Справа № 710/390/19
Провадження № 1-кп/710/37/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2019 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення -
прокурора начальника Шполянського відділу Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

з боку захисту -
обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Шпола угоду про примирення в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2019 за №000107, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новогригорівка Маловисківського району Кіровоградської області, громадянина України, українця, проживаючого без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, раніше судимий: 19.01.2011 Шполянським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки. В силу ст. 89 КК України рахується не судимим,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , в середині січня 2019 року, точно дата та час не встановлено, перебуваючи в домоволодінні, розташованому по АДРЕСА_1 , з метою заволодіння чужим майном, діючи умисно, скориставшись вільним доступом, з корисливих мотивів, таємно, викрав два вікна металопластикові, відкривні, бувші у використанні виробництва фірми «WDS» розмірами 1400х1100 мм. вартістю 1500 грн. за одне, які належать ОСОБА_4 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3000 грн.

Суд кваліфікує діяння обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

27.03.2019 в м.Шпола між потерпілим ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 55 КПК України надані повноваження у кримінальному провадженні №0000107, та обвинуваченим ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою обвинувачений та потерпілий дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.185 КК України, обвинувачений у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 має понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Наслідки укладання та затвердження угоди згідно ст.ст. 394, 424, 473, п.1 ч.5 ст.474, ст.476 КПК України обумовлені сторонами.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий в судове засідання з`явився, повідомив, що угоду підтримує та просив затвердити укладену угоду про примирення від 27.03.2019 та призначити узгоджене сторонами покарання. Також потерпілому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, заподіяна кримінальним правопорушенням шкода відшкодована повністю, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, в обсязі підозри, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, згідний з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Судом встановлено, що сторони добровільно уклали угоду, тобто дана дія не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, тому суд не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам п.1 ч.5 ст.474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

З врахуванням вищенаведеного, суд, приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який класифікується на момент вчинення як злочин середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

З урахуванням всіх цих обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Речові докази: два металопластикові вікна бувші у використані розміром 1100х1400 мм. передано під розписку потерпілому ОСОБА_4 на зберігання належить залишити власнику.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Процесуальних витрат по справі не має.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні до обвинуваченого не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 27.03.2019 в м.Шпола між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000107 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Призначити ОСОБА_5 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1020,00 грн.

Речові докази: два металопластикові вікна бувші у використані розміром 1100х1400 мм. передано під розписку потерпілому ОСОБА_4 на зберігання залишити власнику.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Шполянський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди між обвинуваченим та потерпілим про примирення може бути оскаржений до Апеляційного суду Черкаської області з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5,6,7 ст.474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.6,7 ст.474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити засудженому, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Суддя ОСОБА_1