Справа №366/3163/18
Провадження №1-кc/366/824/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 грудня 2018 року смт. Іванків
Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 , (секретар судового засідання ОСОБА_2 ),
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання слідчого СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене із заступником начальника Іванківо-Чорнобильського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному проваджені № 0000362, внесеному в ЄРДР 15.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Залізничне Болградського району Одеської області, болгарина, громадянина України, освіта загальна середня, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий групи слідчих у кримінальному провадженні слідчий СВ Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000362, внесеному в ЄРДР 15.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, звернувся в суд з клопотанням про продовження строку обрано запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
Мотивуючи клопотання, слідчий посилається на те, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та невстановлена слідством особа, маючи корисливий умисел та мету незаконного збагачення, домовилися про спільне вчинення розбійного нападу на громадян ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителів будинку АДРЕСА_3 .
В подальшому, 15.09.2018, для реалізації свого злочинного наміру, приблизно в 1 год., ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , та невстановленою слідством особою, на автомобілі марки «Опель Вектра» на іноземній реєстрації, прибули в с. Ковалівка Іванківського району Київської області, здійснили розбійний напад на ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , за місцем їх проживання, незаконно заволодівши, при цьому, виявленими у будинку грошовими коштами в сумі 1500 доларів США, 75 000 гривень, а також золотим ланцюжком з кулоном.
Після здійснення нападу та заволодіння майном потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та невстановлена слідством особа, на автомобілі марки «Опель Вектра» на іноземній реєстрації, залишили місце вчинення злочину, а незаконно здобутим майном розпорядились на власний розсуд.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України: у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в житло (розбій).
06.10.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, а підозра у вчиненні злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапортом оперативного чергового Іванківського ВП від 15.09.2018; протоколом огляду місця скоєння правопорушення за адресою: АДРЕСА_3 від 15.09.2018; показами потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_10 ; показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фото від 05.10.2018; протоколом обшуку в будинку АДРЕСА_4 від 05.10.2018; протоколами пред`явлення осіб для впізнання по голосу від 06.10.2018; показами підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , від 06.10.2018; протоколом проведення слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 від 06.10.2018 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
08.11.2018 слідчим суддею Іванківського районного суду Київської області відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжним захід у виді тримання під вартою строком до 06.12.2018.
03.12.2018 керівником Броварської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_17 винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до 06.01.2019.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 06.12.2018 , однак на даний час не відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а завершити досудове розслідування у цей строк не є можливим, оскільки ще необхідно: долучити висновки експертів по призначених судових молекулярно-генетичних експертизах та прийняти рішення про визнання речовими доказами об`єктів дослідження цих експертиз, долучення до матеріалів справи історії хвороби потерпілого ОСОБА_10 , встановлення ступеню тяжкості отриманих ним тілесних ушкоджень, долучення до матеріалів справи висновків судово - трасологічних експертиз, пред`явлення для впізнання речей вилучених під час обшуків в м. Вознесенськ та Одеса; встановити особу, яка разом з підозрюваними ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 вчинила розбійний напад, проведення обшуку за місцем проживання цієї особи, відібрання експериментальних зразків для проведення судово-молекулярних експертиз, відкриття підозрюваним матеріалів кримінального провадження, що ускладнення перебуванням підозрюваних у слідчому ізоляторі. Судові експертизи перебувають на виконанні у Київському НДЕКЦ МВС України, строк їх виконання понад 60 діб.
На даний час продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України:
відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, суду, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, неодружений, не має постійного місця проживання, тобто не має стійких соціальних зв`язків, крім того є громадянином іншої держави, а тому під тяжбою отримання покарання, останній може ухилятися від органу досудового розслідування та суду, чим унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України;
- відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 може негативно впливати на свідків та потерпілих, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, поєднаного із застосування насильства та погрозою застосування насильства, небезпечного в момент заподіяння, а саме предмету, зовні схожого на ніж, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, а тому під тяжбою отримання покарання підозрюваний може здійснювати тиск на свідків та потерпілих, що може негативно вплинути на повне та неупереджене досудове розслідування;

- відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, про що свідчить характер вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також той факт, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень корисливо-майнового характеру на території Вознесенського району Миколаївської області, а також повідомив про вчинення в серпні 2018 року двох кримінальних правопорушень на території Іванківського району.

Таким чином, для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сукупність вказаних обставин є достатньою для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України не може запобігти наявним ризикам і досягти мети, передбаченої ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою з тих же підстав. Просив його задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою причетність до скоєння кримінального правопорушення заперечував та просив суд не продовжувати відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою. При цьому стверджував, що до нього застосовувались незаконні методи з боку працівників поліції, його били, три дні тримали без будь-якої санкції та протоколу в поліції.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 у судовому засіданні просила застосувати суд більш м`який запобіжний захід цілодобовий домашній арешт, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, має сім`ю, співмешканка вагітна. Доказів вчинення злочину саме підозрюваним ОСОБА_4 слідство не має, у день вчинення розбійного нападу він перебував у м. Одеса на дні народження у брата, про що долучила фотознімки, на яких наявні дати та час «14.09.2018 18:47», «14.09.2018 23:24», «14.09.2018 21:04».
Вислухавши сторони кримінального провадження, ознайомившись із доданими до клопотання документами, суд вважає, що наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий та прокурор обґрунтовують клопотання, свідчать про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, надані в судовому засіданні фотознімки не можуть бути підставою для зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу, оскільки вони повинні бути перевірені в ході досудового розслідування, а захистом не надано суду доказів їх справжності.
Доводи захисника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в частині того, що він має на утриманні вагітну цивільну дружину, не спростовують висновок суду про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України та не можуть бути самостійною підставою для відмови у задоволенні клопотання про продовження йому запобіжного заходу.
Згідно із ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, в тому числі, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених в статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі і ті, які зазначені в ч.1 ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ч.3 ст. 197 КПК України визначено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому ст. 199 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.5 ст. 199 КПК прокурор, слідчий зобов`язані довести, що заявлені ризики, виправдовують тримання особи під вартою, а також існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею враховано, що за умови причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, продовжують існувати ризики, передбачені п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України. Окрім того, судом враховано, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, 12.05.2005 Болградським районним судом Одеської області за ст.186 ч.3, ст.115 ч.1, 70 КК України до 7 років позбавлення волі, 19.04.2013 Болградським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки.

Прокурором доведено, що закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою до 06.12.2018 року неможливо у зв`язку з необхідністю отримання висновків призначених судових експертиз, отримання інформації про вхідні та вихідні дзвінки для підтвердження чи спростування тверджень про місце перебування підозрюваного у період вчинення відносно потерпілих кримінального правопорушень, вчинення інших слідчих дій.

Громадянину ОСОБА_4 органом досудового розслідування повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення.
Відповідно до приписів ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії" зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі "Летельє проти Франції" від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питанні, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування до нього обмежувального заходу, то, з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані, слідчий суддя має підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення: дослідивши доводи клопотання, матеріали додані до нього, чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого слідчим суддею не встановлено. Інформація щодо застосування насильства стосовно підозрюваного окремою ухвалою буде доведена до відома прокурора для проведення відповідної перевірки.
Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи реальний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості підозрюваного переховатися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .
У відповідності до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Частиною 4 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Суд не визначає розмір застави, так як злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 пов`язаний із застосуванням насильства.

Відтак, суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного, а тому слід продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, а саме до 04.01.2018 року.

Керуючись вимогами ст. 176-178, 182, 183, 197, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 30 днів у межах строку досудового слідства до 04.01.2019 року, без можливості внесення застави, з триманням його у «Державній установі Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 з моменту вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1