Справа № 349/1531/17
Провадження № 11-кп/4808/31/19
Категорія ч. 3 ст. 382 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді : ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю секретаря с/з ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури (прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції) ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , та потерпілого ОСОБА_10 на вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_9 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, який працює на посаді сільського голови Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, згідно ст.89 КК України несудимого

обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 382 КК України

за участю:

прокурора ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

представника потерпілого ОСОБА_12

в с т а н о в и в :

1. Зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2018 року ОСОБА_9 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три ) роки, з позбавленням права займати керівні посади в органах державної влади та місцевого самоврядування строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки з випробуванням з іспитовим строком на 1 ( один ) рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_9 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи .

2. Зміст апеляційних скарг.

2.1. Обвинувачений ОСОБА_9 :

- відповідно до п. 3 ч. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування» до повноважень сільського голови належить лише підписання рішення ради та її виконавчого комітету, а не прийняття рішень від імені сільської ради та її органів;

- за змістом п. 13, п. 14 «Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення» свідоцтво про право власності на майновий пай видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства;

- у постанові Франківського міського суду м. Львова від 31.05.2016 року, у невиконанні якої обвинувачується ОСОБА_9 , суд зобов`язав саме Княгиницьку сільську раду Рогатинського району Івано-Франківської області видати ОСОБА_10 одне свідоцтво про право власності на майновий пай;

- Львівський апеляційний адміністративний суд у своїй ухвалі від 26.09.2017 року підтвердив позицію Франківського районного суду м. Львова та встановив, що боржником у виконавчому провадженні є Княгиницька сільська рада, а 12.12.2016 року на підставі повідомлення державного виконавця слідчим Рогатинського відділення поліції зареєстровано в ЄРДР №0000388 повідомлення про злочин вчинений сільським головою Княгиницької сільської ради ОСОБА_9 , який безпосередньо не є боржником;

- суд повинен був виправдати його, у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого кримінального правопорушення;

- вирок суду першої інстанції просив скасувати, та виправдати його.

2.2. Прокурор:

- суд належним чином не дослідив дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, матеріальний стан тощо;

- суд безпідставно не поклав на обвинуваченого обов`язок передбачений п.2 ч. 2 ст. 76 КК України щодо заборони виїзду за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, оскільки обвинувачений може уникнути покарання шляхом залишення території України;

- з цих підстав вирок суду першої інстанції в цій частині просив скасувати, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 3 ст. 382 КК України у виді трьох років позбавлення волі із позбавленням права займати керівні посади в органах державної влади та місцевого самоврядування терміном на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі на строк 3 ( три) роки з випробуванням з іспитовим строком на 1 ( один ) рік, та покласти на нього обов`язки визначені ч.1, 2 ст. 76 КК України.

2.3. Потерпілий ОСОБА_10 :

- обвинувачений ОСОБА_9 будучи сільським головою, а відтак службовою особою органу місцевого самоврядування, наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками, достовірно знаючи про постанову Франківського районного суду м. Львова від 31.05.2016 року не вчинив жодних дій щодо реального виконання рішення суду;

- саме ОСОБА_9 як голова сільської ради засвідчує гербовою печаткою та своїм підписом факт оформлення свідоцтва. Крім того, під час процедури примусового виконання рішення саме обвинувачений, як голова сільської ради надавав пояснення державному виконавцю, а відтак саме він є суб`єктом злочину передбаченого ч.3 ст. 382 КК України;

- ні факт одруження, ні наявність вищої освіти, ні позитивна характеристика за місцем праці та проживання, не можуть бути підставою для призначення ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст. 75 КК України;

- з цих підстав оскаржуваний вирок у частині призначеного покарання просив скасувати, та призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавлення права займати посади пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями в органах місцевого самоврядування та в органах державної влади строком на 3 роки.

3. Обставини встановлені судом першої інстанції.

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище умисно не виконав постанову Франківського районного суду м. Львова від 31.05.2016 року (набрала законної сили 22.09.2016 року).

Вказаною постановою визнано протиправною бездіяльність Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області щодо відмови ОСОБА_10 у проведенні реєстрації 101 договору купівлі-продажу майнових паїв СК «Княгиничі», видачі одного свідоцтва про право власності на майновий пай та анулювання 101 свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства по особах відповідно до переданих договорів. Зобов`язано Княгиницьку сільську раду Рогатинського району Івано-Франківської області провести реєстрацію 101 договору купівлі-продажу майнових паїв СК «Княгиничі» і анулювання 101 свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства по особах відповідно до переданих договорів, а також видати ОСОБА_10 одне свідоцтво про право власності на майновий пай.

З метою примусового виконання постанови Франківського районного суду м.Львова від 31 травня 2016 року 11 жовтня 2016 року було видано виконавчий лист, а 21 жовтня 2016 року державним виконавцем у відповідності до ст.ст. 3,4,24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження N 52709852, копії якої було направлено сторонам виконавчого провадження і Княгиницькій сільській раді Рогатинського району Івано-Франківської області був наданий строк добровільно виконати рішення суду протягом десяти робочих днів з моменту винесення постанови.

Листом №198 від 26 жовтня 2016 року виконавчий комітет Княгиницької сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області в особі секретаря виконкому ОСОБА_13 повідомив державного виконавця, що сільський голова ОСОБА_9 знаходиться у відпустці, а тому просив зупинити виконання судового рішення.

