Ухвала

Іменем України
28 березня 2019 року

м. Київ
Справа № 295/1984/17

Провадження № 51 8623 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7
в режимі відеоконференції,

розглянув в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007363 від 30 листопада 2016 року щодо
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Бєлгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23 лютого 2010 року за ст. 153 ч. 3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк на 9 років,
за ст. 156 ч. 2 КК України,
за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 15 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року щодо нього.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Богунського районного суду м. Житомира від 15 березня 2018 року ОСОБА_6 засуджено за ст. 156 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. На підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано ОСОБА_6 попереднє ув`язнення у строк покарання.
За встановлених вироком суду обставин ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 29 листопада 2016 року близько 14 години 15 хвилин в приміщенні номеру 512 Учбово-методичного центру федерації профспілок освіти України, що за адресою: м. Житомир, вул. Кафедральна, 5а, вчинив розпусні дії щодо малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року вирок Богунського районного суду м. Житомира від 15 березня 2018 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Вимоги касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить переглянути вирок та ухвалу щодо нього в касаційному порядку. Вказує на допущені, на його думку, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та просить пом`якшити йому призначене покарання, оскільки він хворіє на ряд захворювань, в тому числі на ВІЛ. Зазначає, що судами не враховано дані про його особу, зокрема те, що він відвідує синагогу в місті Дніпро, навчається та працює.
Згідно з повідомленням із Державної установи «Стрижавська виправна колонія (№ 81) засуджений ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позиції учасників судового провадження
Захисник в судовому засіданні просив закрити касаційне провадження у зв`язку зі смертю засудженого.
Прокурор в судовому засіданні вважала касаційну скаргу необґрунтованою та просила залишити її без задоволення.
Мотиви Суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Частиною першою статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від

02 червня 2016 року № 1402-VIII (далі Закон № 1402-VIII) визначено, що Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи в такий спосіб судову практику на однакове застосування норм права.
Частиною шостою статті 13 Закону № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Висновок щодо здійснення касаційного провадження у зв`язку зі смертю засудженого сформульовано в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 761/33482/16-к, у провадженні за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на вирок та ухвалу щодо нього № 51 - 4744 кмо 18. В цій ухвалі зазначено, що у випадку смерті засудженого відкрите за його скаргою касаційне провадження підлягає закриттю, крім випадків, якщо воно, з урахуванням меж перегляду судом касаційної інстанції, визначених ст. 433 КПК України, є необхідним для реабілітації померлого.
Смерть засудженого у більшості випадків робить касаційне провадження безпредметним, оскільки застосування до особи, яка померла, кримінально-правових наслідків діяння є неможливим.
В даному кримінальному провадженні касаційну скаргу подано засудженим ОСОБА_6 , який просить суд касаційної інстанції врахувати наявність у нього тяжких захворювань, і ряд обставин, які, на його думку, позитивно характеризують його особу та пом`якшити призначене йому за ст. 156 ч. 2 КК України покарання. Проте, навіть якщо судом касаційної інстанції буде задоволено таку вимогу засудженого, це не матиме жодних правових наслідків для померлого.
Таким чином, враховуючи, що в даному кримінальному провадженні відсутні підстави для продовження касаційного розгляду з метою реабілітації засудженого чи захисту прав, свобод чи інтересів інших осіб, касаційне провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 436, 441, 442 КПК України, п. 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ, Суд
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на вирок Богунського районного суду м. Житомира від 15 березня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року щодо нього закрити.
Ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3