ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2/19
провадження № 1-кс/753/393/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2019 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 за участі потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0002552,

В С Т А Н О В И В:

02.01.2019 ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на рішення, дії та бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0002552.

Зі скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що заявником оскаржується постанова слідчого слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 10.07.2018 про закриття кримінального провадження № 0002552, попередня правову кваліфікація кримінального правопорушення, бездіяльність, яка полягає у неналежному розслідуванні кримінального провадження, дії щодо внесення до бази даних слідчого відділу відомостей про відмову в порушенні кримінальних справи та про закриття кримінальних проваджень щодо усіх попередніх його заяв про злочини та рішення про відмову у визнанні його потерпілим і про відмову у застосуванні заходів безпеки.

Скарга обґрунтована такими обставинами.

24.03.2018 ОСОБА_3 був побитий його колишньою невісткою ОСОБА_5 та її співмешканцем ОСОБА_6 . Тоді ж ОСОБА_6 пробив колесо його автомобіля.

Вказуючи, що впродовж 10 років ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , переслідуючи мету заволодіння чужим майном та утримання цього майна, вчиняють неправомірні дії, які супроводжуються знущанням, побоями та пошкодженням майна, заявник вважає, що їх дії повинні бути кваліфіковані за ч. 4 ст. 189 КК України.

До того ж кримінальну справу незаконно порушено по факту, а не щодо відомих суб`єктів.

Незважаючи на те, що заявник після отримання медичної допомоги звернувся до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, працівники поліції на його звернення належним чином не відреагували, не затримали виконавців злочину і не оглянули пошкоджений автомобіль, натомість сфальсифікували правову кваліфікацію.

27.04.2018 заявник звернувся до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві із заявою про надання з бази даних копій усіх постанов про відмову в порушенні кримінальних справи та про закриття кримінальних проваджень по багатьом вчиненим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 злочинам з метою їх оскарження, однак йому надали формальну сфальсифіковану відписку.

02.08.2018 заявник звернувся до керівника Київської місцевої прокуратури № 2 з аналогічною заявою та з клопотанням про визнання його та його дружини потерпілими та про забезпечення безпеки та безпеки їх рухомого і нерухомого майна, але на його звернення заступником прокурора надано формальну відписку.

Досудове розслідування зовсім не проводилось, слідчим було порушено загальні засади кримінального провадження, ст. 7, 9, 55, 87 КПК України та положення щодо строків досудового розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав пославшись на викладені у ній обставини.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, проте їх неявка не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження № 0002552, слідчий суддя встановив такі обставини.

Кримінальне провадження № 0002552 було внесене до ЄРДР 24.03.2018 за заявою ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

10.07.2018 слідчий слідчого відділу Дарницького УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0002552. Підставою закриття кримінального провадження слідчий зазначив відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

В судовому засіданні з`ясувалося, що постановою від 10.01.2018 прокурор Київської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_7 самостійно скасувала оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, а відтак правові підстави для розгляду скарги в частині оскарження вказаної постанови відпали

Даючи оцінку іншим вимогам скарги, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження та повноваження слідчого судді щодо розгляду скарг учасників кримінального провадження.

Так, відповідно до положень ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством України.
Ч. 1 ст. 303 цього Кодексу містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування.

До таких рішень, дій чи бездіяльності законодавець відніс, зокрема, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, у неповерненні тимчасово вилученого майна, а також у нездійсненні процесуальних дій, які вони зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення про зупинення досудового розслідування; рішення про закриття кримінального провадження; рішення про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність при застосуванні заходів безпеки; рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення про зміну порядку досудового розслідування та продовження його; рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків; повідомлення слідчого, прокурора про підозру; відмова в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з певних підстав.

Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК України).

