МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" березня 2019 р. Справа № 370/41/19

Макарівський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

при розгляді у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів Київської області кримінального провадження №0000643 від 07.11.2018 року, за яким обвинувачується

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Жабокричка Чечельницького району Вінницької області, який працює водієм автотранспортних засобів у ТОВ «Аметрін ФК», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:
Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.11.2018, близько 10 години 00 хвилини, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , приїхав до аптеки № НОМЕР_2 , яка знаходиться за адресою: Київська область, селище міського типу Макарів, вулиця Дмитра Ростовського (Фрунзе),58, та зупинився на тротуарі, поблизу входу до аптеки.

Цього ж дня, близько 10 години 10 хвилин, водій ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом автомобіля «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення пункту 1.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», та пункту 10.9. Правил дорожнього руху, згідно з яким «під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб», від`їжджаючи від аптеки, розпочинаючи рух заднім ходом в напрямку вулиці Піонерська, не переконався що це безпечно, не звернувся за допомогою до інших осіб, внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка знаходилась на тротуарі, позаду автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, від яких цього ж дня померла у Макарівській центральній районній лікарні.

Згідно висновку експерта №25/83 від 15.12.2018 встановлено, що смерть ОСОБА_6 настала внаслідок закритої травми грудної клітки і живота (множинні переломи ключиці, ребер з обох сторін, лонної кістки, забій легень, розриви печінки, масивні крововиливи в м`які тканини в ділянці пошкоджень), що супроводжувалось масивною внутрішньою крововтратою і травматичним шоком. Пошкодження завдані тупими предметами і могли виникнути при дорожньо-транспортній пригоді. Враховуючи характер і розташування пошкоджень, місцем первинного контакту тіла з автомобілем могла бути зовнішня поверхня лівої гомілки, лівого стегна і лівого плеча, а також внутрішня поверхня правої гомілки, коли ОСОБА_6 знаходилась у вертикальному положенні і була звернута лівою боковою поверхнею свого тіла до транспортного засобу, що рухався.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 1.5 та 10.9. Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_6 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

01.03.2019 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області юрист 1 класу ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 , було укладено угоду про визнання винуватості, за змістом якої сторони визнають, що обставини вчинення кримінального правопорушення досудовим розслідуванням встановлено правильно. ОСОБА_4 , у повному обсязі визнає свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, яке інкримінується йому органом досудового розслідування за викладених вище обставин. Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 , за ч. 2 ст. 286 КК Українию. та узгоджують вид і розмір його покарання - у виді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами, зі звільненням останнього на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитом строком, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину. Претензій майнового характеру потерпіла ОСОБА_7 до обвинуваченого ОСОБА_4 , не має, за місцем проживання ОСОБА_4 , характеризується позитивно, раніше не судимий, відсутні обтяжуючі його покарання обставини. Обвинувачений дає згоду на застосування до нього узгоджуваного за цією угодою покарання.

До прокуратури Київської області надійшла письмова згода потерпілої у кримінальному провадженні №0000643 ОСОБА_7 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
В судовому засіданні ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 , після роз`яснення їм прав, передбачених КПК України, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості характеру обвинувачення, виду покарання, узгодженого сторонами, просили суд затвердити зазначену угоду.

Проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечила потерпіла ОСОБА_8 та прокурор.

Розглянувши угоду про визнання винуватості, заслухавши думки учасників процесу щодо можливості її затвердження суд керується наступним.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, суд погоджується із кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілої, що відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України судом не встановлено.

Покарання обвинуваченому за укладеною угодою про визнання винуватості відповідає межам санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України з урахуванням того, що він визнав свою вину та щиро кається, обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, матеріальну шкоду потерпілій відшкодував а також враховуючи відсутність обтяжуючих його покарання обставин.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відповідно до ст. 124, 126 КПК України слід стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.

Арешт на майно не накладався.

Керуючись ст. ст. 369-370, 374, 468-475 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
Угоду від 01.03.2019 року про визнання винуватості між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Київської області юрист 1 класу ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 затвердити.

Визнати винним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки, звільнивши його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 рік, поклавши на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави (розрахунковий рахунок Київського НДЕКЦ МВС України 0011, МФО 820019, УДКСУ у Шевченківському районі міста Києва, код ЄРДПОУ 37995466) призначення платежу: «за проведення інженерно транспортних експертиз» 4004 грн. 00 коп., - вартість проведених досліджень .
Речовий доказ у справі автомобіль «Volkswagen Transporter» реєстраційний номер НОМЕР_3 який переданий на зберігання ОСОБА_4 - слід повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не був оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1