Справа № 743/139/18
Провадження №1-кп/743/33/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2018 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Ріпки кримінальне провадження № 00350, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Бахмацького району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України;

ВСТАНОВИВ:

21.07.2017 року близько 22 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , з мотивів раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_4 не менше чотирьох ударів рукою в область голови, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді травматичної екстракції 41, 42, 31, 32 зубів, травматичного періодонтиту 33 та 22 зубів, крововиливу та саден слизової нижньої губи, альвеолярного паростка нижньої щелепи, синця та забиття м`яких тканин лівої підщелепної ділянки та лівої щоки, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою стійкої втрати працездатності.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винність у вчиненні злочину не визнав та показав, що потерпілого ОСОБА_4 він знає тривалий час і між ними не існувало неприязних відносин. На храмове свято 21.07.2017 року, приблизно з 17 до 21 години, обвинувачений разом з товаришами ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , прізвищ яких він не пам`ятає, відпочивали на лісовому озері, де вживали самогон, а потім на автомобілі ІЖ-2715 під керуванням ОСОБА_6 повернулися в с.Грибова Рудня до будинку АДРЕСА_3 , яким користується обвинувачений і який знаходиться поряд з будинком ОСОБА_4 , з метою заправити транспортний засіб та їхати в с.Олешня. Під час відпочинку обвинувачений тричі випив незначну кількість самогону, був тверезий та міг керувати автомобілем. Під`їхавши до свого двору ОСОБА_6 залишив товаришів в автомобілі, а сам пішов до подвір`я, взяв каністру з бензином, повернувся і почав заливати пальне в бак. В цей час у автомобілі грала музика, але ОСОБА_6 чув, як між ОСОБА_8 , котрий вийшов із транспортного засобу та сином ОСОБА_4 розпочався словесний конфлікт, котрий перейшов у штовханину, до якої приєдналося декілька чоловіків що вийшли із двору ОСОБА_4 і хтось із них ударив ОСОБА_8 в обличчя. З метою залагодити ситуацію ОСОБА_6 підійшов до чоловіків, однак його відтіснили, збили з ніг та нанесли декілька ударів, спричинивши тілесні ушкодження. При цьому були присутні дружина і донька потерпілого, однак самого ОСОБА_4 в той час на вулиці не було. Почувши крики, на місце події прибула матір ОСОБА_6 , яка стала боронити його, а потім до обвинуваченого підійшов ОСОБА_4 і став його заспокоювати, взяв руками за одяг, а обвинувачений руками відштовхнув від себе потерпілого. Ця сутичка з ОСОБА_4 сталася на вулиці і від поштовху потерпілий не падав. Потім матір обвинуваченого, разом з ОСОБА_7 , забрали ОСОБА_6 до його двору і слідом за ними зайшов ОСОБА_4 , який знову взяв руками обвинуваченого за одяг, а ОСОБА_6 повторно відштовхнув від себе потерпілого. При цьому ОСОБА_6 не бачив, чи падав потерпілий на землю, так як обвинуваченого завели в будинок. Перечекавши в приміщенні деякий час, ОСОБА_6 городами пішов до будинку матері, де переночував, а наступного ранку поїхав до м.Чернігова, оскільки ще раніше йому зателефонували і повідомили про необхідність прибуття на роботу, де він працював неофіційно. З приводу отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_6 до медичних закладів і правоохоронних органів не звертався, і лише через значний проміжок часу дізнався про те, що його розшукує слідчий за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Того вечора обвинувачений не вчиняв ДТП на власному автомобілі; не наносив ударів ОСОБА_4 ; не виходив на вулицю з сокирою та ломом; не перешкоджав руху транспортних засобів по проїзній частині, а біту яку ОСОБА_6 возив з метою самозахисту, він з автомобіля не діставав. Конфлікт за участю потерпілого, його родичів, сусідів та гостей тривав не більше 15 хвилин, і в його результаті тілесні ушкодження отримав не лише ОСОБА_6 але і його матір. Після вказаної події ОСОБА_6 приїхав в с.Грибова Рудня лише взимку. Обвинувачений не просив вибачення у потерпілого, а спроба його батька залагодити ситуацію з ОСОБА_4 не дала позитивних результатів. ОСОБА_6 вважає, що у потерпілого та свідка ОСОБА_8 не було підстав обмовляти його у вчиненні злочину, однак в подальшому він зі слів інших осіб дізнався, що ввечері 21.07.2018 року ОСОБА_4 внаслідок падіння втратив золоті зубні протези, і це стало приводом для звернення до поліції. Заявлений потерпілим цивільний позов ОСОБА_6 не визнає.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини, його винність у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.
Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що він являється уродженцем с.Грибова Рудня Ріпкинського району та має у володінні житловий будинок АДРЕСА_2 у вказаному населеному пункті, де періодично проживає, в тому числі із сином, котрий є повнолітнім, однак має інвалідність з дитинства і потребує стороннього догляду. Потерпілий є громадянином Республіки Білорусь, перебуває на пенсії, і на день отримання тілесних ушкоджень йому минув 61 рік. ОСОБА_4 тривалий час знає ОСОБА_6 і до липня 2017 року вони перебували в добросусідських відносинах. Близько 21 години 21.07.2017 року, коли потерпілий із членами своєї сім`ї, а також із знайомими, перебували у дворі, вони побачили, як до свого будинку на автомобілі «ІЖ» під`їхав ОСОБА_6 з двома товаришами. Після цього потерпілий почув і побачив, як ОСОБА_6 з невідомих причин, не контролюючи себе, виявляючи агресивну поведінку, тримаючи в руках біту, вибіг на проїзну частину вулиці, яка веде до комплексу відпочинку «Голубі озера» і став кидатись на проїжджаючі автомобілі, перешкоджаючи їх руху. З висловлювань обвинуваченого ОСОБА_4 зрозумів, що ОСОБА_6 дратували проїжджаючі автомобілі та відпочиваючі. При цьому, товариші ОСОБА_6 спокійно стояли неподалік та не чинили будь-яких активних дій. Спочатку ОСОБА_4 словесно заспокоював ОСОБА_6 та разом з присутніми відібрав у обвинуваченого біту. Після цього ОСОБА_6 на деякий час забіг до свого двору і повернувся звідти з сокирою, з якою також кидався в сторону проїжджаючих автомобілів. Коли ОСОБА_4 разом з присутніми відібрали у ОСОБА_6 вказане знаряддя, останній знову повернувся до свого двору та вийшов звідти, тримаючи в руках лом, який теж було у нього відібрано. При цьому, ні потерпілий, ні присутні особи не застосовували щодо обвинуваченого насильства чи образ, а ОСОБА_4 намагався словесно заспокоїти ОСОБА_6 , на що останній не реагував і через деякий час, стоячи навпроти потерпілого, зненацька, кулаком руки наніс потерпілому удар в область обличчя, а саме щелепи. Від отриманого удару ОСОБА_4 втратив свідомість ще перебуваючи у положенні вертикально стоячи, і про подальший перебіг подій дізнався лише зі слів очевидців цього конфлікту. Період часу від початку протиправної поведінки ОСОБА_6 і до моменту втрати свідомості ОСОБА_4 тривав близько однієї години. Очевидцями цих подій були син, донька і дружина потерпілого, його сусіди та гості. Того ж вечора на місце події прибули працівники поліції, від яких обвинувачений сховався, а також карета швидкої медичної допомоги. ОСОБА_4 відмовився від госпіталізації, однак написав заяву про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та їздив на освідування до Чернігівського обласного бюро СМЕ і на консультацію до Чернігівської обласної стоматполіклініки. Потерпілий не знає, яку саме кількість ударів наніс йому ОСОБА_6 , оскільки від першого ж удару він втратив свідомість. У ОСОБА_4 від удару були вибиті власні зуби, на яких були вдягнуті коронки, а в подальшому стан його здоров`я поступово погіршувався до ступеню оніміння кінцівок та часткової втрати ними своїх функцій. Через погіршення стану здоров`я, у вересні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до Гомельської обласної лікарні, де в екстреному порядку був прооперований з приводу гематоми головного мозку. Під час досудового розслідування слідчий вручала потерпілому запит про отримання медичної документації