Єдиний унікальний № 243/7102/18
№ 1-кп/243/191/2019
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2019 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3

- прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

- потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

- обвинуваченого - ОСОБА_8

- захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001104 від 26.05.2018 року, за обвинуваченням:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рубці Краснолиманського району Донецької області, громадянина України, із середньою освітою, розлученого, фізичної особи підприємця, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, 2013 року народження та 2017 року народження, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 125 КК України.

ВСТАНОВИВ:
26 травня 2018 року, приблизно о 10 годині 50 хвилин, точного часу в ході судового розгляду встановити не надалося можливим, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ОСОБА_8 , в цей день та час кулаком правої руки наніс два прямих удари в область лівого та правого ока потерпілої ОСОБА_6 , від яких остання впала. Після чого, ОСОБА_8 , шляхом тиску, невстановленим в ході судового розгляду предметом, спричинив потерпілій ОСОБА_6 фізичний біль в області очей, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: закриту черепно-мозкову травму, синці на шкірі обличчя, тупа травма очей, рани повік очей, крововиливи у белочну оболонку очей, що утворилися від ударної дії тупих предметів та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння термін понад 6 днів але не менш, як 21 день.

Крім того, 26 травня 2018 року , приблизно о 10 годині 50 хвилин, точного часу в ході судового розгляду встановити не надалося можливим, ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 знаходився в квартирі АДРЕСА_2 , де між ними, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла сварка, під час якої, для запобігання нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , втрутилася ОСОБА_7 , а саме схопила двома руками ОСОБА_8 за верхню частину одягу та намагалася затримати. ОСОБА_8 з метою звільнення від ОСОБА_10 та нанесення їй тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, умисно наніс останній один удар лівою рукою в ліву частину лоба потерпілої ОСОБА_7 , від чого вона впала. Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, спрямованого на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, наніс ОСОБА_7 декілька ударів обома руками в область лівого передпліччя, тим самим загалом спричинивши тілесні ушкодження у вигляді: синців на шкірі обличчя, лівого плеча, тулуба, рани у скроневій ділянці ліворуч, що утворилися від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею або тупо загостреного предмету та відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину за ч. 1 ст. 125, за ч.2 ст. 125 КК України визнав та пояснив, що дійсно 26.05.2018 року, приблизно о 10-30 год. 10-40год., він прийшов за місцем проживання потерпілих: АДРЕСА_2 , щоб визначитися з приводу стосунків з дитиною. Ногою товкнув двері, які були незамкнуті. У коридорі він побачив ОСОБА_6 на його запитання про дитину, вона відповідала, щоб спочатку надав гроші. Він наніс їй один удар у ліву частину обличчя рукою. Вона присіла і він пройшов далі по коридору де на нього ззаду накинулася ОСОБА_7 і схватила за одяг та шию. Потім піднялася ОСОБА_6 і намагалася його подряпати, він схватив її за волосся,а вона його за руку та передпліччя. Потерпіли потягнули його на кухню. Він відчував незначні удари по спині. У цей час ОСОБА_6 почала кричати, що болять очі, а ОСОБА_7 почала кусати його за шию. Він лівою рукою взяв ОСОБА_7 за волосся, відтягнув від себе, у результаті чого в його руках залишилася частина її волосся. Після він лівою рукою схватив ОСОБА_6 за волосся, так як правою вже тримав її. Повалив її на підлогу. Вона почала кричати про допомогу. Він наніс ОСОБА_6 приблизно 2-3 удари лівою рукою у праве передпліччя. Почув удар важким предметом по затилку і після чого почав великими пальцями рук надавлювати на ОСОБА_6 , а саме пальцем правою руки на ліве око, пальцем лівої руки на горловину. Він проходив курси військової підготовки, де навчився відповідним прийомам. Він піднявся, а ОСОБА_7 стояла навпроти нього з чайною ложкою у руках, яку він відібрав та кинув на підлогу і наніс два удари в область лівої частини обличчя ОСОБА_10 . Коли почув, що відкривається двері шафи з кухонними приладами, наніс ще приблизно 6-7 ударів у праве передпліччя ОСОБА_7 . Потім взяв дитину і мав намір вийти на вулицю. Після чого приїхали співробітники поліції. До розлучення з потерпілою ОСОБА_6 в них були нормальні сімейні стосунки, після народження дитини стосунки погіршилися. Раніше ніколи не було конфліктів, які б закінчувалися з застосуванням фізичної мили з його боку. Пояснив, що за характером він спокійна людина, але може проявляти агресію, щодо захисту дітей. Просив суворо не карати, пояснив, що неодноразово попросив вибачення у потерпілих.

