ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/601/18 Номер провадження 11-кп/814/155/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
потерпілого ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали кримінального провадження відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:
03.10.2002 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.1 cт.296, 75 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
19.09.2003 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.1 cт.125, 71 КК України до 3 років обмеження волі;
08.12.2004 року Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 cт.125 КК України до 1 року 10 місяців 11 днів виправних робіт;
18.04.2011 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч.З cт.296, ч.1 cт.122, ч.1 cт.121, ч.1 cт.70 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 03.02.2016 року по відбуттю покарання,
за апеляційними скаргами захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області на вирок Київського районного суду м. Полтави від 22.03.2018 року -

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 22.03.2018 року ОСОБА_8 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і призначено йому покарання один рік обмеження волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту добровільного прибуття для відбування покарання після набрання вироком законної сили або з моменту затримання.
Позовні вимоги ОСОБА_9 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 8490 грн., з яких в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди 2490 грн., в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 6000 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно вироку суду, 09 жовтня 2017 року в період часу з 12 год. 30 хв. До 13 год. 00 хв. ОСОБА_8 перебуваючи на території АЗК № 1 ТОВ «Торговий дім Автотранс-Ойл», що розташована за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, 15, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_9 , підійшов до автомобіля останнього марки «ГАЗ 3302» д.н.з. НОМЕР_1 , що знаходився біля заправної колонки, та відкривши передні дверцята зазначеного автомобіля зі сторони водія, схопив обома руками ліву ногу ОСОБА_9 та почав його витягувати із салону автомобіля. Враховуючи, що потерпілий тримався за кермо та всіляко намагався залишитися у салоні автомобіля, ОСОБА_8 різко відпустив ліву ногу ОСОБА_9 та скориставшись тим, що потерпілий похитнувся, втратив рівновагу, наніс кілька ударів руками стиснутими у кулак в область голови потерпілого ОСОБА_9 , внаслідок чого ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому кісток носа з деформацією носової перегородки, фронтального відростку верхньої щелепи справа, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та гематоми м`яких тканин обличчя, які згідно висновку експерта №1385 від 20.11.2017 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В поданій апеляційній скарзі захисник обвинуваченого прохає вирок суду скасувати вирок Київського районного суду м. Полтави від 22 березня 2018 р. та закрити кримінальне провадження № 1-кп/552/115/18 у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення або змінити вирок та пом`якшити призначене покарання. Відмовити у задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 у повному обсязі або залишити без розгляду.

Потерпілий ОСОБА_9 прохав апеляційний суд вирок Київський районний суд м. Полтава від 22 березня 2018 року в кримінальному провадженні № 1-кп/552/115/18 стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому наступне покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 роки. Цивільний позов задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на його користь моральну шкоду у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень 00 копійок та матеріальну шкоду у розмірі 3 500 (три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок. В іншій частині вирок залишити без змін.
Прокурор в поданій апеляційній скарзі, прохав вирок Київського районного суду м. Полтави від 22 березня 2018 року у кримінальному провадженні №0002592 стосовно ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК України - скасувати, у зв`язку з невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.

Постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.
Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.396, ч.3 ст.404 КПК України дослідити докази долучені прокурором до обвинувального акту та досліджені в ході судового слідства, матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, наявні обтяжуючі обставини.
Інші учасники провадження вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, місцевий суд повно і всебічно розглянув обставини цього провадження, проаналізував надані сторонами докази, які перевірив і оцінив з точки зору допустимості, належності, достовірності та достатності та дійшов до правильного висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у інкримінованому йому злочині.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України підтверджується доказами дослідженими колегією суддів апеляційної інстанції, а саме:
Показаннями допитаного в суді першої інстанції потерпілого ОСОБА_9 , який розповів, що 09.10.2017 року близько опівдня він заїхав та став у чергу на заправку на АЗС «Автотранс», що по вул. Ковпака, 15 в м. Полтаві. Перед ним стояв автомобіль ВАЗ-21099. Коли звільнилася одна із колонок АЗС автомобіль ВАЗ-21099 трохи від`їхав у сторону, зупинився та водій відкрив дверцята. Тоді він вирішив, що його пропускають і під`їхавши до колонки пішов до каси. В цей же час до приміщення каси зайшов раніше йому незнайомий водій автомобіля ВАЗ-21099 ОСОБА_8 та звернувся до нього у непристойній формі з приводу того, що він без черги заїхав на заправку. ОСОБА_9 вибачився, пояснивши, що вважав що його пропускають, та коли почав виходити з приміщення розташування каси ОСОБА_8 сказав, що зараз до нього підійде і продовжить розмову. Через кілька хвилин після того як ОСОБА_9 сів за кермо свого автомобіля до нього знову підійшов ОСОБА_8 та відчинивши водійські дверцята почав висловлювати претензії. ОСОБА_9 знову вибачився. В ході розмови ОСОБА_8 кинув до кабіни його автомобіля пожмаканий чек і коли ОСОБА_9 зробив йому з цього приводу зауваження, останній схопив його за праву ногу та почав витягувати з автомобіля. ОСОБА_9 руками схопився з кермо, а ногами намагався відбитися від нападника. В той час, коли ОСОБА_9 був фактично наполовину витягнутий з кабіни ОСОБА_8 пустив його ноги та наніс кулаками кілька ударів в обличчя. Коли почала кричати касир та до них підбіг директор АЗС, ОСОБА_8 припинив наносити йому удари. У ОСОБА_9 сильно пішла носом кров і він викликав працівників поліції. Тим часом ОСОБА_8 сів за кермо свого автомобіля і зник з місця вчинення злочину.
Показаннями допитаного в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_11 , який працює заправником на АЗС «Автотранс» по вул. Ковпака, 15 в м. Полтаві, розповів, що 09.10.2017 року близько обідньої перерви він, заправляючи автомобіль, побачив як до автомобіля ГАЗель, що заправлявся на сусідній колонці, підійшов ОСОБА_8 та відчинивши водійські дверцята почав розмовляти з водієм ОСОБА_9 . Потім між ними почалася бійка. При цьому ОСОБА_9 штовхав та відбивався від ОСОБА_8 ногами, а той в свою чергу наніс два чи три удари ОСОБА_9 по обличчю. Чим саме обвинувачений наносив потерпілому удари долонями чи кулаками він не бачив. В цей час до них підбіг начальник АЗС і бійка припинилася.
Показаннями допитаного в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_12 , який працює начальником зазначеної АЗС, розповів, що 09.10.2017 року близько обідньої перерви він зайшов до магазину в приміщенні каси та почув крики оператора, що на території АЗС бійка. Він вибіг до заправок та побачив біля автомобіля ГАЗель двох чоловіків, які лаялися між собою. Коли він почав наближатися до них, то ОСОБА_8 наніс сильний удар кулаком в обличчя водію ГАЗелі ОСОБА_9 . Він підбіг та став між ними. Після чого бійка припинилася. При цьому у ОСОБА_9 сильно йшла кров носом. В подальшому потерпілий викликав поліцію, а нападник ОСОБА_8 сів за кермо свого автомобіля і поїхав.
Крім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_8 також підтверджується:
висновком експерта № 1385 від 20.11.2017 року, повністю підтвердженим в судовому засіданні експертом ОСОБА_13 , згідно якого проведенням судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_9 , медичної документації, встановлені тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому кісток носа з деформацією носової перегородки, фронтального відростку верхньої щелепи справа, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, та гематоми м`яких тканин обличчя, які кваліфікуються лише в своїй сукупності, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я; дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів з обмеженими контактуючими поверхнями, якими могли бути пальці рук людини, стиснуті в кулак, чи будь-який інший предмет з подібною характеристикою, тобто не характерні для утворення при падінні, в напрямку спереду-назад та з достатньою силою і можливо в строк і за обставин, на які посилається ОСОБА_9 ;
даними протоколу пред`явлення для впізнання по фотознімках від 28.11.2017 року, згідно яких серед чотирьох фотознімків свідок ОСОБА_14 вказала на фото під номером два, де зображений ОСОБА_8 , як на особу яка вчинила конфлікт на території АЗС з потерпілим ОСОБА_9 внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження;
даними протоколу огляду відеозапису від 08.12.2017 року з фототаблицею до нього, згідно яких було оглянуто три записи на оптичному диску, на яких зафіксовано події, що відбувалися на території АЗС, а саме конфлікт між водієм автомобіля ГАЗель та ВАЗ-21099 в період часу з 12 год. 31 хв. 09.10.2017 р., а також оглянутими в судовому засіданні зазначеними відеозаписами;
даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 від 18.12.2017 року з фототаблицею до нього, згідно яких останній розповів та показав на місці яким чином 09.10.2017 року ОСОБА_8 наносив йому удари;
даними додаткового висновку експерта № 1671 від 28.12.2017 року, згідно якого покази, дані ОСОБА_9 під час проведення слідчого експерименту не протирічать об`єктивним даним судово-медичної експертизи ОСОБА_9 ;
даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_8 від 30.01.2018 року, згідно яких останній підтвердив, що дійсно між ним та ОСОБА_9 на території АЗС по вул. Ковпака, 15 в м. Полтаві 09.10.2017 року відбувся конфлікт, хоча при цьому зазначивши, що саме ОСОБА_9 своєю нецензурною лайкою на його адресу спровокував бійку, і саме ОСОБА_9 першим почав наносити йому, сидячи у кабіні свого автомобіля, удари ногами по тулубу, а ОСОБА_8 лише один раз вдарив його долонею руки по обличчю з метою припинити агресивні дії ОСОБА_9 ;
відеозаписом з АЗС № 1 ТОВ «Торговий дім Автотранс-Ойл», що розташована за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, 15, на якому зафіксована бійка потерпілого та обвинуваченого;
Таким чином, проаналізувавши вищевикладене, суд першої інстанції, прийшов до вірного висновку, про те, що дії підсудного ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України - як умисне нанесення легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого.
Показання обвинуваченого про те, що він наніс потерпілому лише один удар в обличчя долонею руки, а також його твердження щодо того, що він діяв в межах необхідної оборони, судом оцінено критично, як неправдиві, направлені на спробу ухилитись від кримінальної відповідальності, оскільки вина ОСОБА_8 повністю доводиться сукупністю зібраних по справі доказів, з вказаним погоджується колегія суддів у повному обсязі.
Крім того колегія суддів враховує факт того, що обвинувачений ОСОБА_8 під час перегляду кримінального провадження в апеляційній інстанції не заперечував факт заподіяння тілесних ушкоджень, вказав, що дійсно вдарив потерпілого ОСОБА_9 відкритою долонею руки, але його дії були спровоковані самим потерпілим та його явно зневажливою поведінкою, яка виразилася у безчергового заїзду на АЗС № 1 ТОВ «Торговий дім Автотранс-Ойл», що розташована за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, 15 та висловлювання образ на його адресу. Також обвинувачений вказав, що коли він відчинив двері автомобіля де знаходився потерпілий ОСОБА_9 , останній завдав йому удар ногою в грудну клітину, внаслідок чого він схопив його за ногу та витяг з авто завдавши йому тілесних ушкоджень. Матеріальну шкоду потерпілому він не відшкодовував в наслідок його неправомірної поведінки та непомірних вимог сум відшкодування.
Відповідно до вироку суду всі докази є належними, достовірні та достатніми у своїй сукупності.

