Справа №295/8897/15-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0001113 від 23.02.2015р. стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, громадянина України, освіта вища, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.1 ст.289 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

22.02.2015 року близько 22 години ОСОБА_4 перебував за адресою: м. Житомир, проїзд Івана Богуна, де біля будинку №6 помітив припаркований автомобіль марки ИЖ 27175 д.н.з НОМЕР_1 , який належить ПРБФ «Комунальник» та вирішив ним заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_7 та попросив останнього допомогти йому завести двигун автомобіля марки ИЖ 27175 д.н.з НОМЕР_2 . Через деякий час ОСОБА_7 на власному автомобілі «Деу Ланос» під`їхав до будинку АДРЕСА_2 та допоміг ОСОБА_4 перекотити автомобіль до гаражу ОСОБА_4 , який знаходиться у дворі будинку по АДРЕСА_2 .

У подальшому ОСОБА_4 , зателефонував своєму знайомому ОСОБА_8 , якому запропонував продати автомобіль марки ИЖ 27175 д.н.з НОМЕР_2 , при цьому повідомивши останнього, що автомобіль належить його дідові. ОСОБА_8 погодився на пропозицію ОСОБА_4 та продав автомобіль своєму знайомому ОСОБА_9 за 300 доларів США.

Своїми умисними діями, які виразились в незаконному заволодінні транспортним засобом, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.289 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю за обставин викладених в обвинуваченні, пояснив, що коли ввечері перебував в своєму подвір`ї помітив відчинений автомобіль марки ИЖ, повідомив знайомого про це по телефону, той запропонував відігнати авто і чекати його. Потім зателефонував знайомому ОСОБА_10 , який приїхав і допоміг відігнати автомобіль за 200-300м від місця стоянки. Після цього зателефонував знайомому ОСОБА_8 та запропонував йому продати автомобіль, той погодився і продав його вже своєму знайомому. У вчиненому розкаявся.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачений визнав фактичні обставини вчинення злочину, не оспорює їх, його позиція є добровільною, а тому суд відповідно до ст.349КПК України за згодою учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів, що підтверджують ці обставини, роз`яснивши позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд виходить із загальних засад призначення покарання ст.65КК України, та враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно з ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю, розкаявся у вчиненому. Ці обставини суд визнає такими, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується посередньо, за останнім місцем роботи характеризувався позитивно, дає критичну оцінку своїм діям, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, збитки потерпілому добровільно відшкодував, згідно висновку представника органу пробації, виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без позбавлення волі, оскільки він не становить небезпеки для суспільства, а тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винуватим у виді обмеження волі, звільнивши на підставі ст.75КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням передбачених ст.76КК України обов`язків.

Процесуальні витрати та речові докази у справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст.ст.371,373,374КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.289КК України і призначити йому покарання за цим законом 3 (три) роки обмеження волі.
На підставі ст.75КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1