справа № 489/1684/19
кримінальне провадження
№1-кс/489/824/19
УХВАЛА
Іменем України

27 березня 2019 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:
слідчого ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна
встановив:
Слідчим відділом Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000320 від 23.03.2018, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення майна з тепловозу № 2008, який рухався у напрямку м. Миколаєва.

В ході огляду місця події від 23.03.2019, в період часу з 08 год. 40 хв. по 09 год. 15 хв., виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 2121 білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , причіп легковий, номерний знак НОМЕР_2 в якому знаходилось 16 каністр з маслянистою речовиною та одна пуста каністра.

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у вигляді транспортного засобу марки ВАЗ 2121 білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , причепу легкового, номерний знак НОМЕР_2 в якому знаходилось 16 каністр з маслянистою речовиною та одна пуста каністра.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, необхідність арешту майна полягає у проведенні повного та всебічного досудового розслідування кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів.

Вислухавши слідчого та дослідивши наявні матеріали, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно технічного паспорту серії НОМЕР_3 , транспортний засіб ВАЗ 2121, номерний знак НОМЕР_4 , належить ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , легковий причеп, номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 .

З огляду на вищезазначені обставини, вивчивши надані докази в їх сукупності, а також те, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на зазначене в клопотанні майно, оскільки є достатні підстави вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зберігло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, слідчий суддя з метою забезпечення збереження речових доказів, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для накладення арешту на вищезазначене майно.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:
Клопотання слідчого СВ Вітовського ВП Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на транспортний засіб ВАЗ 2121 білого кольору, номерний знак НОМЕР_1 , причеп легковий, номерний знак НОМЕР_2 в якому знаходиться 16 каністр з маслянистою речовиною та одна пуста каністра.

Накладення відповідно до цієї ухвали арешту здійснити з тимчасовим позбавленням можливості відчужувати, користуватись та розпоряджатись вказаними майном до скасування арешту майна у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1