Справа № 152/242/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2019 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі:
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 01 лютого 2019 року,

за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області, жительки АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженої, громадянки України, українки, тимчасово не працюючої, не судимої -

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

сторони кримінального

провадження:

сторона обвинувачення:

прокурор - ОСОБА_4 ,
сторона захисту:

обвинувачена - ОСОБА_3 ,
інші учасники кримінального

провадження:

потерпілий - ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в :

18 листопада 2018 року біля 10 години ОСОБА_3 , перебуваючи на міському речовому ринку в м. Шаргород, у примірочній однієї із торгових палаток, що належить ОСОБА_6 , помітила мобільний телефон марки «Nokia» моделі ТА-1053, що лежав на землі, та який залишив власник ОСОБА_5 , приміряючи одяг. У цей час у ОСОБА_3 виник умисел на крадіжку мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на крадіжку чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_3 умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, взяла мобільний телефон марки «Nokia» моделі ТА-1053, вартість якого становить 1525 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 завдала матеріального збитку ОСОБА_5 на суму 1525 грн.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Зазначене кримінальне провадження надійшло до суду із угодою про примирення від 15 лютого 2019 року, укладеною між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину та зобов`язалася беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Також вказаною угодою сторонами кримінального провадження, з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутністю обтяжуючих обставин, узгоджено покарання: за ч. 1 ст. 185 КК України штраф в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 гривень.

Зазначеною угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Потерпілий та обвинувачена у підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про примирення. Обвинувачена, окрім того, просила призначити узгоджену в угоді їй міру покарання, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України у обсязі підозри, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить із наступного.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою обвинувачена, цілком розуміє права обвинуваченої, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачена визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про примирення.

Судом роз`яснено обвинуваченій, потерпілому та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст.ст. 474, 476 КПК України.

У цьому випадку судом перевірено відповідність угоди вимогам закону та фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Кримінальним правопорушенням потерпілому завдано матеріальної шкоди на суму 1525 грн, яка відшкодована.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати в справі на проведення судово-товарознавчої експертизи становлять 429 грн.

Долю речових доказів належить вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Підстав для застосування до обвинуваченої запобіжних заходів немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369, 371, 374, 468, 475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про примирення від 15 лютого 2019 року, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Nokia» моделі ТА-1053 залишити у власності ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати пов`язані з залученням експертів в сумі 429 грн.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених у ст. 394 КПК України, а саме:
- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз?яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз?яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1