Справа № 314/5156/18
Провадження № 1-в/314/1514/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.12.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, освіта середня-технічна, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

14.05.2015 року Жовтневим районним судом Запорізької області за ст. 121 ч.1, 75,76 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

По даній справі засуджений: 05.02.2016 року Запорізьким районним судом за ст. 408 ч.1 ,71 ч.1 КК України до 5 років 1 дня позбавлення волі. Відповідно до ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 20.02.2015 року по 14.05.2015 року включно, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі

Початок строку: 10.04.2016 року. Кінець строку: 16.02.2021 року.

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким,-

за участю прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_5 ВСТАНОВИВ:

Під час тримання в державній установі «Вільнянська УВП (№11)», з 11.04.2016 року по 15.05.2016 року характеризувався негативно. Стягнень та заохочень не мав.

З 16.05.2016 року відбуває покарання в державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)». За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушує, мав 1 стягнення накладене правами начальника установи, яке виражалось у паління цигарки у приміщенні відділення, стягнення погашено у встановленому законом порядку. За виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки 4 рази заохочувався правами начальника установи та 1 раз правами начальника відділення.

Працевлаштований у дільниці виготовлення сувенірних виробів, до праці ставиться сумлінно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд.

Приділяє увагу необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням.

До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться безвідповідально через особисту неорганізованість.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.

Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Засуджений надав до суду заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор клопотання підтримав і вважає, що його належить задовольнити, оскільки засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання, встановив наступне:

Згідно з розясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

Відповідно до ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Передумовою заміни невідбутої частини покарання більш мяким згідно зі ч. 1 ст. 82 КК є фактичне відбування засудженим покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк.

Підстава зазначеного виду заміни покарання складається з двох обов`язкових елементів: а) становлення засудженого на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК) та б) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання (ч. 4 ст. 82 КК).

Відповідно до ч.4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим, зокрема - не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Становлення особи на шлях виправлення - це не повне виправлення засудженого, а прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Цей елемент підстави характеризується: зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Як вбачається з матеріалів наданих установою виконання покарань засуджений ОСОБА_3 став на шлях виправлення про що свідчить його поведінка та ставлення до праці.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про задоволення подання колонії про заміну засудженому ОСОБА_6 невідбутої частини покарання більш м`яким у виді обмеження волі.

Керуючись ст.ст. 57, 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким - задовольнити.
Замінити ОСОБА_3 невідбуту частину покарання за цим вироком у вигляді позбавлення волі, що складає 2 роки 1 місяць 25 днів більш м`яким покаранням - обмеженням волі на той же строк.

В строк, згідно ст.72 КК України зарахувати час з моменту винесення ухвали до прибуття в виправний центр з розрахунку один день позбавлення волі відповідає двом дням обмеження волі.

Переведення засудженого до виправного центру здійснювати згідно ст. 88 КВК України.

Ухвала може бути оскарженна до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

22.12.2018