в Гомельській обласній лікарні, однак у цьому ОСОБА_4 відмовили, пояснивши, що видача документів можлива лише за умови дотримання процедури, встановленої міжнародно-правовими договорами. В лютому 2018 року потерпілий проходив вже планову операцію з приводу перенесеної внутрішньочерепної травми. ОСОБА_4 вважає, що 21.07.2017 року поведінка ОСОБА_6 була обумовлена нікчемним приводом, оскільки під час поїздки з друзями на озеро обвинувачений пошкодив свій автомобіль. ОСОБА_4 підтримав заявлений по справі цивільний позов з тих підстав, що винними умисними діями ОСОБА_6 йому було завдано тілесні ушкодження, внаслідок чого потерпілий переніс та переносить фізичний біль і душевні страждання, тривалий час проходив та продовжує проходити лікування від отриманих травм, не міг належним чином здійснювати догляд за сином, що в свою чергу потребувало і потребує додаткових зусиль для організації власного життя. З урахуванням невизнання обвинуваченим своєї вини, зухвалістю вчиненого злочину і не отримання вибачення від обвинуваченого, ОСОБА_4 вважає що ОСОБА_6 необхідно визначити один з найсуворіших видів покарання, з реальним його відбуванням.
Будучи допитаною в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що вона доводиться дружиною потерпілому і 21.07.2017 року знаходилась разом з чоловіком, сином та донькою в с.Грибова Рудня. Свідок тривалий час знає ОСОБА_6 як сусіда і знайома з його батьками. Між сім`ями ОСОБА_10 та ОСОБА_11 раніше не виникало непорозумінь, конфліктів, і свідок ніколи не бачила зі сторони обвинуваченого проявів такої поведінки як 21.07.2017 року. В той період часу ОСОБА_9 разом з чоловіком та сином проживали в с.Грибова Рудня і до них у гості приїхала донька, а до сина - друзі. Перебуваючи у вечірній час на подвір`ї, ОСОБА_9 почула і побачила, як близько 22 години до свого двору на автомобілі «Москвич» під`їхав ОСОБА_6 разом з двома хлопцями і всі вони вийшли з транспортного засобу, який мав механічні пошкодження, в тому числі розбиту фару, при тому, що вранці автомобіль цих пошкоджень не мав. Хлопці, які прибули разом з обвинуваченим вели себе спокійно, не конфліктували, а ОСОБА_6 , тримаючи в руках біту кидався на автомобілі, які рухались в сторону комплексу «Голубі озера» і в зворотньому напрямку. Обвинувачений також кидався на сусідський автомобіль, який стояв поряд з двором. На цей шум вийшов потерпілий ОСОБА_4 , який намагався заспокоїти ОСОБА_6 , а хтось із присутніх забрав у обвинуваченого біту та перекинув її до сусідського подвір`я. Після цього обвинувачений забіг до свого двору та повернувся звідти вже із сокирою, яку ймовірно відібрав у обвинуваченого сам потерпілий і передав сусідській дівчині на ім`я ОСОБА_12 . В свою чергу ОСОБА_6 , продовжуючи кричати та висловлювати невдоволення тим фактом, що в населеному пункті багато відпочиваючих, з`явився на вулиці вже з ломом, який також хтось відібрав у обвинуваченого, а ОСОБА_9 перекинула цей лом до сусідського городу. Після цього ОСОБА_9 бачила, як її чоловік стояв на узбіччі віч-на-віч з ОСОБА_6 і словесно його заспокоював, а відволікшись на деякий час, свідок побачила, що потерпілий вже лежав на спині, був без свідомості, а з рота у нього текла кров. В той момент товариші ОСОБА_6 стояли неподалік, вони не були агресивно налаштовані і будь-яких активних дій не чинили. Побачивши, що ОСОБА_4 втратив свідомість, до нього підбігли діти, які