Справа № 438/487/17
Номер провадження 1-кп/438/17/2018
В И Р О К
Іменем України

28 листопада 2018 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориславі кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Кропивник Дрогобицького р-ну Львівської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта неповна середняч, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участі сторін судового провадження прокурора ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_3 , -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_3 18 квітня 2017 року приблизно о 10 год. 00 хв., отримавши від ОСОБА_5 банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яку останній знайшов поблизу АЗС «ОККО», що по вул. Братів Лисиків, 1а, м. Борислава та яка належить потерпілій ОСОБА_6 , керуючись корисливим мотивом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Наш Край», що розташований за адресою: м. Борислав, вул. Дрогобицька, 7, використав її о 10 год. 31 хв. шляхом розрахунку за придбаний товар на суму 211 гривень 69 копійок, шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти потерпілої ОСОБА_6 на вище вказану суму.

Крім цього, 18 квітня 2017 року в період часу з 10 год. 44 хв. по 13 год. 51 хв. ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, перебуваючи в приміщенні супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: м. Борислав, вул. Весняна, 5, використав банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , шляхом розрахунку за придбаний товар на суму 195 гривень 80 копійок, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав грошові кошти потерпілої ОСОБА_6 на вище вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 18 квітня 2017 року в період часу з 18 год. 46 хв. по 19 год. 01 хв., перебуваючи в приміщенні магазину «Плюс», що розташований за адресою: м. Борислав, вул. Івасюка, 1, використав банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , шляхом розрахунку за придбаний товар, на суму 169 гривень 90 копійок, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав грошові кошти потерпілої ОСОБА_6 на вище вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 18 квітня 2017 року в період часу з 19 год. 11 хв. по 19 год. 17 хв., перебуваючи в приміщенні магазинів «Плюс», що розташований за адресою: м. Борислав, вул. Івасюка, 1, «Емілія», що розташований за адресою: м. Борислав, вул. Адама Міцкевича, 6, використав банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , шляхом розрахунку за придбаний товар, на суму 204 гривні 85 копійок, шляхом вільного доступу, таємно, повторно грошові кошти потерпілої ОСОБА_6 на вище вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 19 квітня 2017 року в період часу з 12 год. 46 хв. по 14 год. 43 хв., перебуваючи в приміщенні супермаркету «АТБ», що розташований за адресою: м. Борислав, вул. Весняна, 5, використав банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , шляхом розрахунку за придбаний товар, на суму 247 гривень 09 копійок, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав грошові кошти потерпілої ОСОБА_6 на вище вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 19 квітня 2017 року о 14 год. 03 хв., перебуваючи в приміщенні супермаркету «Наш Край», що розташований за адресою: м. Борислав, вул. Дрогобицька, 7, використав банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , шляхом розрахунку за придбаний товар, на суму 217 гривень 74 копійки, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав грошові кошти потерпілої ОСОБА_6 на вище вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, 19 квітня 2017 року в період часу з 14 год. 50 хв. по 15 год. 52 хв., перебуваючи в приміщеннях магазинів «Емілія», що розташований за адресою: м. Борислав, вул. Адама Міцкевича, 6, «Прималюкс», що розташований за адресою: м. Борислав, пл. І.Франка, 4, в кафе «Лакомка», що розташований за адресою: Борислав, вул. Адама Міцкевича, 9В та на автозаправці «ОККО», яка розташована за адресою: м. Борислав, вул. Братів Лисиків, 1А, використав банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , шляхом розрахунку за придбаний товар, на суму 241 гривень 33 копійки, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав грошові кошти потерпілої ОСОБА_6 на вище вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та надав суду показання, що відповідають фабулі обвинувачення. Зокрема показав, що зранку 18 квітня 2017 року обвинувачений отримав від знайомого ОСОБА_5 банківську картку банку «Ощадбанк», яку знайомий знайшов та цього ж дня обвинувачений розрахувався за придбаний товар у супермаркеті «Наш Край», знявши готівкові кошти за даної банківської карти. Цього ж дня через короткий проміжок часу в аналогічний спосіб обвинувачений розрахувався за придбаний товар у приміщенні супермаркету «АТБ».

Під вечір цього ж дня обвинувачений в аналогічний спосіб розраховувався за придбаний товар у приміщенні магазину «Плюс», що розташований за адресою: м. Борислав, вул. Івасюка, 1, та у приміщенні магазину «Емілія», що розташований за адресою: м. Борислав, вул. Адама Міцкевича, 6,

Наступного дня, а саме 19 квітня 2017 року близько обіду обвинувачений в аналогічний спосіб у приміщенні супермаркету «АТБ» та у приміщенні супермаркету «Наш Край», у приміщеннях магазинів «Емілія», «Прималюкс», в кафе «Лакомка», та на автозаправці «ОККО», шляхом розрахунку за придбаний товар. Загальна сума викрадений коштів становить близько 1500 гривень, які обвинувачений повернув потерпілій. Просить суд суворо не карати.

Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо встановлення фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження не заперечують проти цього, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у справі.

Учасникам розгляду справи роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати обставини, які не оспорювались ними під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання, відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведеною повністю і вважає, що його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, та за ч. 2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує обставини вчинення кримінальних правопорушень, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, зокрема те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.185 та ч.2 ст.185 КК України, законодавцем віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує особу винного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, майнова шкода відшкодована, на обліку у наркологічному диспансері не перебуває, на обліку у психіатричному кабінеті не перебуває, думку державного обвинувачення щодо обрання покарання у виді позбавлення волі із звільненням від відбуття покарання, думку потерпілої щодо обрання покарання покладається на думку суду, претензій майнового характеру до обвинуваченого немає, а також беручи до відома досудову доповідь органу пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінена органом пробації як середній, а також висновок органу пробації про можливість виправлення без ізоляції від суспільства, - суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання, в межах санкції частини статті інкримінованих кримінальних правопорушень із застосуванням правил визначених ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі, що є необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Враховуючи вищезазначені обставини, зокрема тяжкість злочинів, відсутність обставин, які обтяжують покарання, що знижує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, відшкодування шкоди у повному обсязі, а також дані про особу обвинуваченого, суд дійшов до висновку, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зіст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання та його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України та встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.

Майно, на яке накладено арешт, відсутнє.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Старий Кропивник Дрогобицького р-ну Львівської області, винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік;

за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у справі: DVD-диск з файлами відеозапису кримінальних правопорушень, залишити при матеріалах справи; банківську картку банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить потерпілій ОСОБА_6 , повернути останній.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів з моменту проголошення.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які не оспорювалися обвинуваченим та іншими учасниками судового процесу під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: суддя ОСОБА_1