07 листопада 2016 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення на Княгиницьку сільську раду Рогатинського району Івано-Франківської області штрафу у розмірі 5 100 грн. та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду, копію постанови направлено боржнику для виконання.

У зв`язку з подальшим невиконанням рішення суду 23 листопада 2016 року державним виконавцем вдруге висунуто вимогу виконати рішення суду та накладено штраф у розмірі 10 200 грн., а також попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду, копію постанови направлено боржнику для виконання.

12 грудня 2016 року на підставі повідомлення державного виконавця від 29 листопада 2016 року слідчим Рогатинського відділення поліції зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000338 повідомлення про злочин вчинений сільським головою Княгиницької сільської ради.

30 грудня 2016 року державним виконавцем, на підставі статей 39,50,63 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, незважаючи на вжиті державним виконавцем заходи, направленні на виконання Княгиницькою сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області постанови суду, що набрала законної сили, сільський голова ОСОБА_9 , як головна посадова особа вказаної територіальної громади, до повноважень якої віднесено забезпечення додержання Конституції та законів України та який несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на невиконання рішення суду, не вжив жодних заходів на видачу ОСОБА_10 одного свідоцтво про право власності на майновий пай.

В суді першої інстанції, ОСОБА_9 від дачі показань відмовився на підставі ст.63 Конституції України, свою вину не визнав, та вказав, що в його діях немає складу злочину, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, оскільки він не був боржником по виконавчому провадженні. Просив визнати його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та виправдати.

4. Правові позиції сторін.

4.1. Обвинувачений та його захисник доводи апеляційної скарги підтримали і просили її задовольнити з указаних мотивів. Заперечили апеляції прокурора та потерпілого.

4.2. Прокурор доводи апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника заперечив, вирок суду першої інстанції просив скасувати, та ухвалити новий, яким його апеляційну скаргу задовольнити.

4.3. Потерпілий ОСОБА_10 та його представник підтримали свою апеляційну скаргу, заперечивши доводи апеляційної скарги обвинуваченого.

4.4. За результатами розгляду апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких міркувань.

5. Мотиви суду апеляційної інстанції.

5.1. Обвинувачений заперечив свою винуватість. Він не є боржником у виконавчому провадженні і тому одноосібне виконання ним судового рішення було б перевищенням його повноважень. Проект рішення про виконання постанови суду в сільській раді не набрав достатньої кількості голосів, а колегіальний орган ніхто не може зобов`язати прийняти наперед визначене рішення.

Ці доводи апеляції слід відхилити.

По-перше. Сільський голова є головною посадовою особою територіальної громади (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Згідно з ч. 4 ст. 42 цього Закону сільський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

Пунктами 13, 14 Постанови Кабінету Міністрів України за №177 від 28.02.2001 року передбачено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво. Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради.

Саме на голову сільської ради покладено обов`язок вчинити дії для видачі свідоцтва про право власності у даному випадку. Тому твердження про те, що сільський голова не є боржником у виконавчому провадженні та не може відповідати за невиконання рішення суду колегіальним органом не відповідає приписам закону.

По-друге. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Судове рішення є самостійною підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків (ч. 5 ст. 11 ЦК України). За приписами ч. 7 ст. 13 Закону України «про судоустрій і статус суддів» судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

З цього слідує, що для виконання судового рішення жодних інших рішень жодних органів не потрібно і тому внесення питання виконання рішення суду на розгляд сесії Книгиницької сільської Ради не засноване на законі і є способом уникнення від відповідальності за невиконання рішення суду. Окрім того, з додаткових пояснень обвинуваченого на апеляційну скаргу вбачається, що обвинувачений не згідний з судовим рішенням, яке повинен виконати. Це також указує на мотив невиконання рішення та прямий умисел на це.

5.2. Щодо доводів апеляційної скарги прокурора.

Відповідно до змісту ст. 50, 65 КК України покарання має на меті виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Покладення судом обов`язку визначеного п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України щодо заборони виїзду за межі України є правом, а не обов`язком суду. Будь яких обґрунтованих доводів, щодо покладення вказаного обов`язку на обвинуваченого, прокурором не наведено. Тому його апеляція не підлягає до задоволення.

5.3. Зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_10 вбачається, що потерпілий не погоджується з призначеним обвинуваченому покарання, вважаючи, що ОСОБА_9 слід призначити реальне покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями в органах місцевого самоврядування та в органах державної влади на строк 3 роки. При цьому потерпілий не погоджувався з даними про особу обвинуваченого, які були враховані судом при призначенні покарання.

Відповідно до постанови пленуму ВСУ від 24 жовтня 2003 року N 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Суд першої інстанції належним чином врахував всі обставини, які впливають на вид і розмір покарання, в тому числі і ті, на які посилається потерпілий в апеляційній скарзі, і призначив покарання у відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України Таке покарання на переконання апеляційного суду є обґрунтованим, законним, достатнім, справедливим співмірним скоєному злочину.

6.Рішення суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, а тому їх належить відхилити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги прокурора Рогатинського відділу Тисменицької місцевої прокуратури ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , та потерпілого ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Вирок Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 22 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 382 КК України залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5