Номер провадження 1-кп/754/894/18
Справа№754/9939/18
Вирок
Іменем України

18 грудня 2018 року Деснянський районний суд м. Києва в складі :

судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участі:

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілої - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно обвинуваченого

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого», не одруженого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого:

07.06.2010 року Ленінським районним судом м. Луганська за ст..185ч.1.185ч.2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст..75 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

04.05.2012 року Артемівським міським судом Донецької області за ст..185ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі.

17.06.2015 року Печерським районним судом м. Києва за ст.185ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі.

21.02.2017 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 185ч.2 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, 20.10.2017 року звільнився з місць позбавлення волі згідно ст..3 Закону України «Про амністію 2016 року».

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.185 ч.2,185ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 25.06.2018 року приблизно о 13.40год. обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на території ТЦ`Базар» по вул. Попудренка,65 в м. Києві переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 та з правої кишені кофти повторно таємно викрав чуже майно, що належало ОСОБА_8 , а саме мобільний телефон «Xiaomi Redmi 3S», вартістю 3295грн., у якому містилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон» та чохол, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, 23.08.2018 року приблизно о 19.10год. обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи на зупинці громадського транспорту біля станції метро «Лісова» по проспекту Броварському,6 в м. Києві переслідуючи корисливу мету, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до потерпілої ОСОБА_6 та з кишені пальто повторно таємно викрав чуже майно, що належало ОСОБА_6 , а саме мобільний телефон «Iphone7», вартістю 27000грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винним, щиро розкаявся, фактичні обставини справи, кількість та вартість викраденого не оспорював та підтвердив вищеописані встановлені судом обставини справи.

Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Суд виключає з обвинувачення ОСОБА_7 одну ст.185ч.2 КК України як зайву.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що:

обвинувачений ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ст.185ч.2 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, обставини справи, кількість епізодів злочинної діяльності, дані про його особу, який раніше неодноразово притягував до кримінальної відповідальності, його стан здоров`я, який працює неофіційно, не вжиття заходів для відшкодування шкоди.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_7 судом визнано щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_7 судом не встановлено.

Враховуючи обставини справи, особу обвинуваченого, який будучи раніше неодноразово судимий, після звільнення з місць позбавлення волі, через незначний проміжок часу, вчинив аналогічний корисливий злочин, суд призначає останньому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та перевиховання, а також для попередження вчинення нових злочинів у вигляді позбавлення волі, яке він з врахуванням особи і тяжкості скоєного злочину має відбувати в ізоляції від суспільства. При цьому правових підстав для застосування ст.75 КК України суд не вбачає, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.185ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту затримання та поміщення до Київського СІЗО.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_7 залишити особисте зобов`язання.

Речові докази передати законним володільцям.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: