Справа №211/5769/15-к Провадження № 1-кп/211/161/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривий Ріг кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001914 від 08.07.2015 року, разом з угодами про визнання винуватості від 27.11.2018 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який офіційно не працює, з середньою освітою, не одружений, малолітніх та неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який офіційно працює в ТОВ "Промспецмонтаж" електрогазозварювальником, з середньою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та проживає: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 22.07.2008 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 121 ч.2, 122 ч.1, 186 ч.2, 187 ч.2, 187 ч.4, 357 ч.3, 296 ч.2, 70 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі. Звільнений 06.03.2014 року умовно-достроково на 2 роки 9 місяців 15 днів,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_8 ,

встановив:

ОСОБА_3 08.07.2015 року о 04 годині 20 хвилині, спільно з ОСОБА_4 , проходячи по проїжджій частині вул. Лісового в Довгинцівському районі м. Кривого Рогу, побачили раніше невідомого ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку по проїжджій частині. Реалізовуючи свій раптово виниклий намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з метою відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою, застосували до ОСОБА_8 фізичне насильство, яке не є небезпечним для потерпілого під час його заподіяння, а саме: ОСОБА_3 смикнув за рюкзак, який знаходився на спині ОСОБА_8 , від чого останній втратив рівновагу та впав на землю. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, взутими ногами почали наносити удари в область голови та тулуба потерпілого, який знаходився лежачи на землі. Після чого, ОСОБА_3 відкрито, шляхом ривку викрав в ОСОБА_8 належний йому спортивний рюкзак торгової марки «Adidas», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 86 від 11.07.2015 року становить 446 гривень, в якому знаходилося його особисте майно, а саме: гаманець шкіряний торгової марки «B. CAVALLI», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №86 від 11.07.2015 року становить 1011 грн., з грошовими коштами в сумі 45 гривен, перепустка на завод на ім`я ОСОБА_8 , гігієнічний засіб торгової марки «Стопінфекція-100», серветки вологі торгової марки «Fantasy», шнур акустичний, пластиковий контейнер з харчами, тканевий чохол для одягу торгової марки «Molka», поліетиленовий пакет з медичними препаратами та печиво, які не мають майнової цінності. Після чого з викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши майнового збитку потерпілому ОСОБА_8 , на загальну суму 1502 гривні та тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 1640 від 14.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкритого викрадення чужого майна, (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
ОСОБА_4 08.07.2015 року о 04 годині 20 хвилині, спільно з ОСОБА_3 , проходячи по проїжджій частині вул. Лісового в Довгинцівському районі м.Кривого Рогу, побачили раніше невідомого ОСОБА_8 , який рухався в зустрічному напрямку по проїжджій частині. Реалізовуючи свій раптово виниклий намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , з метою відкритого викрадення чужого майна, за попередньою змовою, застосували до ОСОБА_8 фізичне насильство, яке не є небезпечним для потерпілого під час його заподіяння, а саме: ОСОБА_3 смикнув за рюкзак, який знаходився на спині ОСОБА_8 , від чого останній втратив рівновагу та впав на землю. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, взутими ногами почали наносити удари в область голови та тулуба потерпілого, який знаходився лежачи на землі. Після чого, ОСОБА_3 відкрито, шляхом ривку викрав в ОСОБА_8 належний йому спортивний рюкзак торгової марки «Adidas», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 86 від 11.07.2015 року становить 446 гривень, в якому знаходилося його особисте майно, а саме: гаманець шкіряний торгової марки «B. CAVALLI», вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №86 від 11.07.2015 року становить 1011 грн., з грошовими коштами в сумі 45 гривен, перепустка на завод на ім`я ОСОБА_8 , гігієнічний засіб торгової марки «Стопінфекція-100», серветки вологі торгової марки «Fantasy», шнур акустичний, пластиковий контейнер з харчами, тканевий чохол для одягу торгової марки «Molka», поліетиленовий пакет з медичними препаратами та печиво, які не мають майнової цінності. Після чого, з викраденим майном ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникли, обернувши викрадене майно на свою користь, спричинивши майнового збитку потерпілому ОСОБА_8 , на загальну суму 1502 гривні та тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 1640 від 14.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, за ознаками: відкритого викрадення чужого майна, (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб.
По кримінальному провадженню №0001914 від 08.07.2015 року між обвинуваченим ОСОБА_3 його захисником ОСОБА_6 та прокурором ОСОБА_5 27.11.2018 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін, при цьому потерпілий ОСОБА_8 надав свою згоду на укладання такої угоди.

