Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 24.04.2019. Зареєстровано: 25.04.2019. Забезпечено надання загального доступу: 25.04.2019.
Дата набрання законної сили: 17.03.2020
Результат оскарження 17.03.2020 Апеляційний суд Одеської області: залишено без змін вирок суду першої інстанції
Номер судового провадження: 1-кп/523/270/19
Провадження №1-кп/523/270/19
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

18.04.2019 року

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представників потерпілої ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в присутності обвинуваченого ОСОБА_11 , розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Одесі обвинувальний акт у матеріалах кримінального провадження № 0004206 відносно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м.Одеси,громадянина України,не одруженого,офіційно не працевлаштованого,зареєстрованого та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 01.06.2010року Іванівськимрайонним судомОдеської областіза ст.ст.152ч.3,153ч.1,70,75КК Українидо п`ятироків позбавленняволі,звільнений відвідбування покарання з іспитовим строком на три роки,

-08.07.2011 року Малиновським районним судом м. Одеси за ст.ст. 187 ч. 2, 71 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна,

по звинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 152 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час судового розгляду встановлено, що 17.08.2017 року приблизно о 22:00 годині, перебуваючи біля магазину «Копійка», що розташований за адресою: м. Одеса, проспект Добровольського 70 Б, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виходила з вказаного магазину. В цей час у ОСОБА_11 , виник умисел на зґвалтування останньої, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на задоволення статевої пристрасті, ОСОБА_11 почав переслідувати ОСОБА_12 , яка направлялась в сторону адреси мешкання. Біля будинку № 25 по проспекту Добровольського в м. Одесі, ОСОБА_11 наздогнав останню, де застосувавши фізичне насилля, а саме однією рукою закрив рот ОСОБА_12 , а іншою наніс декілька ударів по голові, затягнув її до кущів, поваливши її на землю. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_11 при цьому утримуючи руками потерпілу на землі, вступив з нею у половий акт, природним способом, однак завершити статевий акт ОСОБА_11 не зміг, у зв`язку з тим, що його дії, були помічені та він оголений зник з місця події у невідомому напрямку.

Обвинувачений ОСОБА_11 свою провину у інкримінованому йому злочині не визнав та пояснив суду, він не причетний до скоєння цього злочину, оскільки саме в той день, однак точної дати не пам`ятає, він з ОСОБА_13 ходив на море. Після цього він поїхав додому перевдягнутися та сходити до магазину. Потім поїхав назад до ОСОБА_13 додому, де залишився ночувати. Вранці пішов на роботу. Приблизно через два тижні його затримали. Крім того, обвинувачений не зміг пояснити суду, чому його речі було знайдено на місці скоєння злочину.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї провини, його вина в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ст. 152 ч. 2 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і підтверджується:

?показами потерпілої ОСОБА_12 , яка суду пояснила, що повністю пояснити, що з нею відбулося не може, у зв`язку з її психологічним станом, однак під час судового розгляду вказала на обвинуваченого, як на особу, що її зґвалтувала.

?показами свідка ОСОБА_14 , який суду пояснив, що 17.08.2017 року приблизно о 22 годині 00 хвилин він зателефонував своїй донці, та вона сказала йому, що йде до магазину. Однак вдома її довго не було та він з дружиною пішли її шукати. Вони зайшли до магазину «Копійка» та запитали чи не бачили там їх доньку, на що їм відповіли, що вона там була та вийшла. Вони з дружиною вийшли та розійшлися по різні боки, через деякий час він побачив лише силует пробігаючого чоловіка. Дружина знайшла доньку у кущах та одразу зателефонувала йому, та він побіг до неї. Він побачив, що донька була побита та брудна. Доньку разом з дружиною направили до лікарні. Донька пояснила, що чоловік затяг її до кущів та роздягнув. Більше нічого у доньки не запитував, оскільки їй важко про це говорити. На місці скоєного разом із співробітниками поліції вони знайшли білизну, футболку, та капці.

