Справа № 461/1757/19
Провадження № 1-кс/461/2505/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2019 року м. Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 ,

встановив:
ОСОБА_3 звернувся з заявою про відвід судді ОСОБА_4 від участі у розгляді справи №461/1757/19 за скаргою ОСОБА_3 .

В обґрунтування заявленого відводу наводить допущені, на його думку, процесуальні порушення, а також доводи щодо непогодження з ухвалою постановленою під головуванням судді ОСОБА_4 15.03.2019 року у справі за його ( ОСОБА_3 ) скаргою, які за переконанням заявника свідчать про упередженість даного судді та необхідність відведення його від участі у розгляді його скарги.

Заявник в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до положень КПК України, його неявка не є перешкодою для розгляду заяви.

Статтею 75 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Відповідно до положень ч.5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Заява про відвід має містити вказівку на підстави, що зумовлюють його наявність. Вимога мотивувати відвід означає, що особа, яка його заявила, повинна викласти відомі їй обставини, з якими вона пов`язує необхідність усунення слідчого судді, судді від участі у судовому провадженні.

Дослідивши заяву, приходжу до наступного висновку.

Заява про відвід фактично зводиться до непогодження з процесуальним рішенням судді ОСОБА_4 за результатами розгляду скарги ОСОБА_3 , яка була розглянута 15.03.2019 року. Крім цього, заявник вважає, що суддя не надав належної оцінки його доводам та доказам в ході розгляду вищенаведеної скарги. Мотиви заявника стосовно того, що у судді проявляється упереджене ставлення, а його рішення є необєктивним, ґрунтуються виключно на суб`єктивній думці самого заявника, яка пов`язана з непогодженням з прийнятими цим суддею рішенням, однак вони не можуть бути беззаперечною підставою для усунення судді від участі у розгляді справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

У висновку N 3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Отже, прийняття процесуальних актів, а також дії суду під час розгляду справи належать до сфери правосуддя і можуть бути оскаржені лише в судовому порядку відповідно до процесуального законодавства України. Позасудовий порядок оскарження дій чи актів, що стосуються здійснення правосуддя, неможливий. Правову оцінку дій суд під час розгляду справи, перевірку законності та обґрунтованості прийнятих судових рішень має виключно відповідний суд згідно процесуальним законодавством в межах провадження відповідної справи.

Слід відзначити, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її справи в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом

Виходячи з вищенаведеного приходжу до висновку, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Отже, відвід має бути вмотивований, тобто містити відповідні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Натомість в обґрунтування заявленого відводу заявник наводить доводи на яких ґрунтувалась його скарга та долучає до заяви ухвалу слідчого судді від 15.03.2019 року, а також вказує, що не погоджується з мотивами слідчого судді. Наведене не вказує на наявність законних підстав для усунення судді від участі у розгляді справи.
Таким чином, не можуть бути підставами для відводу судді заява, яка містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.
Крім того, незгода однієї із сторін із судовим рішенням, ухваленим не на її користь, не може свідчити про винесення суддею рішення, яке не відповідає вимогам закону.
Приймаючи до уваги вищенаведені мотиви, приходжу до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки в ході розгляду справи не здобуто належних доказів та не встановлено достатніх законних підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 8, 75, 80, 81 КПК України,

постановив:
У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1