Єдиний унікальний номер справи 185/9148/18
Провадження № 1-кп/185/714/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2018 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002045 від 10 жовтня 2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, із середньо-технічною освітою, одруженого, не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , працюючи на посаді електрослюсаря дільниці РЗО в ВСП ШУ «ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», 09 жовтня 2018 року о 12.20 годині заступив на другу робочу зміну, перебував на своєму робочому місці, а саме в гідро цеху № 1 дільниці РЗО, розташованому на території шахти «ім. Героїв Космосу» за адресою: вул. Шахтарська, 10, с. Вербки, Павлоградський район, Дніпропетровська обл., і у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 10 нових закладень ДУ25 ЧП (ніпель з обжимною муфтою діаметром 25 мм. в зборі, що використовуються для ремонту рукава високого тиску), що належать ВСП ШУ «ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».

В той же день, приблизно о 20.00 годині, перебуваючи у вищевказаному цеху, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, підійшов до картонних коробок, де перебувають нові запчастини для ремонту шахтарського обладнання, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з картонної коробки викрав 10 нових закладень ДУ25 ЧП, одне вартістю 74, 20 грн., загальною вартістю 742 грн. Надалі, вказані ТМЦ ОСОБА_3 обмотав в папір, оскільки вважав, що такий спосіб забезпечить безперешкодне пронесення їх через КПП-1, і поклав їх до заздалегідь заготовленої саморобної сумки-жилета, яку одягнув на свій тулуб під одяг.

Після чого, доводячи свій протиправний умисел до кінця, ОСОБА_3 приблизно о 20.40 годині, попрямував до виходу з території шахти, який здійснюється через КПП-1, де минув спеціальні турнікети та попрямував на вихід з КПП-1, однак був зупинений начальником охорони ТОВ «Охорона-холдинг» ОСОБА_5 , оскільки спрацював металошукач і таким чином, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину, направленого на таємне викрадення чужого майна, до кінця, не зміг закінчити злочин з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 міг спричинити ВСП ШУ «ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» матеріальний збиток на загальну суму 742 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обвинувачений ОСОБА_3 вину в судовому засіданні визнав повністю, щиро кається у вчиненому, пояснив, що дійсно 09 грудня 2018 року, приблизно о 20 годині, перебуваючи на робочому місці у гідро цеху № 1 дільниці РЗО, розташованому на території шахти «ім. Героїв Космосу», з картонної коробки викрав 10 закладень, які обмотав у папір та сховав під одяг, після чого намагався винести з території шахти, але був затриманий охоронцями. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Представник потерпілого ВСП ШУ «ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: раніше не судимий, вчинив злочин середньої тяжкості, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України не встановлено.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими до застосування судом. Наведені у ній положення зобов`язують суд при призначенні покарання враховувати не лише ступінь тяжкості вчиненого злочину та обставини, що обтяжують покарання, а й особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують її суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Суд вважає, що покарання обвинуваченому необхідно призначити в межах санкцій вказаної статті у вигляді штрафу.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових злочинів та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Цивільний позов заявлено не було.

Судові витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення експертиз у сумі 300 (триста) грн. на користь держави.

Речові докази: 10 нових закладень ДУ25 ЧП, передані на зберігання під розписку начальнику служби безпеки шахти «ім. Героїв Космосу» ОСОБА_7 залишити ВСП ШУ «ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» за належністю; саморобну сумку-жилет, передану під розписку ОСОБА_3 залишити останньому за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1