Справа №295/4337/19
УХВАЛА
Іменем України

26.03.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участі користувача майна ОСОБА_3
розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП В Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно, внесене у кримінальному провадженні №0000244, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.290 КК України, та додані до клопотання матеріали,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просив накласти арешт на автомобіль марки «Ваз 21099, д.н.з. НОМЕР_1 », автомобіль сірого кольору, оскільки вказаний автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, та тимчасово позбавити користувача ОСОБА_3 та третіх осіб можливості відчуження, розпорядження та використання вищевказаного майна.
В обгрунтування клопотання зазначено, що 20.03.2019 року, о 14 год. 30 хв. до Житомирського РВП Житомирсього ВП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення від начальника СРПП №1 ОСОБА_6 , про те, що під час несення служби в с. Заможне, Житомирського району, з метою перевірки документів було зупинено автомобіль марки Ваз 21099, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та при огляді даного авто було виявлено зміну ідентифікаційного номеру кузова та номеру двигуна.
У зв`язку з вищевикладеним та з метою недопущення втрати або знищення слідів та речових доказів, що мають значення для даного кримінального провадження, працівниками поліції 20 березня 2019 року було проведено огляд автомобіля марки Ваз 21099, д.н.з. НОМЕР_1 . В ході огляду було вилучено автомобіль марки «Ваз 21099, д.н.з. НОМЕР_1 ».
Мотивуючи необхідність накладення арешту на майно, слідчий посилався на необхідність перевірки на сліди підробки, а саме зварювання кустарним шляхом в районі номера кузова, виникла необхідність у накладенні арешту з метою його збереження майна. Ненакладення арешту призведе до знищення та втрати слідів злочину, його пошкодженні, псуванні та знищенні або передачі, відчуженні третім особам, що не дасть можливості провести під час досудового розслідування відповідні судові експертизи.
Від слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_7 надійшла заява про проведення розгляду справи без його участі, клопотання підтримав у повному обсязі. Слідчим надано матеріали кримінального провадження.
В судовому засіданні власник автомобіля ОСОБА_3 заперечив щодо накладення арешту на майно.
Заслухавши пояснення власника майна, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК країни арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Положення ч. 2 ст. 171 КПК України визначає, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна.
Встановлено, що ОСОБА_3 є власником автомобіля ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 з 19.05.2007 року, згідно тимчасового реєстраційного талону серїі РРТ №569141, номе шасі та номер кузова вказаного транспортного засобу відсутні.
У клопотанні слідчим не наведено та не доведено достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме, що автомобіль може бути приховано, пошкоджено, зіпсовано, знищено, відчужено та за таких обставин, слідчим суддею не встановлено правових підстав для арешту автомобіля.
На підставі викладеного, слідчий суддя відмовляє у задоволенні поданого клопотання.
Керуючись ст. ст. 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП В Житомирській області ОСОБА_4 про арешт майна, а саме автомобіля ВАЗ 21099, д.н.з НОМЕР_1 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1