?показами свідка ОСОБА_15 , яка суду пояснила, що в той день її донька була в гостях у її сестри. Коли вона їхала додому, подзвонила їй та сказала, що йде з магазину. Через хвилин 15 вони з чоловіком пішли її шукати. Коли вони зайшли до магазину «Копійка», їм показали камери та було видно, що донька вийшла. Разом з чоловіком вони вийшли та розділилися по різні боки алеї. Коли вона йшла по алей на вул. Добровольського, то побачила як обвинувачений наносить її доньці удари по голові. Вона схопила його скоріш всього за ногу. Обвинувачений був голий. Вона розгледіла це точно був ОСОБА_16 . Вони з донькою залишилися у кущах, та в її руках залишилися його труси. На ній були тілесні ушкодження, у вигляді розбитого носу, губи, та вона була вся побита та брудна. Пізніше донька розповіла, що коли вона вийшла з магазину її схопив чоловік та почав тягти у кущі. Вона йому сказала, що їй 15 років та її будуть шукати. Однак він все одно затяг її до кущів та змусив роздягатися, та вступив з нею у половий контакт у різних формах. Він майже 2 години знущався над нею. Коли повз кущі проходили люди, він затуляв їй рот та бив по голові. Чоловік казав їй, що поки не доробить своє діло не відпустить її. ЇЇ донька була цнотлива та у неї була епілепсія, та через деякий час вона пройшла, однак після нападу вона почалася з новою силою. Після нападу вони одразу поїхали до лікарні, а потім додому, де донька прийняла душ. На місці скоєного всі речі було вилучено співробітниками поліції.

?показами свідка захисту ОСОБА_17 , яка суду пояснила, що 17 на 18 серпня 2017 року ОСОБА_16 знаходився з нею, за її адресою: м. Одеса, 2-й Балтський провулок. Вони разом з ним ходили на море. Після чого він на її прохання ходив до магазину, однак замість хліба та ковбаси, він купив рибу та пиво. Потім він поїхав до себе додому за речами, та повернувся до неї додому. Він був вдягнений в шорти та футболку, при собі мав телефон та гаманець. Коли ввечері він повернувся вони разом пили пиво, послухали музику та лягли спати. Вранці вона пішла на роботу, а ОСОБА_16 поїхав у село.

Крім того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 , у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 152 КК України повністю підтверджується дослідженими під час судового розгляду письмовими доказами та речовими доказами:

- протоколом огляду місця події з фото-таблицею від 18.08.2017, згідно якого на ділянці розміром 3*3 метри, було виявлено речі майку, шорти, бюстгальтер, пару чоловічих капців;

- протоколом огляду та відтворення відеозапису від 24.08.2017 з фото-таблицею, з компакт-диску формату DVD-R, фірми «Videx» 4,7 GB, 120 min, з відеозаписами з камер спостереження, встановлених у магазині «Копійка», який розташований за адресою: м. Одеса, вул.Добровольського, 70Б, на яких вбачається, що чоловік зовні схожий на ОСОБА_11 , та одягнений у речі, які були вилучені 18.08.2019 під час огляду місця події;

- постановою від 24.08.2017 про долучення до матеріалів компакт-диску формату DVD-R, фірми «Videx» 4,7 GB, 120 min, з відеозаписами з камер спостереження, встановлених у магазині «Копійка», який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Добровольського, 70Б;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.08.2017 з довідкою до протоколу, відповідно до якого, свідок ОСОБА_15 вказала на фотознімок № 1, на якому зображено ОСОБА_11 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.08.2017 з довідкою до протоколу, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_12 вказала на фотознімок № 3, на якому зображено ОСОБА_11 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 29.08.2017 з довідкою до протоколу, відповідно до якого, свідок ОСОБА_14 вказав на фотознімок № 4, на якому зображено ОСОБА_11 ;

-висновком судово-медичногоексперта №2065/90-Д,згідно якоїу ОСОБА_12 малися наступніушкодження:синці нижньоїповіки правогоока,розрив слизовоїоболонки верхньоїгуби,садна поперековоїділянки справата ділянкиправого колінногосуглоба.Вказані ушкодженняутворилися віддії тупихтвердих предметів,індивідуальні особливостіяких увластивостях ушкодженьне відобразилися.Такими тупимипредметами моглибути руки,ноги.В механізмівиникнення ушкодженьмогли матимісце удари,тертя.Враховуючи морфологічніособливості ушкоджень(синецьблідо-фіолетового кольору,садна зісвітло-червоними,м`якими поверхнями,розташованими нижчерівня навколишньоїшкіри)слід вважати,що вонивиникли втермін до12-тигодин допочатку проведенняекспертизи,тобто моглибути спричинені17.08.2017р.Вказані ушкодження,як кожнеокремо,так ів сукупності,мають незначніскороминущі наслідкитривалістю небільше 6-тиднів іза цимкритерієм,згідно п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р. відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. В області зовнішніх статевих органів у ОСОБА_12 виявлений розрив дівочої пліви, який утворився внаслідок її пере розтягнення тупим твердим предметом, яким міг бути напружений статевий член. Розрив дівочої пліви у ОСОБА_12 виник в термін до 12-ти годин до початку проведення експертизи, тобто міг бути спричинений 17.08.2017 р. Розрив дівочої пліви спричинив короткочасний розлад здоров`я строком понад 6-ть, але не більше як 21 день, і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3 та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., відноситься до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- висновком експерта № 859 від 04.09.2017 року, згідно якого Кров потерпілої ОСОБА_12 , 1999 р.н., відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВО. Дослідженням її слини встановлено, що вона відноситься до категорії видільників (Sе).