Суд обґрунтовує вирок виключно на доказах, розглянутих у судовому засіданні. За допомогою дослідження на суді всіх доказів відбувається і формування внутрішнього суддівського переконання про винність або невинність обвинуваченого.

Суд критично відноситься до показань обвинуваченого відносно того, що він при спричиненні потерпілій ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не застосовував інший металевий предмет, суд вважає ці пояснення обвинуваченого надуманими, такими, що не відповідають об`єктивній дійсності, оскільки вони цілком спростовуються зібраними по справі доказами: поясненнями потерпілих, висновком судово-медичної експертизи за № 185 від 02.07.2018 року, суд розцінює ці показання, як спосіб уникнути кримінальної відповідальності за вчинене.

Окрім визнання своєї провини обвинуваченим, провина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що 26.05.2018 року на початку одинадцятої години ОСОБА_12 приїхав до неї додому, щоб побачитись з дитиною, з якою він бачиться раз на тиждень. Вона разом з матір`ю та дитиною вийшли на вулицю, дитина була у колясці, ОСОБА_12 взяв її на руки і почав відходити в сторону, дитина почала плакати, тоді він повернувся, віддав дитину, сказав, що вона налаштовує дитину проти нього і він цього не пробачить, після чого пішов. Після цього вони сходили до магазину і повернулись додому. Їй знов зателефонував ОСОБА_12 та запропонував поїхати до нотаріуса написати відмову від дитини, вона відмовилась. Доки вона розмовляла з ним по телефону та перевдягала дитину, почула в коридорі шум і пішла подивитись, але виходячи з кімнати одразу отримала удар кулаком правої руки по обличчю у ліве око. Потім отримала ще два удари, вдарилась об стінку та впала на підлогу. Коли вже лежала на підлозі, він наніс їй ще 3-4 удари по обличчю. В цей час підбігла її мати, почала відтягати ОСОБА_12 , він вдарив матір, після цього знов повернувся до неї та наніс 1-2 удари в голову, після чого вона відчула як щось луснуло на повіці та гострий біль, почала кричати, він не зупинявся та наніс ще 4-5 ударів металевим предметом у ліве око і 3 удари у праве око. Удари наносив правою рукою, лівою тримав голову. В цей час знов підбігла мати, намагалась його відтягти, він від матері відбився і повернувся до неї, схопив її за волосся і потяг на кухню, де наніс ще 3 удари по обличчю, вимагаючи поїхати з ним до нотаріуса, потім почав її душити рукою за шию, вона почала кликати на допомогу, підбігла мати та вдарила його по голові цукорницею, на крики прибігли сусіди та викликали поліцію, після чого обвинувачений зупинився. Коли приїхала поліція, вона пішла до ванної кімнати вмитися. В цей час ОСОБА_12 проходив мимо ванної кімнати та вдарив її ногою в живіт, якою саме ногою, вона не пам`ятає.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що 26.05.2018 року близько десятої години ОСОБА_12 приїхав до дитини, за місцем їх проживання. Вона разом з дочкою та дитиною вийшли на вулицю, обвинувачений взяв дитину і відійшов, дитина почала плакати, він повернувся, посадив дитину в коляску, та сказав, що цього не пробачить, після чого пішов. Вони повернулись додому, почали збиратись в гості. Її дочці знов зателефонував ОСОБА_12 , вони про щось сперечались по телефону, в цей час вона була на кухні, почула різкий удар і побачила, що обвинувачений вибив двері і пройшов у квартиру, коли вона добігла до нього, то ОСОБА_13 вже була на підлозі, а він її бив. Вона почала його відтягати, він розвернувся та вдарив її правою рукою вище лівого ока, після чого продовжив бити дочку по обличчю, потім відтягнув її за волосся на кухню, в руці у нього був металевий предмет, довжиною приблизно 10 см, вона злякалась та вдарила його цукорницею по голові, на крики прибігла сусідка і вони викликали поліцію. Всього за весь час, коли вона намагалась його відтягти від доньки, він їй наніс 3 удари правою рукою в область лоба зліва, 1 удар в область грудної клітини та 1 удар в область лівої руки.