викликали швидку медичну допомогу та поліцію, а потім почали відливати потерпілого водою. Без свідомості ОСОБА_4 знаходився не менш ніж 30 хвилин, а опритомнів ще до прибуття карети швидкої допомоги. Очевидців цих подій було багато і це були не лише родичі потерпілого та хлопці, які прибули з ОСОБА_6 . Під час конфлікту свідок знаходилась на близькій відстані від обвинуваченого, однак запаху алкоголю від нього не чула. Тримаючи в руках сокиру, а потім лом ОСОБА_6 говорив, що всіх повбиває, однак причини збудженого стану обвинуваченого свідкові достеменно не відомі. Автомобілі, які проїжджали поряд, вимушені були змінювати напрям свого руху. Від початку проявів неадекватної поведінки ОСОБА_6 і до моменту прибуття на місце події працівників поліції пройшло не менш ніж 1,5-2 години. ОСОБА_6 після конфлікту не вибачався перед потерпілим, а приблизно через 2 тижні свідок чула, як матір обвинуваченого розпитувала сина ОСОБА_9 про те, чи не подавали вони заяви до поліції.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показала, що вона проживає по АДРЕСА_4 близько 5 років і не перебуває зі сторонами обвинувачення та захисту в родинних чи неприязних відносинах. Будинок потерпілого ОСОБА_4 знаходиться навпроти будинку свідка і 21.07.2017 року в темну пору доби, а саме в сутінки, ОСОБА_13 , перебуваючи у себе на подвір`ї, почула крики на вулиці, а вийшовши із двору побачила, що ОСОБА_6 , перебуваючи в неадекватному стані, з сокирою в руках бігав по проїзній частині і кричав, що всіх повбиває. В той момент на вулиці також знаходився потерпілий ОСОБА_4 , його дружина та діти, діти свідка, а згодом з`явилася матір обвинуваченого. В присутності свідка ОСОБА_4 відібрав сокиру у ОСОБА_6 і перекинув її до двору ОСОБА_13 , а в подальшому це знаряддя забрали працівники поліції. Свідок бачила і чула, як ОСОБА_4 словесно заспокоював ОСОБА_6 , але обвинувачений не реагував і забіг до свого двору. На деякий час ОСОБА_13 втратила з поля зору обвинуваченого і потерпілого та згодом почула, як діти ОСОБА_4 кричали, що вбито їхнього батька. Потім свідок підбігла на крики і побачила, що біля двору ОСОБА_6 лежав потерпілий без свідомості, а з його вуха і рота йшла кров. Хтось із присутніх викликав працівників поліції та швидку медичну допомогу, а ОСОБА_4 стали відливати водою. Без свідомості ОСОБА_4 перебував не менш ніж 15 хвилин, а коли опритомнів, нічого не міг пояснити, його хитало. Матір ОСОБА_6 з`явилася на місці події ще до того, як ОСОБА_4 були нанесені тілесні ушкодження. Хто саме і яким чином спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_4 , свідок не бачила. Вказана подія відбулася на храмове свято, свідок того дня вжила близько 20 г. горілки, п`яною не була, у неї знаходилися гості і вона чітко все пам`ятає. Серед гостей у свідка того дня були присутні її син ОСОБА_8 , невістка ОСОБА_12 , спокій та відпочинок яких було порушено. Того вечора ОСОБА_6 своїми діями перешкоджав руху транспортних засобів, а невістка свідка заносила до двору біту, яку відібрали у обвинуваченого і яку в подальшому вилучили працівники поліції. Після прибуття наряд поліції не міг знайти ОСОБА_6 , в той час як автомобіль останнього залишався стояти під двором. ОСОБА_13 не була очевидцем перебігу всього конфлікту і не бачила товаришів ОСОБА_6 , а також моменту, коли обвинувачений тримав в руках лом. Раніше між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 були стабільні добросусідські відносини, і свідкові невідомо, з яких причин обвинувачений проявляв агресію. Того вечора ОСОБА_6 не виявляв виражених ознак алкогольного сп`яніння, однак його поведінка давала підстави вважати, що він вживав певні психостимулюючі речовини. Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показала, що вона доводиться падчеркою потерпілому ОСОБА_4 та, з 20.07.2017 року гостювала у матері і вітчима в с.Грибова Рудня Ріпкинського району. Після 21 години 21.07.2017 року свідок була вдома у батьків, займалася побутовими справами і спочатку почула, як біля подвір`я сусіда ОСОБА_6 в його автомобілі гучно грала музика, а потім, вийшовши на вулицю побачила, як обвинувачений з бітою в руках, перебуваючи на проїзній частині дороги, кидався на автомобілі, зокрема на сірий джип та ВАЗ 2109 вишневого кольору. Розвиток цих подій розпочався в сутінки і ОСОБА_4 бачила, що під двором ОСОБА_6 знаходилися двоє його товаришів, які мовчки спостерігали за тим, що відбувається. Свідок двічі підходила до обвинуваченого, робила йому зауваження, однак ОСОБА_6 реагував на це неадекватно. ОСОБА_4 просила друзів ОСОБА_6 вплинути на нього, однак з їх сторони будь-якої реакції не послідувало. Потім із двору вийшла матір свідка, а за нею вітчим, які також робили ОСОБА_6 зауваження, на що він не реагував, а лише висловлював образи. В подальшому обвинувачений, тримаючи в руках біту, намагався провокувати потерпілого ОСОБА_4 , і це знаряддя у обвинуваченого було відібрано. Від того моменту, коли свідок вийшла із двору, і до моменту, коли у ОСОБА_6 відібрали біту, пройшло 15-20 хвилин, і за цей час із своїх дворів повиходили інші сусіди. Припинивши активні дії на нетривалий час, ОСОБА_6 в подальшому став висловлювати образи та нецензурну лайку на адресу жителів Республіки Білорусь, а потім забіг до свого двору і повернувся звідти з сокирою. Вказане знаряддя у обвинуваченого хтось відібрав та перекинув у сусідський двір. Після цього ОСОБА_6 притих, а потерпілий ОСОБА_4 підійшов до нього і стоячи навпроти на близькій відстані став заспокоювати обвинуваченого, а свідок в цей час стояла позаду вітчима на відстані близько 1,5 м. На той час одного з товаришів ОСОБА_6 свідок вже не бачила, а інший сидів на лавці під двором. Неподалік від свідка стояла її матір, і в якийсь момент ОСОБА_4 побачила, як ОСОБА_6 наніс потерпілому удар кулаком в обличчя, від якого останній впав спиною назад не землю. Наблизившись до вітчима свідок побачила, що останній знаходиться у непритомному стані, і в нього з рота і вуха тече кров. В цей час ОСОБА_6 стояв поряд і засміявся, а після того, як ОСОБА_4 закричала, матір обвинуваченого разом з його товаришем затягнули ОСОБА_6 в будинок. Потім хтось вибіг з відром води, став відливати потерпілого, викликав швидку медичну допомогу і поліцію. Ще до приїзду працівників вказаних служб з будинку ОСОБА_6 було чути, як кричить його матір. Вітчим свідка опритомнів до приїзду поліції, в нього були вибиті зуби, розбиті губи. Весь конфлікт на вулиці за участю ОСОБА_6 тривав близько 1,5 години. Наступного дня свідок возила батька до лікарні, однак у той час в сім`ї не було необхідної суми коштів, щоб лікуватися в Україні і потерпілий проходив лікування в м.Гомелі. ОСОБА_4 до того дня тривалий час знала ОСОБА_6 , з яким існували добросусідські відносини, і в такому стані бачила обвинуваченого вперше.
Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 показав, що він проживає в с.Грибова Рудня, знає обвинуваченого та потерпілого, однак не пам`ятає дати, коли відбувся конфлікт за участі ОСОБА_6 і ОСОБА_4 . Того дня в с.Грибова Рудня було храмове свято і ОСОБА_14 , разом з ОСОБА_6 та ще одним товаришем обвинуваченого на ім`я ОСОБА_7 , на автомобілі ОСОБА_6 , поїхали відпочивати на озеро, де в період часу приблизно з 15 до 19 години, вжили 1,5-2 л. самогону кожний у рівній кількості. В подальшому, коли вони поверталися до с.Грибова Рудня ОСОБА_6 , знаходячись за кермом, не впорався з керуванням, зачепив дерево, внаслідок чого в автомобілі були пошкоджені праве переднє крило і фара. Коли вони прибули до домоволодіння ОСОБА_6 останній, під впливом вжитого спиртного та будучи розлюченим внаслідок пошкодження автомобіля, взяв десь сокиру і став кидатись із нею на проїжджаючі транспортні засоби. ОСОБА_14 побоявся підходити до обвинуваченого і стоячи біля двору розраховував, що водії автомобілів які проїжджають, заспокоять ОСОБА_6 . Сокиру у обвинуваченого відібрав хтось із сусідів, які повиходили на вулицю. Інших знарядь, крім сокири, ОСОБА_14 в руках у обвинуваченого не бачив. ОСОБА_4 в присутності свідка заспокоював ОСОБА_6 і забирав його з проїзної частини. Також в присутності ОСОБА_14 обвинувачений наніс кулаком правої руки два удари ОСОБА_4 в обличчя, внаслідок чого потерпілий упав та знаходився без свідомості, а хтось із присутніх викликав швидку медичну допомогу. На місце події пізніше прийшла матір потерпілого, саме в той час, коли всі висловили припущення, що ОСОБА_4 помирає. Після того як ОСОБА_4 упав, обвинуваченого затягли до двору, а в подальшому, після прибуття працівників поліції, останні не змогли зайти в будинок ОСОБА_6 , так як приміщення було замкнене. ОСОБА_7 , який відпочивав того дня разом із ОСОБА_6 і ОСОБА_14 , будучи неповнолітнім, злякався та втік з місця події ще до прибуття працівників поліції. Через деякий час після інциденту ОСОБА_14 телефонував ОСОБА_6 і намагався з`ясувати причини поведінки останнього, але обвинувачений по суті нічого не пояснив, а лише застеріг свідка від дачі показань працівникам правоохоронних органів. З того часу ОСОБА_14 припинив спілкування з ОСОБА_6 . Свідку відомо, що раніше між сторонами не існувало неприязних відносин, а в день заподіяння ОСОБА_4 тілесних ушкоджень потерпілий не провокував ОСОБА_6 . Сам обвинувачений того дня під час розпиття спиртного вів себе звичайно, агресії не проявляв.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_15 показала, що вона проживає в АДРЕСА_5 , на відстані близько 100 м. від домоволодіння, в якому станом на 21.07.2017 року проживав ОСОБА_6 , котрий доводиться їй сином. Ввечері того дня, близько 22 години, ОСОБА_15 не могла додзвонитися синові, вийшла закривати калитку, почула гучну музику і крики в тому напрямку, де знаходиться будинок обвинуваченого. Підійшовши до місця події ОСОБА_15 побачила групу людей у кількості до 10 осіб, почула сварку і голос сина. Згодом свідок розгледіла членів сім`ї ОСОБА_10 , ОСОБА_16 і ОСОБА_17 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння та намагалися спровокувати обвинуваченого. ОСОБА_15 не бачила бійки, однак забрала сина до себе додому, з метою уникнення конфлікту. На той час ОСОБА_15 бачила потерпілого та його дружину і вони були п`яні, а донька ОСОБА_4 била і дряпала обличчя обвинуваченого, а також нанесла тілесні ушкодження свідкові. Крім того, свідка била ОСОБА_18 , також на місці були особи на ім`я ОСОБА_19 і ОСОБА_20 . Наступного дня ОСОБА_15 їздила до поліції в смт.Ріпки однак у неї не прийняли заяву про побої. Раніше між сім`єю обвинуваченого та потерпілого не існувало неприязних відносин, і свідкові невідомо, що спонукало цих людей до протиправних дій.
