Справа № 344/1861/19
Провадження № 1-кс/344/1141/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника адвоката ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на постанову слідчого в кримінальному провадженні № 0000108, -

встановив:

в клопотанні вказано, що 16/01/2019 прокурору подано клопотання про проведення слідчого експерименту для встановлення можливості отримання тілесних ушкоджень у момент первинного удару, призначити комплексну судово-медичну і трасологічну експертизу, встановити можливості розвитку варіантів ДТП, можливостей механізму потрапляння речовин на транспортний засіб.

В судовому засіданні адвокат підтримав клопотання та надав перед судом пояснення про те, що на транспортному засобі, яким керував підозрюваний не було слідів наїзду на пішохода, слідчим не перевірено версію про наїзд підозрюваним на тіло потерпілого, тілесні ушкодження не співпадають, адвокат не погоджується з висновком експерта, стегнова кістка є найміцнішою, а тому у висновках слідчого є суперечності, раніше адвокат подав клопотання про встановлення обставин.

В судовому засіданні підозрюваний надав пояснення про те, що він заперечує обставини, які встановлені слідчим, автомобіль, який він використовував не розвиває швидкість більше 50 кілометрів на годину, на автомобілі не було ушкоджень, які повинні б залишитись на капоті автомобіля, на узбіччі підозрюваний бачив інший транспортний засіб темного кольору, який мав пошкодження, не переховувався і надав транспортний засіб для огляду.

В судовому засіданні слідчий заперечив клопотання з тих підстав, що усі необхідні слідчі дії було проведено, необхідні експертизи призначено, отримано висновки експерта, в яких не містяться суперечності, вони відповідають фактичним обставинам, слідчими діями встановлюються фактичні обставини, а не припущення, про що в клопотанні просив адвокат, висновком експерта вже було встановлено, що потерпілий перебував у вертикальному положенні в момент первинного удару, тому не підлягають спростування припущення адвоката про те, що потерпілий міг перебувати в горизонтальному положенні, а вчинення відповідних дій призведе виключно до затягування судового розгляду; у захисника є процесуальна можливість звертатися до експерта для проведення бажаних ним експертиз.

16/01/2019 адвокат подав слідчому клопотання, в якому просив про проведення слідчого експерименту, призначення експертизи.

20/01/2019 року слідчим ухвалено постанову, якою відмовлено в задоволенні клопотання адвоката з тих підстав, що слідчий експеримент вже було проведено за умов, що відповідають тим, за яких було вчинено злочин; висновком експерта спростовано припущення, які покладено в основу клопотання адвоката, відповідне припущення спростовуються іншими матеріалами провадження; механізм наїзду вже встановлено висновками експертизи, які не суперечать фактичним обставинами та іншим висновкам експерта; обставина перебування потерпілого в вертикальному положення під час удару встановлена висновком експерта.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже доведення перед судом наявності правових підстав для своїх скарг, клопотань та їх заперечення процесуальним законом покладено безпосередньо на сторони кримінального провадження.

Однак скаржником не надано суду доказів того, що фактичні обставини вчинення злочину суперечать висновкам експерта або висновки містять суперечність між собою.

Взагалі адвокатом не надано суду жодного доказу, крім власного клопотання до слідчого.

При цьому прокурором надано заперечення проти скарги адвоката та вказано на те, що в клопотанні і скарзі зазначено лише на припущення, які не ґрунтуються на фактичних обставинах, суперечать висновкам експерта.

Відповідно до п. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Відповідно до п. 1 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Отже оскаржувана постанова містить в собі виклад фактичних обставин та змісту висновків експерта, якими прокурором заперечено припущення, що вказані в клопотанні.

Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.

Отже скаржником не надано суду жодного доказу, який би вказував на хибність висновків прокурора, що зазначені ним в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ст.8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Іванов проти України" (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

В ст. 3 КПК України вказано, що державне обвинувачення - процесуальна діяльність прокурора, що полягає у доведенні перед судом обвинувачення з метою забезпечення кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Отже державне обвинувачення покладено на прокурора, що полягає в доведенні ним перед судом дійсних фактичних обставин, а не спростування усіх можливих припущень, які можуть оголосити інші учасники кримінального провадження.

Підтримання обвинувачення здійснюється перед судом, що здійснює розгляд і вирішення кримінального провадження по суті обвинувачення.

При цьому в п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Отже до компетенції цього суду належить лише здійснення судового контролю за тим, чи не було порушено прокурором, під час ухвалення оскаржуваної постанови, прав інших учасників.

В п. 1 ст. 243 КПК України вказано, що експерт залучається за наявності підстав для проведення експертизи за дорученням слідчого судді чи суду, наданим за клопотанням сторони кримінального провадження.

Отже до прав адвоката належало подати обґрунтоване клопотання до слідчого судді про призначення експертизи, а не зобов?язання слідчого внести відповідне клопотання.

Таким чином адвокат переклав свої обов?язки на іншого учасника, до обов?язків якого не належить здійснення відповідних дій.

Відповідно до п. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Отже підставою проведення слідчого експерименту є необхідність перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а не бажання будь-якого учасника кримінального провадження, в основі якого покладено припущення, що суперечить фактичним обставинам справи та іншим висновкам експерта.

Таким чином скарга позбавлена правових підстав.

Відповідно до зазначеного, -

п о с т а н о в и в:
в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1