Справа № 379/1482/18
У Х В А Л А

12.12.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участісекретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши під час підготовчого судового засідання, у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000431 від 15.09.2018 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Васильків, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
27 листопада 2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України після задоволення подання голови Таращанського районного суду Київської області ОСОБА_7 про направлення матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України до іншого суду в межах юрисдикції апеляційної інстанції
Ухвалою суду від 28.11.2018 р. у вищевказаному кримінальниому провадженні призначено підготовче судове засідання.
Після з`ясування думки учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду, суд вважає, що підстав для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КГІК України немає.
Підстав для закриття провадження немає. Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Кримінальне провадження підсудне Білоцерківському міськрайонному суду Київської області.
Судовий розгляд з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити у відкритому судовому засіданні, одноособово, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.
Таким чином, враховуючи думку прокурора, який просив призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні, в яке просив викликати обвинуваченого, потерпілого, захисника, свідків, думку потерпілого, захисника та обвинуваченого, які підтримали прокурора, суд вважає з урахуванням вищевикладеного необхідним призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, у відкритому судовому засіданні, за участю прокурора, обвинуваченого, потерпілого, захисника, свідків.
Під час підготовчого судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , мотивуючи свою позицію тим, що, ризики, які були враховані судом при обранні та продовженні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати.
Обвинуваченому інкримінується вчинення тяжкого злочину. Вважає, що є наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, може незаконно впливати на потерпілого, свідків, а також не можна виключати ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, тому просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою обвинуваченому, який був обраний на підставі ухвали слідчого судді Таращанського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 р. строком на 60 днів, та продовжений ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 09 листопада 2018 р. до 13 грудня 2018 року.
Закінчити розгляд кримінального провадження до вказаної дати не надається можливим, а тому виникло питання про доцільність продовження строків тримання під вартою обвинуваченого ще на 60 днів.
Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 проти зазначеного клопотання заперечують, зазначаючи про його безпідставність та відсутність заявлених прокурором ризиків. Просили змінити запобіжний захід на інший, не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.
Потерпілий підтримав клопотання прокурора.
Заслухавши учасників підготовчого судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 з наступних підстав.
Враховуючи вимоги ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема, з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування №0000431 від 15.09.2018 р строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 закінчується 13.12.2018 р.
Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому злочину, дані про його особу, те, що відповідно до ч.3 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до ст.ст.177,178 КПК України, які враховував суд при обранні та продовженні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, на сьогодні не зменшилися.
Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 ..
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжній щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_3 повинен бути продовжений на 60 днів.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження суду не надавалися.
Зважаючи на викладене, клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну застосованого щодо останнього запобіжного заходу на інший - у виді домашнього арешту, не підлягає задоволенню.
Статтею 183 КПК України визначено, що в разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави. Вказаний припис закону говорить про те, що застава в даному випадку не є самостійним запобіжним заходом, а є альтернативою, якою має право скористатися особа при обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою. КПК України передбачено строк можливості внесення застави протягом строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, якою розмір застави визначено.
Крім того, суд звертає увагу, що Законом визначено те, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. ( ст. 202 КПК України).
Згідно із приписами ст. 331 КПК України, суд під час судового розгляду може прийняти рішення про зміну застосованого запобіжного заходу або продовжити його дію.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-317, 369 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В :
Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області (вул. Першотравнева. 4-а) на 22 грудня 2018 року о 10.00 год.
В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, захисникого, доставити обвинуваченого ОСОБА_3 .
Кримінальне провадження розглядати одноособово.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів - по 09 лютого 2019 р. включно, утримуючи в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Залишити без змін запобіжний західу вигляді застави обраний ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 р. відносно ОСОБА_3 .
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну застосованого щодо останнього запобіжного заходу на інший - відмовити.
Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає окремому оскарженню.
Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1