Справа № 459/745/19
Провадження № 1-кс/459/451/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2019 року слідчий суддя Червоноградського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на бездіяльність СВ Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

14.03.2019 року представник банку звернувся в суд із даною скаргою, мотивуючи її тим, що 12.03.2019 року на адресу Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області направлено заяву про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України ОСОБА_4 щодо умисного невиконання рішення суду від 02.10.2018 року у справі №459/2661/18. Станом на 14.03.2019 року не отримано підтвердження щодо внесення вказаних відомостей до ЄДРДР. Тому просить скаргу задовольнити та зобов`язати СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області внести у ЄРДР вказані відомості, та розгляд скарги проводити у його відсутності.

Представники заявника та СВ Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи до суду не з`явилися, що згідно з ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно із ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Згідно із п.5 ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості щодо попередньої правової кваліфікації кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Порядок ведення ЄРДР врегульований, зокрема, Положенням про його ведення, затвердженим наказом Генерального Прокурора України № 69 від 17 серпня 2012 року «Про єдиний реєстр досудових розслідувань», згідно пп.4 п.2.1 якого, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Ця вимога передбачена і п.4 ч.5 ст.214 КПК України щодо внесення необхідних даних до ЄРДР.

Підставою для кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Відтак, такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

З наведеного вище вбачається, що при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей в ЄРДР, таке не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя, згідно вимог ст.94 КПК України, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись нормами матеріального та процесуального законодавства, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як вбачається з копії заяви від 12.03.2019 року представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області про вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України щодо умисного невиконання рішення суду від 02.10.2018 року у справі №459/2661/18, яке набрало законної сили.

Представник банку у свої заяві про вчинення злочину лише констатував факт невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, проте ця заява не містить жодних обставин діянь, які скаржник вважає злочинними, в тому числі обставини, які можуть свідчити про вчинення злочину, що дає підстави для висновку, що вказана заява не є заявою про вчинене кримінальне правопорушення в розумінні ст.214 КПК України.

З доданих до скарги копій постанов ВП №58053218 встановлено, що виконавче провадження щодо виконання вище зазначеного рішення суду відкрито 11.01.2019 року та того ж дня державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника.

Дії, які виконавець повинен здійснювати в межах виконавчого провадження, визначені у ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та відомостей, що такі дії були вчинені, немає.

Крім того, слід врахувати, що саме невиконання боржником зобов`язань за рішенням суду не може свідчити про його умисне невиконання рішення. Для цього необхідно встановити, чи обізнаний боржник про наявність виконавчого провадження та чи вчиняв він будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність), спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Сам факт наявності невиконаного рішення суду, яке набрало законної сили, є не достатнім. Тому твердження про факт вчинення вище згаданого злочину є передчасним.

Згідно зі ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1--1) скасування повідомлення про підозру; 2)зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Враховуючи викладене, а також за відсутності наведених у заяві скаржника обставин діянь, що могли б свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, дана скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 20.03.2019 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1