Так свідок ОСОБА_14 суду пояснила, що з обвинуваченим не знайома, стосунків не підтримує. З потерпілими знайома, як з сусідами. Наприкінці травня 2018 року, з 25 по 27 числа, точнішу дату не пам`ятає, приблизно о 11-00 год., виходячи зі своєї квартири почула крик сусідки ОСОБА_6 .. Зайшла до неї у квартиру, де на кухні побачила, як обвинувачений ОСОБА_8 наносить ОСОБА_6 удари кулаками обох рук, здебільш у голову, остання була на полу. Обвинувачений щось вимагав підписати від потерпілої ОСОБА_6 , що саме невідомо. Він наніс їй приблизно 4 удари, руки в нього були у крові. Обличчя ОСОБА_6 також було у крові. Чи було у крові обличчя обвинуваченого не пам`ятає. ОСОБА_7 біля ОСОБА_6 не було. Вона повідомила обвинуваченому, що зараз викличе поліцію і вийшла з квартири до під`їзду, де приблизно через 10 хвил., вже стояв обвинувачений з дитиною на руках. Як обвинувачений наносив удари потерпілій ОСОБА_7 не бачила. За тридцять років проживання у цьому будинку конфліктів в родині ОСОБА_15 не бачила, після одруження ОСОБА_6 з обвинуваченим також конфліктів не бачила, криків не чула. Коли заходила до квартири, не звернула уваги на пошкодження дверей або замку.

Свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що з обвинуваченим не знайома, стосунків не підтримує, бачила його один раз, коли відбувалася сварка між ним та потерпілої ОСОБА_6 .. З потерпілими знайома, як з сусідами. 26.05.2018 року, приблизно о 11-00 год., перебуваючи на рівні 3-4 поверху будинку, де проживає разом з потерпілими, почула крик про допомогу. Коли спустилася, від сусідки ОСОБА_17 почула, що ОСОБА_18 побили. Вона зайшла у квартиру до Неп`янових, де побачила ОСОБА_6 , обличчя якої було у крові, все побито в області очей. Вона вийшла на вулицю почала викликати поліцію. Після бачила обвинуваченого біля ліфту з дитиною на руках, яка дуже кричала, потерпіла ОСОБА_7 просила обвинуваченого віддати їй дитину. Сам механізм нанесення ударів не бачила. У ОСОБА_7 з однієї сторони були синці, вирвані волосся. Ушкодження на обличчі ОСОБА_7 вона побачила, коли зайшла до квартири разом з поліцією. На обвинуваченому бачила подряпини біля вуха та скроні. Коли заходила до квартири бачила вибиті двері, тріски з дверей. Скільки за часом відбувалася вся сварка не пам`ятає. Раніше конфліктів в родині потерпілих не було, потерпілих знає, як працьовитих сусідів.

Аналізуючи пояснення свідків у сукупності з іншими, добутими по справі доказами, суд вважає ці пояснення свідків, такими, що відповідають об`єктивній дійсності, оскільки вони цілком підтверджуються зібраними по справі доказами процесуальними документами, є послідовними, узгоджуються між собою та підтверджені об`єктивними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Крім того, як пояснили свідки та не заперечував сам обвинувачений, він з цими свідками раніше знайомий не був, ніяких відносин між ними не було і тому суд вважає, що у вказаних свідків немає причин для оговорення обвинуваченого. Сам обвинувачений в судовому засіданні не вказує на наявність будь-яких, в тому числі і неприязних відносин між ним та вказаними свідками, не вказує причин з яких вони могли б його оговорити, взагалі про наявність таких причин суду не повідомляє.

