Справа № 591/5797/18
Провадження № 1-кп/591/267/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2019 року м.Суми

Зарічний районний суд м.Суми у складі головуючого судді : ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт відносно :

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Суми, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

За ч.1 ст. 185 , ч.1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

06.09.2018 року близько 22 год. ОСОБА_5 перебував за місцем свого мешкання у кв. АДРЕСА_2 , де разом зі знайомими вживали спиртні напої. На кухонному столі він помітив чоловічу сумку, яка належала ОСОБА_4 . В цей момент в нього виник умисел на викрадення чужого майна. Впевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, взяв із сумки мобільний телефон Інтертелеком ZTE model S183 MEDISPEC з сім-карткою оператора Інтертелеком S/ НОМЕР_1 , вартістю 330 грн. та мобільний телефон «Нокіа 220», вартістю 283,33 грн. Крім того, ОСОБА_5 в сумці побачив банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , емітовану на ім`я ОСОБА_4 .. В цей момент в нього виник умисел , з метою подальшого зняття грошових коштів з картки, викрасти її . При цьому ОСОБА_5 розумів, що банківська картка є офіційним документом, взяв її та поклав до кишені своєї куртки. Після цього ОСОБА_5 залишив квартиру, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Органами досудового слідства дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив всі фактичні обставини скоєння ним злочинів, що викладені у обвинувальному акті. В скоєному щиро розкаюється, він жалкує що так трапилось, просив вибачення у потерпілого. Зазначив, що викрадене майно частково повернуто потерпілому, просив суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини зазначені обвинуваченим. Вважає, що обвинуваченому не слід призначати суворе покарання, так як він прийняв від нього вибачення, викрадене майно йому частково повернуто, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого він не має.
Оскільки покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, то суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо усіх фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого доказана в повному обсязі, оскільки останній своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні майна ОСОБА_4 -телефонів, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та діями, які виразились таємному викраденні майна банківської картки, що належить ОСОБА_4 , тобто викрадення офіційного документу, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, а саме те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення невеликої тяжкості,особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання. Суд приймає до уваги сімейний стан, його матеріальний стан, стан його здоров`я та інші обставини. Суд відносить до пом`якшуючих обставин : повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, часткове відшкодування заподіяної злочином шкоди, а також те, що потерпілий висловив думку щодо призначення обвинуваченого якомога м`якого покарання. Суд бере до уваги і те, що згідно досудової доповіді ОСОБА_5 має середній рівень ймовірність вчинення повторного вчинення правопорушення, натомість на даний час орган пробації вважає, що виправлення цієї особи можливе без позбавлення або обмеження волі. Обставини, що обтяжують покарання є вчинення злочинів в стані алкогольного сп`яніння.

Суд приймає до уваги відсутність тяжких наслідків від скоєного і обирає йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 357 КК України та при призначенні покарання застосувати ч.1 ст. 70 КК України . На думку суду, таке покарання буде справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових правопорушень.

Запобіжний захід не обирався .

Цивільний позов відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та призначити йому покарання:

За ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн.,

За ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн.

Згідно ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати в сумі 429грн., які були витрачені на проведення експертизи.

Речові докази: мобільний телефон Інтертелеком ZTE model S183 MEDISPEC з сім-карткою оператора Інтертелеком S/ НОМЕР_1 та банківську картку ПАТ КБ «ПриватБанку» № НОМЕР_2 , які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 залишити останньому на праві власності .

На вирок суду може бути подана апеляція протягом 30 діб з моменту його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми, а особами, які утримуються під вартою з моменту вручення його копії.

Суддя ОСОБА_6 -Когер