Колегія суддів також вбачає, що у вироку суду відсутні недопустимі докази та погоджується з тлумаченням судом першої інстанції всіх доказів зазначених у вироці.

Тобто, колегія суддів у повному обсязі погоджується з висновками викладеними у вироці суду, а апеляційні доводи захисника обвинуваченого визнає безпідставними, оскільки незгода з доказовою частиною обвинувачення встановленого в законному порядку, ніяким чином не виключає фактичних обставин справи інкримінованого злочину, встановлених судом першої інстанції та форми вини ОСОБА_8 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обтяжуючих та пом`якшуючих обставин. В силу ст.ст.66, 67 КК України обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відсутні. Обвинувачений працездатний, лікування в примусовому порядку не потребує.
Врахувавши особу винного, а також те, що ОСОБА_8 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти життя та здоров`я особи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про необхідність та достатність для його виправлення призначення йому покарання у вигляді обмеження волі в межах санкції ч.2 ст.125 КК України. При вірно зазначив, що його виправлення не можливе без відбування покарання.
Призначене покарання колегія суддів вважає справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення.

Щодо цивільного позову потерпілого в частині завданої йому майнової шкоди колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що позов підлягає задоволенню в розмірі, що підтверджується доданими до позову чеками щодо витрат на лікування. При визначенні завданої моральної шкоди потерпілому, судом враховано завдані потерпілому фізичні та душевні страждання, матеріальне становища винного, а також конкретні обставини події, що відбувалися 09.10.2017 року.

З врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає що апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області задоволенню не підлягає, а вирок суду є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування чи зміни не вбачає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 та прокурора Полтавської місцевої прокуратури Полтавської області залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Полтави від 22.03.2018 року вирок щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Касаційна скарга на судові рішення може бути подана до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення копії ухвали.

С У Д Д І:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4