Справа № 669/1406/18
Провадження № 1-кп/669/117/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року смт.Білогір`я

Білогірський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Білогір`я кримінальне провадження № 0000075 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хорошів Білогірського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовозобов`язаного, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого:

- 02 грудня 2015 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області за ч. 3 ст. 402 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050 гривень,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В період з 05 січня 2016 року по 26 листопада 2018 року ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 грудня 2015 року за ч. 3 ст. 402 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050 гривень, умисно, маючи реальну можливість сплатити штраф, ухилився від сплати даного штрафу.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 389 КК України як ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання.

Під час досудового розслідування між начальником Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 1 ст. 389 КК України у виді 2 років обмеження волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та призначенням іспитового строку та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України та штрафу в розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050 гривень, які виконуватимуться самостійно.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що із запропонованим видом та мірою покарання згідний, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. ч. 4, 6, ст. 474, ч. 2 ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання.

Також в підготовчому судовому засіданні обвинувачений беззастережно визнав свою вину та надав суду згоду на призначення узгодженого покарання, надав пояснення, в яких повністю підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , вина його доведена і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 389 КК України як ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання.

Крім того, на підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

До того ж судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, узгоджені вид і міра покарання визначені в межах санкції ч. 1 ст. 389 КК України та відповідають особі винного, який за місцем проживання характеризується позитивно, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, умови угоди також відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, а тому підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди між прокурором та обвинуваченим і вважає, що виправленню та перевихованню останнього може сприяти узгоджене сторонами покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження до ОСОБА_4 не застосовувалися, речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2018 року, укладену між начальником Білогірського відділу Старокостянтинівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000075, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, а саме за даним вироком та вироком Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 02 грудня 2015 року призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк два роки та штрафу в розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050 гривень.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

У відповідності до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 650 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050 гривень, виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Білогірський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1