Кров підозрюваного ОСОБА_11 , 1985 р.н., відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО. Дослідженням його слини встановлено, що він відноситься до категорії видільників (Sе).

На футболці (об`єкти №1-4) потерпілої ОСОБА_12 виявлена слина без домішки крові та сперматозоїдів.

На шортах (об`єкт №12), трусах (об`єкт №13) потерпілої ОСОБА_12 виявлені сліди крові людини без домішок слини та сперматозоїдів. При дослідженні на групову належність в об`єктах №1-4 виявлені антигени В та Н, в об`єктах №12, 13 виявлений тільки антиген Н (ізогемаглютиніни в цих об`єктах не виявлені), властиві особі (особам), носію (носіям) даних групових факторів.

Таким чином, враховуючи вказане вище та групові характеристики підекспертних, походження слини на футболці потерпілої ОСОБА_12 не можна виключити від особи групи В з ізогемаглютиніном анти-А з супутнім антигеном Н за системою АВО, в тому числі від підозрюваного ОСОБА_11 незалежно від категорії видільництва. Походження слини на даному речовому доказі від потерпілої ОСОБА_12 можливе тільки у якості домішки.

Походження слідів крові на шортах та трусах потерпілої ОСОБА_12 не виключається від самої потерпілої ОСОБА_12 ;

- протоколом огляду речових доказів з фото-таблицею від 13.10.2017, а саме пакету, розмірами 11x9x5 см., з поліетиленового мішку червоного кольору, перев`язаний ниткою зеленого кольору, на якій наклеєна паперова бирка з печаткою КУ «ООБСМЕ» Для пакетів № 4 та нанесений рукописний напис фарбою червоного кольору «№859 2017.», у якому, відповідно до висновку експерта № 859 від 27.09.2017 п. 2.1.3. знаходяться труси сіро-світло-синього кольору, у вигляді сітки синтетичною ниткою, довжиною 18 см, шириною в поясі при не розтягнутій резинці 25 см. Труси ношені, місцями рвані, брудні. На трусах на виворотній поверхні в області ластовиці є переривчата пляма сіро-жовтуватого кольору, розмірами 7,5x1 см.

Пакету, розмірами 13x11x24 см., з поліетиленового мішку білого кольору, перев`язаний ниткою зеленого кольору, на якій наклеєна паперова бирка з печаткою КУ «ООБСМЕ» Для пакетів № 4 та нанесений рукописний напис фарбою червоного кольору «№859 2017.», у якому, відповідно до висновку експерта № 859 від 27.09.2017 п. 2.1.2. знаходяться шорти з світло-синього джинсового матеріалу, довжиною 37, 5 см, шириною в поясі 33 см, застібаються на заклепку та металеву блискавку, на передній поверхні праворуч та ліворуч є прорізні, а в правій - накладна кишені, на задній поверхні є накладні кишені, на поясі маються 5 шльовок. Шорти ношені, рвані, місцями брудні.

Пакету, розмірами 15x14x7 см, з поліетиленового мішку білого кольору, перев`язаного ниткою зеленого кольору, на якій наклеєна паперова бирка з печаткою КУ «ООБСМЕ» Для пакетів № 4 та нанесений рукописний напис фарбою червоного кольору «№859 2017», у якому, відповідно до висновку експерта № 859 від 27.09.2017 п. 2.1.1. знаходиться футболка білого кольору, верхня та нижня частини якої у вигляді сітки синтетичного походження, середня частина футболки з бавовняного матеріалу. Довжина футболки 48 см, ширина в плечах 61 см, На передній поверхні футболки є напис на іноземній мові білими та чорними літерами. Футболка ношена, ціла, брудна.

Наведені докази за своїм змістом та послідовністю відповідають дійсним обставинам кримінального провадження, є належними, допустимими, і такими, що підтверджують вину обвинуваченого.

Невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч. 2 КК України, та його доводи стосовно відсутності в його діях злочинних діянь, а саме, те що він не причетний до скоєння вказаного злочину, є нічим необґрунтованими та такими, що спростовуються наведеними і дослідженими під час судового розгляду та оціненими доказами, отриманими у передбаченому КПК України порядку, які встановлюють наявність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду. До показань обвинуваченого суд відноситься критично та розцінює їх, як форму захисту,з метоюуникнення відповідальностіза скоєне та спробу обвинуваченого ОСОБА_11 ввести суд в оману, та уникнути кримінальної відповідальності за скоєне ним кримінального правопорушення.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілою та свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , як у процесі досудового, так і вході проведення судового провадження. Їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам кримінального провадження, відомості про які містяться в інших зібраних у справі доказах.

Аналізуючи покази свідка захисту ОСОБА_17 , суд критично їх оцінює і знаходить такими, що не можуть бути прийняті судом як достовірні і такими, що підтверджують покази обвинуваченого, оскільки всі твердження свідка захисту ґрунтуються виключно на словах обвинуваченого та спростовуються доказами сторони обвинувачення, а саме: показами потерпілої та допитаних свідків в суді, а також об`єктивними судово-медичними даними, які роз`яснені і підтверджені показами судово-медичного експерта, які є належними, допустимими та достовірними, а в їх сукупності і взаємозв`язку достатніми для визнання обвинуваченого ОСОБА_11 винуватим у пред`явленому обвинуваченні.

Таким чином, суд вважає доведеним факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_11 закінченого злочину - зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства до потерпілої ОСОБА_12 .

З об`єктивної сторони зґвалтування полягає у статевих зносинах, які поєднуються із: 1)застосуванням фізичного насильства; 2)погрозою його застосування (воля потерпілої особи придушується) або 3)використанням безпорадного стану потерпілої особи (її воля ігнорується).

Під статевими зносинами у ст. 152 КК України слід розуміти природний (гетеросексуальний) статевий акт. Злочин є закінченим з моменту початку статевого акту всупереч волі потерпілої особи.

Фізичним насильством, передбаченим диспозицією ст. 152 КК України, слід вважати умисний зовнішній негативний вплив на організм потерпілої особи або на її фізичну свободу, вчинений з метою подолання чи попередження опору потерпілої особи або приведення її у безпорадний стан. Фізичне насильство при зґвалтуванні може полягати у нанесенні удару, побоїв, пов`язаному із безпосереднім впливом на тіло потерпілого, позбавленні або обмеженні особистої волі, заподіянні тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості тощо і спрямовується на те, щоб учинити з потерпілою особою природний статевий акт, подолати здійснюваний або очікуваний з її боку фізичний опір, пов`язаний з небажанням вступити у статевий контакт. Для інкримінування ст.152 потрібно встановити, що вказане небажання було більш-менш чітко вираженим, явним, адже відмова на словах, навіть певна фізична протидія не завжди свідчать про дійсне небажання особи вступити у такий контакт.

Нанесення під час зґвалтування або замаху на нього удару, побоїв, заподіяння легких тілесних ушкоджень повністю охоплюється ст. 152 КК України. Заподіяння вказаної шкоди здоров`ю є складовою частиною об`єктивної сторони насильницького зґвалтування.

Суб`єктивна сторона зґвалтування характеризується прямим умислом. Винний усвідомлює, що вчиняє природний статевий акт із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного стану потерпілої особи, і бажає це зробити. Мотиви, не впливаючи на кваліфікацію, можуть бути різними (задоволення статевої пристрасті, помста, бажання принизити потерпілу особу, прагнення сексуального самоствердження, хуліганські спонукання тощо).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 152 КК України зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування, вчинене повторно, особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених статтями 153-155 Кримінального кодексу України.

Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованого злочинного діяння, та суд вважає це належним, допустимим, достовірним і достатнім для ухвалення вироку.

Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, а також те, що обвинувачений раніше судимий, судимість якого не погашена у встановленому законом порядку, позитивно характеризується за місцем проживання; думку потерпілої, яка просить призначити покарання відповідно до вимог закону.

Беручи до уваги всі вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 152 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України) (2341-14), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд, у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його небезпеку, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які згідно ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , судом не встановлені.

Обставини, які згідно ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_11 , судом не встановлені.