Витягом з ЄДРДС від 26.05.2018 року, відповідно до якого 26.05.2018 року до ЧЧ Слов`янського ВП звернулася ОСОБА_6 про факт заподіяння їй та її матері ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за місцем їх мешкання: АДРЕСА_3 (а.с.49).

Заявою потерпілої ОСОБА_6 від 26.05.2018 р. про притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за завдання тілесних ушкоджень (а.с.51).

Заявою потерпілої ОСОБА_7 від 26.05.2018 р. про притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності за завдання тілесних ушкоджень (а.с.52).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 158 від 08.06.2018 року, у ОСОБА_7 синці на шкірі обличчя, лівого плеча, тулуба утворилися від ударної дії тупих предметів, рана в скроневої ділянці ліворуч утворилась від ударної дії тупого предмета з обмеженою поверхнею або тупо загостреного предмету, можливо, у зазначений термін та відносяться до легких тілесних ушкоджень (а.с.56).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи за № 157 від 08.06.2018 року, у ОСОБА_6 виявлена легка закрита черепно-мозкова травма: синці на шкірі обличчя, струс головного мозку, тупа травма очей: рани повік очей, крововиливи у белочну оболонку очей, утворилися від ударної дії тупих предметів, можливо, у зазначений термін та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, як потребуючі для свого загоєння терміну понад 6 днів, але не менш як 21 день (3 тижні) (а.с.57).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.06.2018 року, за участю потерпілої ОСОБА_7 , під час якого остання показала механізм нанесення ударів ОСОБА_8 їй та потерпілій ОСОБА_6 26.05.2018 року, приблизно о 10 год. 30 хвил. за місцем її мешкання. Крім того пояснила, що при спробі відтягнути ОСОБА_8 від доньки, він також і їй наніс декілька ударів кулаком правої руки в ліву частину лоба. Після того, як вона впала від ударів, ОСОБА_8 металевим предметом став надавлювати на очі ОСОБА_6 , що саме був за предмет вона не зрозуміла. Коли вона в другий раз намагалася відтягнути ОСОБА_8 від доньки, він знову наніс їй декілька ударів кулаком в область лівого передпліччя. Після він за волосся відтягнув її доньку потерпілу ОСОБА_6 до кухні, де на підлозі також продовжував колоти їй очі якимось металевим предметом (а.с.58-63).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 22.06.2018 року, за участю потерпілої ОСОБА_6 , під час якого остання показала механізм нанесення їй ударів ОСОБА_8 26.05.2018 року, приблизно о 10 год. 30 хвил. за місцем її мешкання. При цьому показала, що після того, як ОСОБА_12 вибив дерев`яні двері у квартиру, він наніс їй декілька ударів кулаком правої руки в область очей у коридорі. Коли її мати потерпіла ОСОБА_19 намагалася відтягнути ОСОБА_20 від неї, він ї їй наніс декілька ударів в область обличчя, механізм нанесення яких не пам`ятає, оскільки все трапилося дуже швидко. Потім ОСОБА_8 нахилився до неї та почав надавлювати їй на очі якимсь металевим гострим предметом. Після за волосся відтягнув її до кухні, наніс їй один удар носком лівої ноги в область животу, на кухні, коли вона перебувала на підлозі, він продовжив надавлювати металевим предметом їй на очі. Що був за предмет не бачила, закривала очі (а.с.64-68).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 23.06.2018 року, за участю свідка ОСОБА_14 , під час якого остання показала механізм нанесення ударів ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 26.05.2018 року, приблизно о 10 год. 55 хвил., за місцем їх мешкання (а.с.74-76).

Висновком судово-медичної експертизи за № 186 від 02.07.2018 року, згідно якого не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 при механізмі, на який вказали під час проведення слідчих експериментів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , а саме при нанесенні ударів в область обличчя та лівої верхньої кінцівки (а.с.78-79).

