Дата документу 29.01.2019 Справа № 332/2462/14-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/120/19
Єдиний унікальний № 332/2462/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_7 ,
за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_7 , на ухвалу колегії суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2018 року.

Згідно ухвали, засуджена ОСОБА_7 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 р., яким її визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено остаточне покарання із застосуванням ч.1 ст.71 КК України у виді 10 років позбавлення волі.

Суд першої інстанції перевіривши матеріали справи прийшов до висновку, що заяву засудженої ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 , який діє в інтересах засудженої ОСОБА_7 , посилається на незаконність, необґрунтованість та невмотивованість ухвали суду першої інстанції та вважає її такою, що підлягає скасуванню. Стосовно незаконності ухвали суду першої інстанції, апелянт посилається на незаконний склад суду, якому було заявлено відвід, однак в його задоволенні було відмовлено. Необґрунтованість і невмотивованість ухвали полягає в тому, що не всі обставини справи були досліджені об`єктивно, мали місце неналежні і недостатні мотиви і підстави постановлення оскаржуваної ухвали. Суд першої інстанції незаконно відмовив ОСОБА_7 у розгляді і перевірці такої нововиявленої обставини як завідомо неправдиві показання свідка ОСОБА_9 . Суд першої інстанції в оскаржуваної ухвалі зробив необ`єктивні висновки з показань свідка ОСОБА_10 . Крім того, суд в оскаржуваній ухвалі стверджує про те, що сторона захисту не спростувала позицію прокурора, що експертизи не мають доказового значення. Зазначені в даній апеляційній скарзі порушення - незаконна відмова (під різними незаконними приводами) у розгляді практично всіх нововиявлених обставин, невірна інтерпретація і часткове відображення показів свідка ОСОБА_10 , неправильне сприйняття позиції захисту привело фактично до спотворення справи про перегляд судового рішення - вироку Заводського районного суду від 04.09.2014 року за нововиявленими обставинами (матеріалами експертиз, показам нових свідків, тощо), які були невідомі суду першої інстанції, могли суттєво вплинути на його вирок, і, в кінцевому рахунку - прийняттю незаконного і необґрунтованого рішення, що порушує права ОСОБА_7 .

Просить скасувати ухвалу Заводського районного суду від 17.05.2018 року по справі про перегляд судового рішення - вироку Заводського районного суду від 04.09.2014 року за нововиявленими обставинами, і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_7 вказує, що рішення суду підлягає скасуванню на підставі суттєвих порушень вимог КПК України, а також через невідповідність висновків, які викладені судом в оскаржуваному рішенні, фактичним обставинам справи. Вказує, що вона та її захисник не згодні зі складом колегії суддів по розгляду її зави, так як судді Шалпегіна та Безлер були в складі суддів по розгляду її заяви в 2016 році за нововиявленими обставинами та їм відома дана справа. Вони заявляли клопотання про відвід цих суддів, однак їм було відмовлено. Також вказує на те, що свідок ОСОБА_10 давав частково неправдиві покази. Вказує, що вона випила не 300 а 50 гр. горілки, її бабуся сиділа на підлозі, а не на дивані, співробітники поліції їй сказали, щоб вона ворушилася. Коли вони з чоловіком виносили ОСОБА_11 до швидкої допомоги вони стояли декілька хвилин на вулиці і чоловік спитав у бабусі, хто це зробив, на що вона відповіла «Любка». Ці слова були записані в телефоні, який зник з кімнати речових доказів в поліції. А слова, що він пізно приїхав, сказані були ще в квартирі. Цей телефон разом з записом зник з матеріалів справи, і тепер вона не може довести правдивість своїх слів. Вважає, що треба ретельно переглянути її справу, дати належну оцінку всім доказам по справі. Просить рішення Заводського районного суду скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засуджену та її захисника, які підтримали апеляційні скарги, прокурора, який вважав, що судове рішення необхідно залишити без змін; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги засудженої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 , задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. На переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала місцевого суду в повній мірі відповідає зазначеним вимогам.