При призначенніпокарання судвраховує роз`ясненняпостанови ПленумуВерховного СудуУкраїни №5від 30.05.2008року «Просудову практикуу справахпро злочинипроти статевоїсвободи тастатевої недоторканостіособи»»,які констатують,що відповіднодостатті 29КонституціїУкраїни кожналюдина маєправо насвободу таособисту недоторканність. Статева недоторканність це захищеність особи, яка досягла статевої зрілості, від посягання на її право самостійно вирішувати питання про своє статеве життя, а також захищеність особи, яка не досягла статевої зрілості, від статевих відносин, а особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку від розпутних, дій.

Відповідно доп.1 ПостановиПленум ВерховногоСуду України,від 30.05.2008,№ 5"Просудову практикуу справахпро злочинипроти статевоїсвободи тастатевої недоторканостіособи"вбачається,що за змістом статті 152 Кримінальногокодексу України -зґвалтуванням слід розумітиприродні статеві зносини між особами різної статі всупереч або зігноруванням волі потерпілої особи із застосуванням фізичного насильства, погрози його застосування або з використанням безпорадного станупотерпілої особи. Перелік неправомірних дій, якими обумовлюється факт зґвалтування, є вичерпним.

Згідно з п. 3 Постанови Пленум Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 5 "Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи" вказано, що фізичним насильством, передбаченим диспозиціями статей 152, 153 КК України, слід вважати умисний зовнішній негативний вплив на організм потерпілої особи або на її фізичну свободу, вчинений з метою подолання чи попередження опору потерпілої особи або приведення її у безпорадний стан. Такий вплив може виражатись у нанесенні ударів, побоїв, заподіянні тілесних ушкоджень, здавлюванні дихальних шляхів, триманні рук або ніг, обмеженні або позбавленні особистої волі, уведенні в організм потерпілої особи проти її волі наркотичних засобів, психотропних, отруйних, сильнодіючих речовин тощо.

Заподіяння потерпілій особі при зґвалтуванні або насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним способом чи замаху на ці злочини умисного легкого тілесного

ушкодження охоплюється відповідною частиною статті 152 або статті 153 КК України і додаткової кваліфікації за статтею 125 КК не потребує, оскільки заподіяння шкоди здоров`ю у таких межах охоплюється диспозицією закону про відповідальність за зґвалтування або насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом. У разі поєднання насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом із заподіянням потерпілій особі умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження дії винної особи необхідно кваліфікувати за сукупністю злочинів, передбачених відповідною частиною статті 122 КК та відповідною частиною статті 152 або статті 153 КК.

Обов`язокдержави -захищати життялюдини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно дост.21Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Стаття ст.28Головного ЗаконуУкраїни передбачає,що коженмає правона повагудо йогогідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно дост.1КК України-Кримінальний кодексУкраїни маєсвоїм завданнямправове забезпеченняохорони праві свободлюдини ігромадянина,власності,громадського порядкута громадськоїбезпеки,довкілля,конституційного устроюУкраїни відзлочинних посягань,забезпечення мируі безпекилюдства,а такожзапобігання злочинам. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд враховує і холоднокровне відношення обвинуваченого до скоєного ним кримінального правопорушення, адже ОСОБА_11 скоївши злочин відносно потерпілої, діючи нахабно, зневажаючи всіма принципами загальноприйнятих норм моралі, розуміючи пагубність скоєних ним злочинних вчинків, значення цьому не надав, станом здоров`я потерпілої не поцікавився, про що вказував, даючи свої покази в судовому засіданні, правоохоронні органи про скоєний ним злочин не повідомив, з метою уникнення його від кримінальної відповідальності.

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини цього кримінального провадження, беручи до уваги особу обвинуваченого, те що ОСОБА_11 раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти статевої недоторканності, однак на шлях виправлення не став, шкода завдана кримінальним правопорушенням відсутня, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_11 , а також попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає, що цілі покарання обвинуваченого, будуть досягнуті з такою мірою покарання, як позбавлення волі.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості особи», ст. 64 КК України та керуючись ст.ст. 100, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_11 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 152 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_11 залишити без змін, у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту затримання ОСОБА_11 , тобто з 29.08.2017 року.

Речові докази, а саме: зрізи нігтів потерпілої ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_15 , які поміщено до камери зберігання речових доказів Суворовського відділу поліції ГУНП України в м.Одесі, - знищити; особисті речі: потерпілої ОСОБА_12 та засудженого ОСОБА_11 , які поміщено до камери зберігання речових доказів Суворовського відділу поліції ГУНП України в м.Одесі, - знищити; компакт-диск формату DVD-R, фірми «Videx» 4,7 GB, 120 min, з відеозаписами з камер спостереження, встановлених у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , - зберігати в матеріалах кримінальної справи №523/14791/17.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...