Справа № 755/3568/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2019 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного в суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000487 від 19 січня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з спеціальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
законного представника малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

18 січня 2019 року близько 15 годин 30 хвилин ОСОБА_3 перебував поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та помітив незнайомого йому раніше малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який рухався пішохідною доріжкою між будинками в напрямку будинку № 14/3 по вул. П.Запорожця в м. Києві.
В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення майна, а саме мобільного телефону, який знаходився у малолітнього потерпілого, ОСОБА_3 , пройшов за потерпілим ОСОБА_6 в під`їзд житлового будинку, що розташований за адресою : АДРЕСА_2 . Перебуваючи між першим та другим поверхом, ОСОБА_3 підійшов до малолітнього ОСОБА_6 та, застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме лівою рукою притиснув ОСОБА_6 до стінки, та під погрозою застосувати насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме спричиненням тілесних ушкоджень, висловив вимогу передати йому мобільний телефон.
Подолавши таким чином волю потерпілого ОСОБА_6 до опору, продовжуючи притискати його до стінки лівою рукою, ОСОБА_3 правою рукою з правої кишені куртки потерпілого ОСОБА_6 дістав мобільний телефон «Хуавей», чорного кольору, вартістю 3 959 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 3 959 грн. 00 коп.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні повністю визнав, щиро розкаявся, повністю підтвердив, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, встановлених під час досудового розслідування. Пояснив, що 18 січня 2019 року близько 15 години 30 хвилин він повертався додому та проходив повз буд. АДРЕСА_3 , де звернув увагу на раніше невідомого хлопчика, як він тепер знає ОСОБА_6 , який у правій руці тримав мобільний телефон. Згодом хлопець поклав телефон до кишені та пішов до під`їзду будинку. В цей час він, ОСОБА_3 , маючи скрутне матеріальне становище, вирішив заволодіти мобільним телефоном. Він разом з хлопчиком зайшов до під`їзду будинку та почав підніматися за ним по сходам. Між першим та другим поверхом, а саме де розташовані скриньки з поштою, він підійшов зі спини до хлопчика та правою рукою схопив його за плече, при цьому розвернувши його обличчям до себе. Хлопчик не кричав, не плакав, тільки сказав: «не робіть мені боляче». Він лівою рукою, а саме ліктьовою зоною, придавив його шию, а правою рукою, спочатку натягнув йому шапку на обличчя, потім забрав з кишені мобільний телефон. Він сказав хлопчику «не кричи бо вдарю» і одразу відпустив. Викрадений мобільний телефон він одразу здав до ломбарду «Скарбниця», що за адресою: м. Київ, бул. Перова, 34/2, за 1 200 грн., які використав на власні потреби. Коли його поліція викрила у вчиненні грабежу, він зрозумів, що вчинив погано, та викупив з ломбарду телефон і сам приніс в поліцію, щоб віддати хлопчику.
Дані обвинуваченим ОСОБА_3 показання не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та добровільності.
Винність обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч.3 ст.349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, протоколів огляду місця події про вилучення у ОСОБА_3 викраденого майна, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.
Як вбачається з даних, що містяться:
- в протоколі огляду речей та фототаблицях до нього від 15 лютого 2019 року, в службовому кабінеті СВ Дніпровського УПГУНП у м. Києві №305 ОСОБА_3 слідчому ОСОБА_7 було добровільно надано телефон марки «Хуавей Y6 ТІТ-U02»;
- в товарному чеку № 854-0000608 від 14.02.2019 телефон марки «Хуавей Y6 ТІТ-U02», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 кількість 1 штука, ціна за одиницю 1550 грн.;
- в відповіді на запит Дніпровського УПГУНП у м. Києві: телефон марки «Хуавей Y6 ТІТ-U02», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 дійсно закладався до ломбардного відділення ПТ «Ай Ті Ломбард» ОСОБА_3 , 18.01.2019 року;
- в постанові про визнання речових доказів та приєднання їх до матеріалів кримінального провадження від 15 лютого 2019 року: мобільний телефон марки «Хуавей Y6 ТІТ-U02», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , s/n НОМЕР_3 , який під зберігальну розписку переданий законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_5 - визнано речовим доказом;
Винність ОСОБА_3 який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.186 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а також з погрозою застосування такого насильства.
Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, вину у вчиненому визнав, щиро розкаялась, цивільного позову по справі не заявлено.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 є щире каяття обвинуваченого та відшкодування заподіяної шкоди.
Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , - судом не встановлено.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, тобто без відбування покарання, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням вимог ст.75 КПК України, з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.
Речові докази: мобільний телефон марки «Хуавей Y6 ТІТ-U02», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який під зберігальну розписку переданий законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 100 КПК України, - необхідно залишити власнику ОСОБА_5 .
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.368-371, 373-374, 376, КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.
Речові докази: мобільний телефон марки «Хуавей Y6 ТІТ-U02», чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який під зберігальну розписку переданий законному представнику малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , - залишити у володінні ОСОБА_5 .
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1