного клопотання потерпілого ОСОБА_3 мотивуючи це тим, що призначення таких експертизи виходить за рамки розслідування цього кримінального злочину, та не буде джерелом доказування по ньому.

Вирішуючи дану скаргу ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Стаття 2 КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, згідно положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Предмет доказування - це така сукупність передбачених кримінальним процесуальним законом обставин, встановлення яких необхідно для вирішення кримінального провадження.

Сукупність обставин, встановлення яких необхідно для вирішення кримінального провадження, передбачена ст. 91 КПК України. У такому провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Диспозиція ч. 1 ст. 162 КК України передбачає кримінальну відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян.

З об`єктивної сторони даний злочин проявляється у формі: 1) незаконного проникнення до житла чи іншого володіння особи; 2) незаконного проведення в них огляду чи обшуку; 3) незаконного виселення; 4) інших дій, що порушують недоторканність житла громадян.

Під незаконним проникненням до житла чи іншого володіння особи слід розуміти будь-яке вторгнення у житло (інше володіння), здійснене всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав чи в порушення встановленого законом порядку.

Незакодний огляд - це проведення такої слідчої дії, як огляд житлового приміщення чи іншого володіння особи з недотриманням вимог щодо підстав його проведення або з порушенням процесуального порядку його проведення (проведення з іншою метою, ніж це передбачено кримінально-процесуальним законодавством, без понятих, без складання протоколу тощо. На відміну від обшуку, огляд житлового приміщення за чинним законодавством може бути проведений без рішення суду і без санкції прокурора. Однак, відповідно до п. 13 Перехідних положень Конституції України такий порядок має бути змінено й огляд житла стане можливим лише за вмотивованим рішенням суду.

Обшук вважається незаконним, якщо він здійснений: 1) приватною особою; службовою особою, у т.ч. з правоохоронних органів, яка не має права його проводити; 2) службовою особою, яка відповідно до закону наділена правом проведення обшуку (слідчим, працівником органу дізнання), але: а) за відсутності підстав для проведення обшуку (коли не порушено кримінальну справу або за відсутності достатніх даних про те, що знаряддя злочину, речі й цінності, здобуті злочинним шляхом, а також Інші предмети і документи, які мають значення для встановлення істини в справі, заховані в певному приміщенні або місці чи у будь-якої особи, а також про те, що в певному приміщенні або місці переховується злочинець); б) з порушенням процесуального порядку його проведення (без участі понятих, без складання протоколу, без роз`яснення обшукуваним, понятим і відповідним представникам їхніх прав тощо).

Згідно ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження або, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду (ст. 1 Закону України «Про судову експертизу»).

За роз`ясненнями, наданими в п. 2 та 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 8 від 30.05.97 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» наголошено на неприпустимості призначення експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань, а також порушення перед експертом правових питань, вирішення яких віднесено законом до компетенції суду. При дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Завдання судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз визначені пунктами 5.1 та 6.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5).

З наведеного суд приходить до переконання, що питання для вирішення яких потерпілий ОСОБА_3 просить призначити та провести судові експертизи не відносяться до питань, для з`ясування, яких потрібні спеціальні знання та їх перевірка здійснюється шляхом проведення інших слідчих дій, зокрема, отриманням показів та оглядом місцевості. Крім того, запропоновані питання не відповідають завданням тих експертиз, про проведення яких просить потерпілий.

Друге питання, щодо фактично перевірки висновку судового експерта на відповідність, не відносяться до предмету доказування розслідуваного кримінального провадження, а тому не підлягає перевірці та встановленню, в тому числі, шляхом призначення судової експертизи.

Таким чином, рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення судової експертизи обґрунтоване та законне, а скарга потерпілого безпідставна та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 303-306 КПК України, -

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Петриківського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27.08.2018 про відмову в задоволенні клопотання у кримінальному провадженні № 0000010, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя:ОСОБА_1