В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2019 року Дзержинський райсуд м. Харкова у складі : головуючого судді ОСОБА_1

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові обвинувальні акти у об`єднаних кримінальних провадженнях № 0003522 від 14.07.2017 та № 0003959 від 11.08.2017 у відношенні :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,народженого в м. Харкові, громадянина України, українця, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, який зареєстрований та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 1 КК України, -

за участю :

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

підсудного ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_5 у травні 2017 року, перебуваючи на території Шевченківського району м. Харкова, більш точну дату, час та місце в процесі досудового розслідування встановити не представилось можливим, отримав від потерпілої ОСОБА_11 для проведення ремонту, належний останньої ноутбук марки « Lenovo IdeaPad Flex10 » вартістю 3000 гривень, на заволодіння яким у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел.

Після чого, підсудний ОСОБА_5 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел, спрямований на заволодіння чужим майном - належним ОСОБА_11 зазначеним ноутбуком, шляхом зловживанням довірою, використовуючи довірливі стосунки між ним та ОСОБА_11 , які раніше між ними склались, недобросовісно використовуючи таку довіру до нього зі сторони останньої, отримавши таким чином доступ до майна належного потерпілій ОСОБА_11 ноутбуку, маючи його у володінні та користуванні, реалізуючи свій злочинний намір - заволодів вищевказаним чужим майном та діючи з корисливих мотивів, не маючи дійсного наміру повертати вказане майно, обернув його на свою користь, та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілої ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 3000 гривень.

Крім того, підсудний ОСОБА_5 13 липня 2017 року, близько 03 години ранку, перебуваючи за місцем свого та потерпілої ОСОБА_12 мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна розташованого в кімнаті потерпілої ОСОБА_12 та належної останньої мобільного телефону марки « Samsung Galaxy CORE Prime VE SM-G361HZSDSEK » вартістю 2110 гривень 50 копійок, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_12 відпочиває та не спостерігає за його злочинними діями, таємно викрав вищевказаний мобільний телефон та з місця вчинення злочину з викраденим зник, заподіявши потерпілої ОСОБА_12 матеріальну шкоду у вказаній сумі.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 1 КК України визнав повністю. При цьому, підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що дійсно, при вищевказаних обставинах, він у травні 2017 року, більш точно дату, час та місце не пам`ятає, отримав від знайомої ОСОБА_11 належний останньої ноутбук, пообіцявши провести його ремонт, що робити не збирався. Отримавши шляхом зловживання довірою потерпілої ноутбук та не маючи наміру його повертати, він реалізував його, а гроші використав для власних потреб. Крім того, 13.07.2017, близько 03 години ранку, він перебуваючи за місцем свого та потерпілої ОСОБА_12 мешкання, скориставшись тим, що потерпіла спить, таємно викрав належний її мобільний телефон, який здав до ломбарду, отримані гроші використав для власних потреб. На теперішній час шкоду потерпілим він відшкодував. У вчинені вказаних злочинів щиро кається.

Оскільки підсудний ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження у судовому засіданні не оспорювали вказані вище фактичні обставини справи, суд відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи вищевикладені докази суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_5 за ст.ст. 190 ч. 1, 185 ч. 2 КК України кваліфіковані вірно, так як він своїми умисними діями вчинив : заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ( шахрайство ); таємне викрадення чужого майна ( крадіжку ), вчинену повторно.

При визначенні підсудному ОСОБА_5 виду та розміру покарання суд враховує суспільну небезпечність та характер вчинених кримінальних правопорушень, данні про особу підсудного, який не судимий в силу ст. 89 КК України, на час вчинення злочинів не працював, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на диспансерному обліку в МПНД не перебуває, перебуває на диспансерному обліку в ОНД з діагнозом полі наркоманія, синдром залежності, за висновком складеної представником уповноваженого органу з питань пробації досудової доповіді виправлення підсудного можливо без ізоляції його від суспільства.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання підсудного ОСОБА_5 судом визнаються щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання підсудного ОСОБА_5 у судовому засіданні не встановлено.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про необхідність призначити підсудному ОСОБА_5 покарання, у межах санкцій ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 1 КК України, а саме у виді обмеження волі на відповідний строк.

Однак, приймаючи до уваги вищевказані обставини, дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_5 , який має на утриманні малолітню доньку та місце постійного мешкання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, враховуючи його щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, а також те, що потерпілі ОСОБА_11 та ОСОБА_12 матеріальних претензій до підсудного не мають, враховуючи висновки викладені органом пробації в досудової доповіді, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_5 можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід у відношенні підсудного ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_11 не заявлено.

Потерпіла ОСОБА_12 в своєї письмової заяві просила суд залишити її цивільний позов без розгляду, у зв`язку з відшкодуванням ОСОБА_5 заподіяної матеріальної шкоди в повному обсязі, до судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 залишити без розгляду.

При проведенні судово товарознавчих експертиз експертами державної спеціалізованої установи - Харківський науково дослідний інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса були витрачені кошти в загальній сумі 693 гривни, які цільовим призначенням були виділені цієї установі з Державного бюджету України, які судом відносяться, у відповідності зі ст. 122 КПК України, до процесуальних витрат.

Суд вважає, що дані документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з підсудного ОСОБА_5 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч. 2, ст. 190 ч. 1 КК України та призначити йому покарання, на підставі цього закону : за ст. 185 ч. 2 КК України у виді 3 років обмеження волі; за ст. 190 ч. 1 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

У відповідності до ст. 70 КК України, за сукупністю скоєних злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 у, визначити до відбуття покарання у виді 3 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування вказаного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 наступні обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.
Запобіжний захід у відношенні засудженого ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 693 гривни.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_12 , - залишити без розгляду.

Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок відповідно до ст.ст. 393, 395 КПК України може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду, через Дзержинський райсуд м. Харкова, протягом 30 діб з моменту проголошення.

Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Дзержинському райсуді м. Харкова копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Вирок надруковано в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1