Матеріалами справи підтверджується, що 21.07.2017 року Ріпкинським ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області від ОСОБА_4 було прийнято заяву про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності по факту нанесення заявникові тілесних ушкоджень.
З висновку судово-медичної експертизи № 640 від 25.07.2017 року, вбачається, що ОСОБА_4 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді травматичної екстракції 41, 42, 31, 32 зубів; травматичного періодонтиту 33 та 22 зубів; крововиливу та саден слизової нижньої губи, альвеолярного паростка нижньої щелепи; синця та забиття м`яких тканин лівої підщелепної ділянки та лівої щоки, котрі в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу, відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою стійкої втрати працездатності менш ніж на одну третину (10%), а також садна лівої вушної раковини які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.
Виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів, індивідуальні ознаки яких не визначились, в тому числі і в результаті нанесення ударів руками (кулаками рук) по механізму удару та тертя і по давності утворення можуть відповідати 21.07.2017 року.
Виходячи з кількості ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 , їх характеру та розташування, можливо припустити, що він міг піддаватися впливу не менше 4 травмуючих дій.
Комплекс тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_4 , міг утворитися одномоментно або в короткий проміжок часу, а їх утворення при падінні з висоти власного зросту на площину, в тому числі при попередньому наданні тілу прискорення, виключається.
З дослідницької частини вказаного висновку вбачається, що судово-медичний експерт безпосередньо оглядала ОСОБА_4 та серед інших тілесних ушкоджень виявила, що лунки відсутніх зубів потерпілого були покриті фібрином, а 33 і 22 зуби мали патологічну рухливість. Під час проведення експертизи також досліджувався консультативний висновок хірурга-стоматолога Чернігівської обласної стоматологічної поліклініки, яким було встановлено, що 41, 42, 31, 32 зуби потерпілого були вибиті, а їх лунки покриті фібриновим налітом.
Висновком додаткової судово-медичної експертизи № 47 від 31.01.2018 року призначеної з ініціативи сторони захисту, підтверджено наявність у ОСОБА_4 травматичної екстракції 41, 42, 31, 32 зубів, травматичного періодонтиту 33 та 22 зубів, крововиливу та саден слизової нижньої губи, альвеолярного паростка нижньої щелепи, синця та забиття м`яких тканин лівої підщелепної ділянки та лівої щоки, саден лівої вушної раковини.
За змістом цього висновку не виявлено даних, які б вказували на те, що втрачені потерпілим зуби були штучними імплантати або протезами.
Крім того, експертом досліджувався виписний епікриз № 02/17/07697 по факту перебування ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Гомельської обласної клінічної лікарні з приводу травматичного субдурального крововиливу та здавлення головного мозку хронічною субдуральною гематомою травматичного ґенезу, однак клопотання експерта від 19.01.2018 року про надання медичних карт стаціонарного і амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_4 , а також рентгенограм, виконано не було.
В судовому засіданні експерт ОСОБА_21 підтвердила висновки викладені нею у експертизах № 640 від 25.07.2017 року та № 47 від 31.01.2018 року, роз`яснивши, що під час проведення первинної експертизи вона безпосередньо оглядала ОСОБА_4 та, з урахуванням консультативного висновку лікаря стоматолога, встановила, що у потерпілого було вибито чотири зуба, що серед іншого характеризувалось наявністю в лунках фібрину, тобто згорнутої крові, характерної для ран на стадії загоєння. Під час проведення додаткової судово-медичної експертизи огляд потерпілого не вимагався, а припущення про те, що у ОСОБА_4 були вибиті імплантати, не підтвердилось. Крім того, експерт зазначила, що нею не виключалося утворення у потерпілого субдуральної гематоми, з приводу якої він був прооперований в Гомельській обласній клінічній лікарні, однак більш точно з даного питання висловитися неможливо у зв`язку з ненаданням органом досудового розслідування виписних епікризів, протоколу операції та рентгенограм.
Оцінюючи досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи, що суд розглядає справи в межах пред`явленого обвинувачення і на підставі наданих доказів, дії ОСОБА_6 , які виразились в умисному заподіянні ОСОБА_4 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознаками стійкої втрати працездатності, належить кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України.
