Ухвала
Іменем України
16 листопада 2018 р.

м. Київ
Справа №198/217/17
Провадження № 51-9300 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2018 року,
встановив:
Вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 156 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у провадженні.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження вищезазначеного вироку.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2018 року відмовлено засудженому в задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду та повернуто його апеляційну скаргу.

На оскаржувані судові рішення засуджений подав касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року касаційну скаргу було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК України і надано строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали.

У межах наданого строку засуджений повторно звернувся до суду касаційної інстанції. Проте, вказані в ухвалі недоліки не усунув, подав аналогічну за змістом скаргу, в якій знову оскаржує вирок місцевого суду, який відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК України не може бути предметом розгляду касаційного суду, оскільки не переглядався в апеляційному порядку. Разом з тим, йому вказувалось, що ухвала про повернення апеляційної скарги може бути оскаржена в касаційному порядку. Однак, засудженим знову не враховано вимоги ч. 1 ст. 438 КПК України та не зазначено в чому полягає незаконність чи необґрунтованість ухвали апеляційного суду, не вказано на конкретні порушення закону, що відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на його думку, допущені судом при вирішенні судового рішення, не наведено конкретних доказів та аргументів в обґрунтування кожної позиції.

Крім того, вимога засудженого також сформульована без урахування положень ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження цього суду за наслідками розгляду касаційної скарги.

Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК України переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути засудженому на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 13 квітня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 вересня 2018 року, а також додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3