За приписами ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Аналіз наведених норм в сукупності з іншими положеннями кримінального процесуального закону, зокрема тих, які визначають загальні засади кримінального провадження, дає підстави для висновку, що право на оскарження слідчому судді рішень, дій чи бездіяльності особа отримує лише тоді, коли слідчий або прокурор прийняли певні рішення, вчинили конкретні дії або допустили конкретну бездіяльність, оскарження яких передбачено ч. 1 ст. 303 КПК України.

До того ж згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності, а якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Дослідженням матеріалів досудового розслідування встановлено, що 24.03.2018 ОСОБА_3 звернувся до Дарницького УП ГУ НП у м. Києві із заявою про вчинене кримінальне правопорушення вказавши, що цього дня приблизно о 10-00 год. за адресою: м. Київ, вул. Дніпродзержинська, 129, ОСОБА_5 спричинила йому тілесні ушкодження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вищевказаних вимог процесуального закону слідчий дотримався, про що свідчить витяг Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Процесуальне значення внесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення (злочин) фактично означає отримання слідчим права проводити досудове розслідування та отримання відповідних прав і обов`язків іншими учасниками кримінального провадження, зокрема набуття заявниками статусу потерпілих чи їхніх представників.

За змістом ч. 5 ст. 214 КПК України визначення попередньої правої кваліфікації кримінального правопорушення є виключною компетенцією слідчого та/або прокурора, а відтак вимоги скарги про порушення кримінальної справи за ознаками ч. 4 ст. 189 КК України не ґрунтуються на законі.

Слід також зазначити, що зміст заяви ОСОБА_3 , зафіксованої у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, не давав слідчому жодних підстав для визначення попередньої правової кваліфікації за ст. 189 КК України.

Відповідно до положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

Аналіз наведених положень кримінального-процесуального закону дає підстави для висновку, що ОСОБА_3 як особа, що подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, є потерпілим у кримінальному провадженні № 0002552.

Доказів, які б свідчили про існування постанови про відмову у визнанні заявника потерпілим, суду не надано, в матеріалах кримінального провадження такої постанови немає, а отже скарга в цій частині є безпредметною.

Є необґрунтованими та безпідставними і вимоги скарги про визнання незаконним рішення про відмову у застосуванні заходів безпеки, оскільки за змістом ст. 22 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» рішення про застосування таких заходів (відмову у застосуванні) приймається у формі мотивованої постанови, а такої постанови в матеріалах кримінального провадження немає.
З листа Дарницького УП ГУ НП у м. Києві від 04.08.2018 вбачається, що ОСОБА_3 подавав заяву про застосування заходів безпеки, яка не була розглянута у встановленому законом порядку. За таких обставин заявник мав право оскаржити не рішення, а бездіяльність слідчого, при цьому скарга мала бути подана у визначений законом десятиденний строк.

Вимоги скарги про зобов`язання вилучити з бази даних слідчого відділу витяги про закриття кримінальних проваджень та про відмову в порушенні кримінальних справ теж не ґрунтуються на процесуальному законі.

Так, по перше, закон не передбачає існування у слідчих підрозділах бази з витягами про закриття кримінальних проваджень та про відмову в порушенні кримінальних справ.

По друге, порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань визначається Положенням, затвердженим Генеральною прокуратурою України, відповідно до якого до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про наслідки розслідування, в тому числі і про закриття кримінальних проваджень.

По третє, рішення, дії чи бездіяльність при внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не можуть оскаржуватися в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України.

Що стосується доводів скарги про бездіяльність органу досудового розслідування, то оскільки ОСОБА_3 лише абстрактно посилається на неналежне розслідування кримінального провадження без вказівки на конкретні рішення, дії, чи бездіяльність, які він оскаржує, ним фактично оскаржується бездіяльність, яка не може бути предметом судового розгляду під час досудового розслідування.

Зважаючи на вищенаведене суд дійшов висновку про безпідставність і необґрунтованість скарги ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Закрити провадження за скаргою ОСОБА_3 в частині оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження № 0002552,

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії та бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні № 0002552.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала буде складена 04.02.2019.

Слідчий суддя:

Повна ухвала складена 04.02.2019.