Справа № 682/3240/18
Провадження № 1-кп/682/185/2018
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2018 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Славута кримінальне провадження № 0000756 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перемишель Славутського району Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, на утриманні має двох малолітніх дітей, не працює, має тимчасові заробітки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 2 ст. 15 ч., 1 ст. 185 КК України, -
встановив:
ОСОБА_4 29.10.2018, близько 00.30 год., з метою викрадення чужого майна, підійшов до вантажного вагону № 68797471, який знаходився на 8-й колії станції Славута-1 Південно-західної залізниці та в якому зберігалися мінеральні добрива «нітроамофоска» марки 16-16-16, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю Торговий дім «Поліхім». В подальшому ОСОБА_4 , розуміючи суспільну небезпечність своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, заліз на верхню частину даного вагону та розрізавши матерчастий контейнер для зберігання мінерального добрива, частково пересипав вказане мінеральне добриво у чотири мішки, три з яких відразу переніс та заховав у кущах неподалік залізничної колії.

Таким чином, ОСОБА_4 намагався викрасти 207 кілограмів мінерального добрива «нітроамофоска» марки 16-16-16 вартістю 14 гривень за один кілограм на загальну суму 2898 грн., яке належить ТОВ ТД «Поліхім», але не довів свій злочинний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий на місці події працівниками стрілецької команди на станції Шепетівка.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, просив затвердити угоду про примирення із представником потерпілого.
Представник потерпілого ОСОБА_5 , прокурор підтримали угоду про примирення з обвинуваченим і просять її затвердити.
29.11.2018 року представник потерпілого ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно на підставі ст.ст. 468, 469 КПК України, уклали угоду про примирення, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, представник потерпілого ОСОБА_5 не має матеріальних претензій до овбинуваченого.
Представник потерпілого ОСОБА_5 підтвердила факт примирення з обвинуваченим.
Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить із наступного.
Статтею 314 КПК України визначено, що при прийнятті рішення в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Можливість укладення угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим передбачена ст. 468 КПК України.

Така угода, згідно ст. 469 КПК України, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, та з`ясовано, що він цілком розуміє права, визначені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

На підставі вищевказаного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 468, 469, 474, 475, 477 КПК України, суд, -
засудив:
Затвердити угоду про примирення між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 29.11.2018 року у кримінальному провадженні № 0000756.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді сплати на користь держави штрафу в розмірі п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:
обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначене покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому, згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1