Суд критично ставиться до тверджень обвинуваченого про непричетність його до вчинення злочину і вважає такі покази спрямованими на уникнення передбаченої законом відповідальності.
З аналогічних міркувань суд відхиляє покази свідка ОСОБА_15 в тій їх частині, що обвинувачений не завдавав потерпілому тілесних ушкоджень, так як свідок і обвинувачений є близькими родичами, отже свідок безпосередньо заінтересована в результатах розгляду справи.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, обставини обтяжуючі покарання ОСОБА_6 .
Обставин пом`якшуючих покарання ОСОБА_6 по справі не встановлено. Обставинами обтяжуючими покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Соціально-побутової характеристики обвинуваченого за зареєстрованим місцем проживання органом досудового розслідування не отримано.
За місцем періодичного проживання в с.Грибова Рудня Ріпкинського району ОСОБА_6 характеризується негативно, оскільки на нього неодноразово надходили скарги на неадекватну та агресивну поведінку по відношенню до оточуючих, умисний злочин обвинувачений вчинив щодо особи похилого віку.
В силу ст.89 КК України ОСОБА_6 є не судимим, один раз притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом незареєстрованим у встановленому порядку.
Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив, що на момент розгляду справи він позбавлений судом права керування транспортними засобами за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.
З досудової доповіді вбачається, що органом пробації визначено високу ймовірність вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення та високий рівень його небезпеки як для суспільства в цілому, так і для окремих осіб, а застосування щодо обвинуваченого соціально-виховних заходів можливо здійснювати лише в умовах ізоляції від суспільства.
Приймаючи до уваги обтяжуючі покарання обставини, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, позицію потерпілого, а також відомості про особу обвинуваченого, суд вважає, що відносно ОСОБА_6 необхідно визначити покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст.122 КК України.
Вирішуючи клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України, однак приймає до уваги, що прокурором належним чином не доведено обставин, передбачених п.3 ч.2 ст.183 КПК України і неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність застосування відносно ОСОБА_6 , до набрання вироком чинності, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло в період часу з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин наступної доби та покладенням певних обов`язків.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 необхідно відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Цивільний позов, заявлений потерпілим, підлягає частковому задоволенню.
В судовому засіданні підтверджено причинно-наслідковий зв`язок між протиправними кримінально-караними діями обвинуваченого та тілесними ушкодженнями, отриманими потерпілим, внаслідок чого ОСОБА_4 переніс фізичний біль та душевні страждання, був порушений звичайний уклад його життя, що в свою чергу потребувало від ОСОБА_4 котрий є особою похилого віку та здійснює догляд за сином з інвалідністю, додаткових зусиль для організації власного життя.
Обвинувачений не відшкодував потерпілому завдану шкоду і не вибачився перед ним.
В той же час, доданими до позовної заяви матеріалами не підтверджено матеріальних витрат, понесених потерпілим на відновлення стану здоров`я.
Таким чином, з урахуванням засад розумності, справедливості та співмірності, з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 підлягає стягненню 32800 грн., в якості відшкодування моральної шкоди, що станом на день вчинення злочину, відповідало двадцяти п`яти прожитковим мінімумам для осіб, які втратили працездатність.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та призначити йому покарання у виді двох років восьми місяців позбавлення волі.
До набрання вироком чинності, застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 21 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин кожного дня, поклавши обов`язок прибувати за першою вимогою до органів Національної поліції, прокуратури, суду; не відвідувати заклади, де дозволено продаж на розлив та розпиття алкогольних напоїв; не відлучатися з м.Чернігова без письмового дозволу прокурора чи суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_4 , громадянина Республіки Білорусь, зареєстрованого в АДРЕСА_6 , (ідентифікаційний № НОМЕР_2 Н003РВ2) 32800 грн., в якості відшкодування моральної шкоди.
Копію вироку після його проголошення, негайно вручити прокурору та обвинуваченому.
На вирок може бути подано апеляцію до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1