Висновком судово-медичної експертизи за № 185 від 02.07.2018 року, згідно якого не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_6 , при механізмі, на якій вказали вона та ОСОБА_7 під час проведення 22.06.2018 року слідчих експериментів за їх участю. Під час проведення 23.06.2018 року слідчого експерименту за участю ОСОБА_14 конкретний механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не вказаний (а.с.80-81).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.07.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_8 , під час якого останній показав механізм нанесення ним 26.05.2018 року, приблизно о 10 год. 50 хвил. тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .. Крім того пояснив, що наніс один удар кулаком правою руки в область лівого ока ОСОБА_6 . Коли він намагався пройти у кімнату до своєї дитини, на нього ззаду накинулася ОСОБА_7 . Він схватив ОСОБА_6 за волосся повалив на підлогу, де наніс декілька ударів, потім правою рукою надавив на одне з очей ОСОБА_21 .. Після чого наніс один удар правою рукою в область тіла ОСОБА_7 та ще декілька ударів в область руки (а.с.82-58).

Висновком судово-медичної експертизи за № 193 від 13.07.2018 року, згідно якого конкретний механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 під час проведення 11.07.2018 року за участю ОСОБА_8 ним не вказаний, що не виключає можливості виникнення частинки ушкоджень, а саме синців на шкірі передньої поверхні тулуба та лівого плеча при нанесенні ударів в ці ділянки тіла. Механізм спричинення інших виявлених ушкоджень не вказаний. (а.с.86)

Висновком судово-медичної експертизи за № 194 від 13.07.2018 року, згідно якого не виключається можливість виникнення частини виявлених тілесних ушкоджень на обличчі у ОСОБА_6 при механізмі, на який вказав ОСОБА_8 під час проведення 11.07.2018 року слідчого експерименту за його участю, а саме при нанесенні ударів в область обличчя, надавлюванні на очі. (а.с.87-88)

Аналізуючи вищезазначені докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що вказані вище докази є достовірними, доповнюють один одного, перебувають між собою у взаємозв`язку, тобто події кримінальних правопорушень мали місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинене обвинуваченим вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень та за ч.2 ст. 125 КК України, як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Суд не приймає, як обставину, яка пом`якшує покарання обвинуваченого повне визнання своєї провини і його щире каяття, оскільки фактично в судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав не у повному обсязі, визнав нанесення тілесних ушкоджень потерпілим, але не за допомогою іншого предмету, що не підтвердив, таким чином з вказаної обставини обвинувачений не відчув щирого каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України - суд визнає вчинення злочину, щодо колишнього подружжя.

Відповідно до Закону України «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні» від 16.12.1993 № 3721-XII громадянами похилого віку визнаються особи, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також особи, яким до досягнення зазначеного пенсійного віку залишилося не більш як півтора року. На час вчинення злочину обвинуваченим відносно потерпілої ОСОБА_7 їй було 57 років, тобто вона не була людиною похилого віку в розумінні цього поняття. У зв`язку з наведеним суд не приймає, як обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого вчинення злочину відносно особи похилого віку.

Відповідно до досудової доповіді від 17.10.2018 року про обвинуваченого, проведеної органом пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим середній, ризик небезпеки для суспільства середній. Слов`янський МРВ з питань пробації вважає можливим виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк та не становить високої небезпеки для суспільства ( у тому числі для окремих громадян) .

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини по справі, ступень тяжкості скоєних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України віднесені до злочинів невеликої тяжкості, характер та мотиви протиправних дій, враховуючи вищенаведені дані характеристики особи обвинуваченого і його попередню соціальну поведінку (раніше не судимий, має двох малолітніх дітей, 2013 року народження та 2017 року народження, зареєстрований приватним підприємцем, є учасником бойових дій посвідчення серії НОМЕР_2 від 12.05.2016 року, характеризується за місцем проживання позитивно, скарг зі сторони сусідів не було, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває), думки потерпілих, які просили призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, всебічно оцінюючи викладені обставини, приходить до переконання про можливість призначення остаточного покарання обвинуваченому у вигляді штрафу.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, а призначення інших передбачених санкцією статті 125 КК України видів покарань суд вважає недоцільним.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений, судові витрати на залучення експерта відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-370,374 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання за цими статтями кримінального закону:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн;

- за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) грн..

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом повного складання призначених покарань визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст. 131 КПК України, не обирався.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду ОСОБА_1