У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2018 року Місто Одеса

Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, заступника начальника санаторію «Одеса» СБ України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 410 ч. 4, 368 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Досудовим розслідування встановлено, що відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до Указу Президента України №393/2018 від 26 листопада 2018 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом №2630 VIII від 26.11.2018, на окремих територіях України, до яких входить Одеська область, введено воєнний стан із 14 години 00 хвилин 26 листопада 2018 року строком на 30 діб до 14 години 00 хвилин 26 грудня 2018 року.

Військовослужбовець, згідно із ст.ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, дія яких також поширюється на Службу безпеки України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бездоганно і неухильно додержуватись порядку правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, берегти державне майно.

Згідно положень ст.ст. 1, 3, 8 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», дія якого також поширюється на інші утворені відповідно до законів України військові формування, військовим майном є державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України.

З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 2 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого Постановою Верховної Ради України №25 від 23.06.1995, військове майно це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами, до якого належать також кошти. Відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, незаконним використанням військового майна, що спричинило у тому числі надлишкові виплати.

Служба безпеки України, відповідно до ст.ст. 1, 3, 9 Закону України «Про Службу безпеки України», є державний правоохоронний орган спеціального призначення, який забезпечує державну безпеку України, систему якого складають Центральне управління Служби безпеки України, підпорядковані йому регіональні органи, органи військової контррозвідки, військові формування, а також навчальні, науково-дослідні та інші заклади Служби безпеки України. Діяльність Служби безпеки України, її органів і співробітників ґрунтується на засадах законності, поваги до прав і гідності особи, позапартійності та відповідальності перед народом України.

Починаючи з 1998 року ОСОБА_5 проходить військову службу в Службі безпеки України на різних посадах у санаторії «Одеса» СБ України.

12.04.2017 на підставі наказу Голови Служби безпеки України № 452-ОС, підполковника ОСОБА_5 призначено на посаду заступника начальника санаторію (із загальних та економічних питань) санаторію «Одеса» СБ України, на якій перебуває по теперішній час.

Згідно посадової інструкції, погодженої 01.10.2013 начальником Військово-медичного управління СБ України та затвердженої 27.09.2013 начальником санаторію «Одеса» СБ України, на підполковника ОСОБА_5 у зв`язку зі займаною посадою були покладені наступні посадові обов`язки: розподіл, реалізація путівок та дотримання заходів щодо використання ліжкового фонду оздоровниці в повному обсязі; організація маркетингового дослідження санаторно-курортних послуг; договірна робота з реалізації курортних послуг; організація діяльності пов`язаної з розробкою рекламної продукції; здійснення заходів з охорони праці і підпорядкованих підрозділах; вжиття заходів щодо своєчасного укладання договорів про надання санаторно-курортних послуг; розширення господарських зв`язків та координація діяльності усіх функціональних підрозділів зі зібрання аналізу інформації щодо надання санаторно-курортних послуг; разом з фінансовим сектором та працівниками реєстратури приймального відділення взяття участі в організації роботи з обліку і аналізу результатів діяльності щодо надання санаторно - курортних послу; здійснення контролю за виконанням зобов`язань щодо санаторно-курортного обслуговування відпочивальників; організація впровадження засобів автоматизованого оброблення фінансово-господарської інформації; організація та контроль поставки необхідних товарів; виконання робіт та надання послуг для роботи підрозділів санаторію, контроль виконання пов`язаних з цим договірних зобов`язань; розробка заходів щодо ресурсозбереження, раціонального використання матеріальних ресурсів, обігових коштів, вжиття заходів щодо поліпшення економічних показників фінансово-господарської діяльності; зміцнення фінансової дисципліни; здійснення контролю роботи економіста в частині здійснення функції фінансового контролю та інше.

Виходячи з займаної посади, службових обов`язків та військового звання підполковник ОСОБА_5 являється військовою службовою особою, оскільки обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно господарських обов`язків.

Діючи на порушення наведених вище вимог законів України та статутних обов`язків в силу займаної посади підполковник ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Починаючи з січня 2018 року, більш точної дата під час слідства не встановлено, в силу займаної посади у підполковника ОСОБА_5 виник злочинний намір направлений на незаконне особисте збагачення за рахунок держави, шляхом привласнення військового майна зловживаючи своїм службовим становищем.

Так, підполковник ОСОБА_5 проходячи військову службу на посаді заступника начальника санаторію (із загальних та економічних питань) санаторію « ІНФОРМАЦІЯ_2 » СБ України, 11.12.2018 близько 12.00 години перебуваючи у своєму службовому кабінеті в адміністративному корпусі вказаного санаторію, за адресою: м. Одеса, вул. Французький бульвар, 52, діючи умисно та протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів спрямованих на особисте збагачення за рахунок держави, переслідуючи корисні наміри, будучі військовою службовою особою та зловживаючи своїм службовим становищем, отримавши за його вказівкою від підконтрольного йому економіста зі збуту санаторію «Одеса» СБ України ОСОБА_8 грошові кошти на загальну суму не менше 100 000 (сто тисяч) гривень, що фактично сплачені при вселенні у листопаді-грудні 2018 року громадянами за проживання та лікування у вказаному санаторії, які цього ж дня близько 18.00 години привласнив, помістивши їх до особистої сумки та виніс при собі за межі території санаторію «Одеса» СБ України, тим самим, розпорядившись на власний розсуд вказаними грошовими коштами на загальну суму не менше 100 000 (сто тисяч) гривень на власний розсуд, чим заподіяв державі в особі вищезазначеного санаторію збитки на вказану суму.

12.12.2018 ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

12.12.2018 повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі до 15 років, знаходячись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 ставиться запобігання подальших спроб приховуватись від органів досудового розслідування і суду. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку прокурора та адвоката, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.
Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до затриманого підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню.
Доказами цього, є те що, ОСОБА_5 вчинив особливо тяжкий злочин.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також враховую, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим, вік та стан його здоров`я.
Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано матеріали, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .
Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Положення п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачають, що розмір застави стосовно особи, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, що узгоджується з розясненнями викладеними у листі ВССУ 04.04.2013 № 511-550/0/4-13, а саме: «Слідчому судді необхідно враховувати майновий стан підозрюваного, обвинуваченого та не допускати встановлення такого розміру застави як альтернативи триманню під вартою, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.»

За таких обставин, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що запобіжний захід у вигляді застави у межах 2400 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 4610400 грн. необґрунтовано слідчим та прокурором, та вважає необхідним визначити заставу у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 528600 грн. зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування, який буде пропорційними, помірними, та таким, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, тобто не буде суперечити п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції Європейського суду з прав людини, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті Південного територаільного управління військової служби правопорядку УЗСУ.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто станом на 14 грудня 2018 року 528600 (п`ятсот двадцять вісім тисяч шістсот) гривень (300 х 1762 = 528600).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2)прибувати до слідчого з періодичністю: один раз в тиждень;
3)не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту затримання, тобто з 12 грудня 2018 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 10 лютого 2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали отримав _________________________________________

дата, прізвище, підпис підозрюваного

14.12.2018