Під час розгляду провадження за заявою ОСОБА_12 судом було встановлено що вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 ОСОБА_7 було визнано винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання покарання за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.12.2013 остаточно ОСОБА_7 було призначено покарання у виді 10 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 23.11.2017 апеляційну скаргу обвинуваченої було задоволено частково. Вирок Заводського районного суду м. Запоріжжя від 04.09.2014 змінено. Виключено з вироку суду в якості доказів обвинувачення покази свідка ОСОБА_13 під час судового розгляду і покази підозрюваної ОСОБА_7 під час досудового розслідування. В решті вирок суду залишено без змін.
На теперішній час засуджена та її захисник з урахуванням доповнень до первинної заяви ОСОБА_7 , в якості підстав перегляду вироку суду за нововиявленими обставинами, зазначали: підроблення висновку судово-медичної експертизи № 924 від 24.03.2014 р.; неправдивість показів свідка ОСОБА_9 під час останнього розгляду справи судом апеляційної інстанції; наявність криміналістичних, імунологічних та цитологічних досліджень і аудіозапису з місця вчинення злочину, які не були відомі суду, і, на думку сторони захисту, повністю спростовують причетність ОСОБА_7 до вбивства; порушення судом першої інстанції права засудженої на захист; не приведення свідків до присяги під час їх допиту у суді першої інстанції; неповне з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції. Враховуючи викладене, захисник просив суд скасувати вирок Заводського районного суду від 04.09.2014 і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 виправдати.
Судом першої інстанції під час провадження у справі за нововиявленими обставинами перевірено доводи засудженої та її захисника щодо наявності висновків експертів, які, на думку сторони захисту, підтверджують невинуватість засудженої; доводи щодо підроблення, висновку судово-медичної експертизи № 924 від 24.03.2014р.; доводи в частині неправдивості показань свідка ОСОБА_9 ; доводи сторони захисту щодо порушення права ОСОБА_7 на захист та порядку допиту свідків судом першої інстанції; допитано під час розгляду цієї справи свідка ОСОБА_10 .
Також судом першої інстанції встановлено, що Касаційним кримінальним судом у складі Верховного суду на теперішній час відкрито касаційне провадження за касаційними скаргами ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 у цій справі. Тому, саме на цій стадії засуджена та захисник мають право висловити свою незгоду з рішеннями, постановленими судами першої та апеляційної інстанцій.
Суд першої інстанції прийшов до висновку, що засуджена ОСОБА_7 та її захисник, ініціювавши провадження за нововиявленими обставинами, фактично оспорюють оцінку доказів, надану судом; заявили про недостатність доказів вини ОСОБА_7 ; порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Засуджена у цій справі зазначила про свою незгоду з обвинувальним вироком, оскільки вважає себе невинуватою у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а захисник послався на недостатність доказів вини його підзахисної у вчинені вказаного кримінального правопорушення. Вказані доводи сторони захисту спрямовані на перегляд остаточного рішення суду з метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, що призведе до порушення принципу юридичної визначеності, згідно з яким рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів, а повноваження судів з перегляду мають здійснюватись для виправлення судових помилок, а не задля нового розгляду справи.
Так, апеляційна скарга може бути задоволена апеляційним судом у разі, якщо вона містить посилання на те, в чому полягає неправильність оскаржуваного вироку та містить визначені чинним процесуальним законом підстави для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції. Лише за об`єктивного підтвердження таких підстав можливе скасування оскаржуваного вироку.
Доводи апелянтів, за винятком доводів на предмет процесуальних порушень, які, на їх думку, полягали у постановленні рішення не законним складом суду, є аналогічними тим, що були надані засудженою і захисником під час розгляду провадження в суді першої інстанції. Висновки суду щодо відсутності підстав для здійснення перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами через наведені заявниками обставини (підроблення експертизи, недостовірні покази свідків, порушення права на захист, наявність аудіозапису на мобільному телефоні тощо), колегія суддів вважає обґрунтованими і належним чином вмотивованими.
Апелянти, так само як і під час розгляду провадження в суді першої інстанції фактично не погоджуються з обвинувальним вироком, акцентується увага на неправильній оцінці доказів, і недостатності доказів вини засудженої, що не є предметом розгляду провадження в порядку глави 34 КПК України.
Вказані доводи не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, адже правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Так саме колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянтів на предмет незаконного складу суду який постановив оскаржувану ухвалу.
Встановлено що під час розгляду вказаного провадження захисником ОСОБА_8 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України було заявлено відвід суддям ОСОБА_14 і ОСОБА_1 . Підставами для з`явлення відводу було те що вказані судді раніше брали участь у розгляді іншої заяви ОСОБА_7 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами. На думку захисника розгляд тієї заяви було проведено поверхнево, що викликало сумніви у неупередженості цих суддів.
Відмовою у задоволенні заяви про відвід стали висновки суду, що доводи захисника про упередженість суддів були безпідставними адже, ці доводи фактично свідчили про незгоду сторони захисту з раніше прийнятим рішенням суду, яке судом апеляційної інстанції було залишено без змін, про що 13.03.2018 була винесена відповідна ухвала.

Відтак колегія суддів вважає що рішення суду щодо відмову у задоволенні клопотання про відвід суддям ОСОБА_14 і ОСОБА_1 було законним.

Оскільки провадження за зверненням ОСОБА_7 (від 03.12.2017, яке надійшло до суду 11.12.2017) про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя 04.09.2014 було відкрите 19.12.2017, тобто після внесення змін у частини другу статті 76 Законом № 2147-VIII від 03.10.2017 який набув чинності 15.12.2017, не було підстав для відводу вказаних суддів, відповідно ст.76 КПК України, в редакції КПК України, яка діяла на момент звернення обвинуваченої із заявою, і якою передбачалась заборона участі судді, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, якщо він приймав участі при розгляді провадження за нововиявленими. Розгляд заяви відбувся відповідно до чинного законодавства, яке не містить вищезгаданої заборони.

Отже, наведені апелянтами доводи на переконання колегії суддів не свідчать про незаконність, невмотивованість чи необґрунтованість ухвали колегії суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2018 року тому підстави для скасування відсутні. Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування ухвали суду першої інстанції також не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційні скарги засудженої ОСОБА_7 і її захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу колегії суддів Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17 травня 2018 року стосовно засудженої ОСОБА_7 залишити без змін.

Зазначена ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з часу її оголошення, а засудженою, яка утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4