ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 766/4540/18 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11сс/819/81/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Херсонського апеляційного суду в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
Секретаря: ОСОБА_5
За участі прокурора: ОСОБА_6
Апелянта: ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8
Потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження № 0006280 за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2018 року про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИЛА:
Слідчий СВ Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_12 звернулась із клопотанням про накладення арешту на майно.
Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим відділенням Дніпровського ВП ХВП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0006280 за фактом вчинення керівництвом ТОВ КФ «РИК» шахрайських дій під час продажу квартир в будинку АДРЕСА_1 , за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч.4 ст.190 КК України.
Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2018 року, задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на 2,3,4 поверх будинку АДРЕСА_1 , який відповідно до договору купівлі-продажу 4524 від 16.11.2018, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_13 на праві приватної власності належить ТОВ КФ «РИК».
Зазначене рішення слідчий суддя мотивував необхідністю забезпечення збереження предмету кримінального правопорушення та з метою захисту у майбутньому майнових прав потерпілих.
В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує, що при накладенні арешту на майно слідчим суддею не було враховано, що станом на сьогоднішній день в будинку АДРЕСА_1 ведуться будівельні роботи та вирішуються питання щодо передачі права власності потерпілим, які вклали власні кошти у будівництво та на протязі другої половини 2018 року приймали активну участь в будівництві. Накладення арешту на майно порушує її права як потерпілої, оскільки фактично такий арешт унеможливлює введення будинку в експлуатацію та передачу квартир на праві власності потерпілим.
Вона не була присутня на судовому засіданні та про постановлену ухвалу дізналася із ЄДР судових рішень. Як вбачається із даних реєстру оскаржувана ухвала була оприлюднена 03.01.2019 року. Таким чином, вважає поважним причину пропуску строку на апеляційне оскарження.
Зважаючи на викладене, просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28.12.2018 року та відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, потерпілих, апелянта ОСОБА_7 її представника, які підтримала вимоги апеляційну скаргу і просили накласти арешт тільки в частині відчуження вказаного майна, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Розгляд клопотання про арешт майна відбувся без виклику скаржника, жодних повідомлень про дату та час розгляду зазначеного клопотання йому не надходило, а тому колегія суддів приймає до уваги доводи про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження та вважає, що строк підлягає поновленню.
Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно предметом злочину та ідентифікація власника, для чого, з метою його збереження, та з метою захисту у майбутньому майнових прав потерпілих, слідчим суддею правомірно накладено на нього арешт. Слідчим суддею також було прийнято до уваги наявність правових підстав для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Вказане майно є безпосереднім об`єктом вчинення правопорушення, стосується великої кількості потерпілих, а тому має доказове значення в рамках зазначеного кримінального провадження. Крім того,в конкретному випадку, наявні всі передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту вищевказаного майна з метою забезпечення його схоронності, запобігання можливості його пошкодження, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо не вмотивованості вказаного рішення, та не дослідження інтересів потерпілих не знаходять свого підтвердження, оскільки вищезазначене рішення прийнято саме для забезпечення дотримання законних прав та інтересів учасників провадження, накладення арешту не перешкоджає виконувати сторонам договірні обов`язки а отже ухвала слідчого судді є законна та обґрунтована.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Клопотання ОСОБА_7 задовольнити.
Поновити ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2018 року про накладення арешту на майно.
Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 грудня 2018, якою накладено арешт на майно, а на 2,3,4 поверх будинку АДРЕСА_1 , який відповідно до договору купівлі-продажу 4524 від 16.11.2018, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_13 на праві приватної власності належить ТОВ КФ «РИК» без змін.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ: ОСОБА_2 /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_3 /підпис/

З оригіналом згідно:
Суддя: ОСОБА_2