Справа № 502/2282/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.02.2019 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000044 від 12.10.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Вилкове Кілійського району Одеської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, працюючого оператором АГЗП в приватному підприємстві «Діск», депутатом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
з угодою про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч.1 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , працюючи на посаді оператора АГЗП на газозаправній станції без назви, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ПП «Діск», пройшовши у встановленому порядку інструктаж, навчання та перевірку знань з питань охорони праці, 16.11.2018 року в порушення вказаних норм та своїх функціональних обов`язків, діючи умисно, противоправно, приступив до виконання робіт, пов`язаних з реалізацією зрідженого газу, шляхом його продажу населенню для господарських потреб, а саме заправки газових побутових балонів, без передбаченого на те дозволу.
Своїми противоправними, умисними діями ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що зріджений газ є горючою легкозаймистою рідиною, робота, яка відноситься до робіт з підвищеною небезпекою, передбачаючи можливість настання небезпечних наслідків свого діяння, маючи обов`язки дотримуватись правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві, в порушення вимог зазначених нормативно правових актів з охорони праці, обслуговував на протязі тривалого часу газозаправну станцію без назви, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ПП «Діск» та виконував роботи з підвищеною небезпекою, а також здійснював експлуатацію (застосування) машин, механізмів, без наявності на це відповідного дозволу, чим порушив правила безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, чим створив загрозу загибелі людей.
На підставі викладеного, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України, тобто у порушенні правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві, особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що створило загрозу настання тяжких наслідків.
06.12.2018 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості та визначена міра покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 272 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400, 00 гривень.
В підготовчому судовому засіданні прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , підтримала укладену угоду, щодо визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 272 КК України та прохала суд її затвердити.
Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні за ст. 272 ч.1 КК України. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області 06.12.2018 року. Наслідки затвердження даної угоди йому відомі та зрозумілі.
Захисник ОСОБА_4 , проти затвердження угоди укладеної між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості не заперечував.
Вивчивши обвинувальний акт з долученою до нього угодою, судом встановлено наступне.
Відповідно до пункту 1 ч. 3 ст. 314 КПК України визначено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Частина 7 ст. 474 КПК України передбачає, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.
Статтею 472 КПК України передбачено вимоги до угоди про визнання винуватості, зокрема, в угоді про визнання винуватості повинно бути зазначено узгоджене покарання та згода сторін на його призначення.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 272 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Суд переконався у добровільності укладення прокурором та обвинуваченим угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь - яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Враховуючи, що угода про визнання винуватості від 06.12.2018 року була укладена добровільно, вона відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб суд вважає, що її слід затвердити, призначивши узгоджену сторонами міру покарання,без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, яка відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов не заявлено.
Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374,473,474,475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 06.12.2018 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з іншого боку.
Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 272 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Відповідно до положень ст. 100 КПК України, речові докази по кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000044 від 12.10.2018 року повернути за належністю власнику.
Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1