Справа № 193/843/17
У Х В А Л А

26 лютого 2019 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
Учасників кримінального провадження
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м.Кривому Розі кримінальне провадження №0000011 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу опію ацетильованого, вчиненого повторно 17.05.2017 р. а також незаконному придбанні та зберіганні опія без мети збуту вчиненого повторно 01.06.2017 р.

Обвинувачений ОСОБА_4 при дослідженні письмових доказів підтримав заявлене 07.11.2018 р. клопотання про визнання недопустимим доказом пояснення свідка ОСОБА_6 . Вказує, що ОСОБА_6 в судовому засіданні давав пояснення «з чужих слів», які він почув знаходячись в барі «Оксана» де гучно грала музика та було галасно. Зазначені свідком обставини є надуманими та малоймовірними.

Захисник ОСОБА_5 клопотання обвинуваченого підтримав.

Прокурор заперечував проти клопотання, оскільки свідок ОСОБА_7 дав суду свідчення які вважав за потрібне, був попереджений про кримінальну відповідальність.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження суд вважає можливим відмовити в задоволення клопотання.

Згідно ст.ст.87 ч.1, ч.2 п.4-5, ч.3 п.1, ст.89 КПК України - недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:
4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;
5) порушення права на перехресний допит;
Пункт 6 частини другої статті 87 виключено на підставі Закону № 1697-VII від 14.10.2014\
3. Недопустимими є також докази, що були отримані:
1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;
Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
В ході судового розгляду був питаний свідок ОСОБА_6 який дав суду загальні пояснення, щодо своєї обізнаності того, що обвинувачений ОСОБА_4 займається збутом наркотичних засобів. Такі пояснення свідка не стосувалися конкретних обставин пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення за ст.ст.307 ч.2, 309 ч.2 КК України, та були почуті свідком в кафе від третіх осіб.

Свідок ОСОБА_6 будучи попередженим про кримінальну відповідальність, наполягав саме на таких поясненнях. Якщо захист та обвинувачений вважають, що такі свідчення є недопустимими, то згідно ст.17 КПК України виходячи з принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини усі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, який не зобов`язаний доводити в суді свою невинуватість. Самі свідчення ОСОБА_6 , на думку суду, не є очевидно недопустимими, та будуть підлягати оцінці судом в нарадчій кімнаті під час ухвалення вироку.
Керуючись ст.ст.87, 89 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 про визнання недопустимим доказом пояснення свідка ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: