Справа № 754/4402/19
У Х В А Л А
Іменем України

08 квітня 2019 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: - судді ОСОБА_1

за участю секретаря: - ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду м. Києва обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002232 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

сторони захисту - захисника ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України надійшов до Деснянського районного суду м. Києва з Київської місцевої прокуратури № 10.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_3 не заперечували проти призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Згідно ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:
1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;
2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;
3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;
4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;
5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;
6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.
Вислухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, вивчивши обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування, суд вважає необхідним повернути обвинувальний акт прокурору з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 КПК України обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому в КПК України.

Згідно вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Згідно ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Однак ці вимоги закону не виконані.

В обвинувальному акті в порушення п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України при викладені обставини кримінального правопорушення фактично є тотожними викладеному формулюванню обвинувачення. Крім того при кваліфікації дій ОСОБА_3 йому інкриміновано придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, психотропної речовини у великих розмірах та особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту, однак при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення не вказана маса психотропних речовин та наркотичного засобу, вилучених 15 лютого 2019р. під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 . При цьому при формулюванні обвинувачення відсутнє посилання та те, що психотропні речовини та наркотичний засіб були вилучені саму в обвинуваченого ОСОБА_3 .

Крім цього, у викладених фактичних обставинах кримінального правопорушення та формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України є посилання на докази у кримінальному провадженні, а саме: на висновки експертиз (а.с. 6, 7), що є неприпустимим зі змісту положень ч. 2 ст. 291 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні звернувся з клопотанням про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, без визначеного роду занять, не має міцних соціальних зв`язків, відносно ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 лютого 2019р. було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, звернувся з клопотанням змінити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на домашній арешт, посилаючись на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні, домашній арешт в нічний період доби є достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на домашній арешт в нічний період доби не підлягає задоволенню, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 183, 197, 199, 314, 315, 331, 369КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Повернути обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002232 відносно ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 307 КК України прокурору Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_4 .
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 10 про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Відмовити захиснику ОСОБА_5 в задоволенні клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою, продовжити на шістдесят днів - до 24 год. 06 червня 2019р.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: