КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 11 січня 2019 року, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Трипілля Обухівського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ «Ю.С.М.», розлученого, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи та призначено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу у кримінальному провадженні №0001438 від 12 жовтня 2016 року, проведення якої доручено експертам КЗ КОР «ОПНМО», що знаходиться в Київській області, м. Глеваха по вул. Вокзальній 8.

На вирішення експертизи поставлено наступні запитання:

- Чи страждав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким-небудь психічним захворюванням на час вчинення злочину та чи страждає на даний час?

- Чи не було у ОСОБА_6 , тих чи інших відхилень в нервово-психічному стані на час вчинення злочину та чи не має в нього таких відхилень на даний час?

- Чи міг ОСОБА_6 , в період інкримінуємого йому діяння усвідомлювати свої дії, і керувати ними?

- Чи може ОСОБА_6 в даний час усвідомлювати свої дії і керувати ними?

- Чи не страждає ОСОБА_6 хронічним алкоголізмом чи на наркоманію? Якщо так, то чи має він потребу в мірах медичного характеру та чи не протипоказане йому таке лікування?

- Які індивідуально психологічні особливості ОСОБА_6 , і чи могли вони суттєво впливати на його поведінку в період інкримінуємого йому діяння?

- Чи не перебував ОСОБА_6 в період інкримінуємого йому діяння в тимчасовому хворобливому розладі психологічної діяльності?

- Чи має потребу ОСОБА_6 , в примусових мірах медичного характеру та чи не протипоказане йому таке лікування?

Зобов`язано ОСОБА_6 прибути до КЗ КОР «ОПНМО», що знаходиться в Київській області, м. Глеваха по вул. Вокзальній 8, для проведення психолого-психіатричної експертизи.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, як такий, що пропущено з поважних причин, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Щодо строку апеляційного оскарження, захисник зазначає, що під час розгляду клопотання ОСОБА_6 присутнім у суді не був, копія ухвали слідчого судді від 11 січня 2019 року була отримана ОСОБА_6 лише 15 січня 2019 року.

Як зазначає апелянт, слідчий суддя не врахував, що прокурором до клопотання не додано будь-яких доказів на підтвердження клопотання відповідно до ст. 244 КПК України.

Захисник вказує, що слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на норми ст. 242, 243, 244 КПК України, однак не послався та не перевірив наявність підстав, передбачених ст. 509 КПК України.

Крім того, як зазначає апелянт, слідчий суддя не звернув увагу, що ОСОБА_6 має вищу освіту, а також є бакалавром богослов`я, має постійне місце роботи - працює менеджером-експедитором у ТОВ «Пірвуд», позитивно характеризується, раніше не судимий, та не-вчиняв будь-яких злочинів відносно інших осіб.

Також апелянт вказує, що питання до експерта поставлені непрофесійно та некоректно.
Сторона захисту посилається і на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які данні про те, що кримінальне правопорушення було вчинене у стані наркологічного чи алкогольного сп`яніння. Також відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_6 перебував чи перебуває на обліку у лікарів нарколога чи психіатра або притягався до будь-якої відповідальності за вживання наркотиків чи алкогольних напоїв.
Захисник в своїй апеляційній скарзі вказує, що поміщення до медичної установи для проведення експертизи не припускається статтею 5 § 1 Конвенції, якщо тільки немає ознак психічного розладу чи інших зазначених у статті 5 § 1 (е) критеріїв (інфекційні хвороби і т. і.).

А також вказує, що відповідно до практики Європейського Суду, людина не може бути поміщена під варту на підставі статті 5 § 1 (е), якщо її психічний розлад надійно не встановлено. Тобто вже при вирішенні питання про поміщення до психіатричної установи має бути висновок лікарів про психічний розлад.
Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Оскільки розгляд клопотання відбувся без участі ОСОБА_6 , а копію ухвали останні отримав 15 січня 2019 року, то строк на апеляційне оскарження слід поновити.

Відповідно до ст. 509 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
У разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців. Питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування - ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадження - ухвалою суду.

При цьому приписами ст. 242 КПК України передбачено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для зясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно не дотримані.
Як вбачається з матеріалів провадження, у провадженні слідчого відділу Обухівського ВП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001438 від 12 жовтня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

09 січня 2019 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

11 січня 2019 року заступник начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з клопотанням про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи щодо ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 11 січня 2019 року задоволено зазначене клопотання та призначено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу у кримінальному провадженні №0001438 від 12 жовтня 2016 року, проведення якої доручено експертам КЗ КОР «ОПНМО», що знаходиться в Київській області, м. Глеваха по вул. Вокзальній 8.
Згідно з вимогами частини 2 статті 509 КПК питання про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи вирішується під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому для подання та розгляду клопотань щодо обрання запобіжного заходу, а під час судового провадженняухвалою суду.

З наведеного вбачається, що порядок розгляду питання про направлення особи для проведення психіатричної експертизи розглядається під час досудового розслідування за правилами глави 18 КПК, виключно з доведенням необхідності її проведення, при цьому для стаціонарної експертизи передумовою слід визначати результати амбулаторної експертизи.

Наведені висновки відповідають і практиці Європейського суду з прав людини. Так, у пунктах 96, 97 рішення ЄСПЛ від 26 лютого 2015 року у справі «Заїченко проти України № 2» констатовано, що тримання під вартою особи, яка вважається психічно хворою, має відповідати цілям пункту 1 статті 5 Конвенції, що полягає у запобіганні позбавленню осіб свободи у свавільний спосіб, а також відповідати цілям обмеження, зазначеного в підпункті «е».
Європейський суд з прав людини наголошує, що особа не може вважатися «психічно хворою» та бути позбавленою свободи, якщо не дотримано трьох нижченаведених мінімальних умов: по-перше, обєктивна медична експертиза повинна достовірно встановити, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад має бути таким, що обумовлює примусове тримання особи у психіатричній лікарні; по-третє, необхідність продовжуваного тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості захворювання (пункт 39 рішення від 24 жовтня 1979 року у справі «Вінтерверп проти Нідерландів»).

Таким чином, згідно з частиною 1 статті 509 КПК обставинами, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була у неосудному стані чи вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, і при встановленні яких слідчий, прокурор зобовязані залучити експерта, є : 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
На підтвердження зазначених вище обставин слідчим до клопотання не додано жодного медичного документа, який би підтверджував наведені вище обставини.

Крім того, ні в клопотанні, ні в ухвалі слідчого судді не зазначено, яку саме комплексну судову психолого-психіатричну експертизу слід призначити амбулаторну чи стаціонарну, що може призвести до суттєвого порушення прав ОСОБА_6 .
Крім того, вказаною вище ухвалою слідчий суддя зобов`язав ОСОБА_6 прибути до КЗ КОР «ОПНМО», що знаходиться в Київській області, м. Глеваха по вул. Вокзальній 8, для проведення психолого-психіатричної експертизи і при цьому зазначив, що ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, що суперечить положенням ч.3 ст.509 та ч.1 ст.309 КПК України, згідно яких ухвала слідчого судді про направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову в такому направленні може бути оскаржена в апеляційному порядку.
З огляду на викладене, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи, а апеляційна скарга задоволенню.

Керуючись ст.ст. 242-244, 370, 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 11 січня 2019 року.
Ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 11 січня 2019 року, якою задоволено клопотання заступника начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи та призначено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу у кримінальному провадженні №0001438 від 12 жовтня 2016 року, проведення якої доручено експертам КЗ КОР «ОПНМО», що знаходиться в Київській області, м. Глеваха по вул. Вокзальній 8, а також зобов`язано ОСОБА_6 прибути до КЗ КОР «ОПНМО», що знаходиться в Київській області, м. Глеваха по вул. Вокзальній 8, для проведення психолого-психіатричної експертизи скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_7 про призначення комплексної судової психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні №0001438 від 12 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_6 відмовити.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1017/2019
Категорія: ст. 242 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_8
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1