Відповідно п.2 угоди обвинувачений ОСОБА_3 під час судового засідання зобов`язується повністю визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні та заявлений позов потерпілого щодо відшкодування завданих збитків на суму 1502 гривні.

Згідно п. 3 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України на строк 2 роки.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Також, по кримінальному провадженню №0001914 від 08.07.2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 його захисником ОСОБА_7 та прокурором ОСОБА_5 27.11.2018 року була укладена угода про визнання винуватості та скріплена підписами сторін, при цьому потерпілий ОСОБА_8 надав свою згоду на укладання такої угоди.

Відповідно п.2 угоди обвинувачений ОСОБА_4 під час судового засідання зобов`язується повністю визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення у судовому провадженні та заявлений позов потерпілого щодо відшкодування завданих збитків на суму 1502 гривні.

Згідно п. 3 угоди сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 4 років 5 місяців позбавлення волі.

Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди згідно ч. 2 ст. 473 КПК України. У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали повністю, пояснили, що розуміють права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даних угод, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання, які будуть застосовані до них у разі затвердження угод судом. Просять затвердити угоди про визнання винуватості, які уклали добровільно.

Захисники проти затвердження угод не заперечували.

Від потерпілого ОСОБА_8 надійшла заява відповідно до якої він не заперечує проти укладення та затвердження угоди про визнання винуватості.

Прокурор просив затвердити укладені угоди, які 27.11.2018 року вони підписали добровільно, йому зрозумілі наслідки укладання та затвердження зазначених угод, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

У судовому засіданні встановлено, що обвинувачені беззаперечно визнали свою винуватість у вчиненні злочину за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоди про визнання винуватості, зміст яких відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження таких угод, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, потерпілий також не заперечував проти укладення угод. Вид та міра покарання, на яку обвинувачені погоджуються, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угод, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угод про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання. Відносно покарання ОСОБА_4 суд вважає за необхідне також застосувати позицію, що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 р. у справі №663/537/17.

Заявлений по справі цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 в сумі 1502 грн., суд вважає за можливе задовольнити. Позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням злочину, суд вважає за необхідне залишити без розгляду на підставі поданої потерпілим до суду заяви (т.3 а.с.161)

Судові витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 100, 128, 368- 370, 373, 374, 472, 473, ч. 4 ст.474, ст.475 КПК України, суд -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.11.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_6 та прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001914 від 08.07.2015 року.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, та покласти обов`язки передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.11.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_7 та прокурором Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001914 від 08.07.2015 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу від 22.07.2008 року, яким він засуджений за ст. ст. 121 ч.2, 122 ч.1, 186 ч. 2, 187 ч. 2, 187 ч. 4, 357 ч. 3, 296 ч. 2, 70 ч.1 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений 06.03.2014 року умовно-достроково на 2 роки 9 місяців 15 днів, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 ( чотирьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_4 , а саме з 08.07.2015 року.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_4 строк його тримання під вартою з 08.07.2015 року по 05.10.2017 року, включно з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі, згідно ч. 5 ст. 72 КК України, із співвідношенням відповідності одному дню попереднього ув`язнення два дні позбавлення волі.

Згідно абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі з підстав того, що відбутий строк попереднього ув`язнення фактично дорівнює призначеному основному покаранню.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої вчиненням злочину в розмірі 1502 грн. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 1502 (одна тисяча дві) грн. 00 коп.

Позовну заяву ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням злочину - залишити без розгляду.

Речові докази: рюкзак марки «ADIDAS», який містить: гігієнічний засіб торгової марки «Стопінфекція-100», серветки вологі торгової марки «Fantasy», шнур акустичний, пластиковий контейнер, тканевий чохол для одягу торгової марки «Molka», поліетиленовий пакет з медичними препаратами, чай в поліетиленовому пакеті, печиво в поліетиленовому пакеті, торгові чеки та накладні, портмоне торгової марки «B. CAVALLI», в якому знаходиться: перепустка на завод на ім`я ОСОБА_8 , візитки в кількості 6 шт., календар з зображенням ікони, пластикова картка «Метро», торговий чек на суму 32,50 грн., два папера з записами, дві фотокартки, монети в сумі 2 грн.30 коп., штекер від зарядного пристрою, що передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 вважати переданим за належністю.

Роз`яснити ОСОБА_3 , ОСОБА_4 що умисне невиконання угод є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Довгинцівський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити прокурору, обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_1