Справа №127/2835/19
Провадження №1-кп/127/76/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

сторони захисту адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду № 12 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 187 Кримінального кодексу України, відомості про який внесено до ЄРДР 09.11.2018 р. за № 0004451,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 187 КК України.

Прокурор вважає за доцільне призначити кримінальне провадження до судового розгляду, викликавши в судове засідання обвинуваченого, потерпілого та свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування. Також заявила клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою з тих підстав, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину в період не знятої і не погашеної судимості, не має соціальних зв`язків, не працевлаштований, може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків. Крім того, інкримінований ОСОБА_8 злочин останній вчинив, перебуваючи під адміністративним наглядом.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 підтримали думку прокурора та просили продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 проти призначення кримінального провадження до судового розгляду не заперечував. Однак вважає, що підстави для продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою відсутні, оскільки прокурором не доведено ризики, передбачені статтею 177 КПК. Крім того, стороною захисту ставиться під сумнів обґрунтованість підозри.
Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду, однак заперечував щодо продовження строку утримання його під вартою. Зокрема, просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку, що підстави для прийняття рішень, передбачених частиною третьою статті 314 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), тобто для затвердження угоди, повернення обвинувального акту прокурору, направлення до іншого суду відсутні, а тому кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання необхідно викликати сторони обвинувачення та захисту, потерпілого, а також свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування, про виклик яких і допит в судовому засіданні клопотав прокурор.
Підстави для складання досудової доповіді згідно з приписами пункту 6 частини третьої статті 314 та статті 314-1 КПК, на думку суду, відсутні.
При вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу до обвинуваченого, суд приймає до уваги наступне.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 09.11.2018 р. за підозрою у вчиненні злочину було затримано ОСОБА_8 і слідчим суддею йому застосовано запобіжний захід у вигляді взяття під варту, строк дії якого в подальшому було продовжено.
Згідно з частиною першою статті 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. При цьому частиною другою статті 331 КПК регламентовано, що вирішення судом питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Суд враховує положення частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р.
Згідно з положеннями частини першої статті 183 КПК взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Заперечення сторони захисту стосовно того, що обвинувачення у вчиненні тяжкого злочину не може бути підставою для продовження строку утримання обвинуваченого під вартою суд вважає слушними з огляду на висновки, викладені Європейським Судом з прав людини у пункті 21 в справі «Подвезько проти України». Зі змісту зазначеного висновку випливає, що ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання; він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою. Разом з тим, твердження сторони захисту про непричетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого йому злочину та необґрунтованість оголошеної підозри суд до уваги не приймає.

Так, відповідно до приписів пункту 2 частини першої статті 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Зазначені обставини згідно з приписами частини першої статті 92 КПК зобов`язана довести сторона обвинувачення. Вичерпний перелік питань, які суд вправі вирішити під час підготовчого судового засідання, визначений статтею 315 КПК, до яких питання щодо винуватості чи невинуватості обвинуваченого законом не віднесено. Вирішення питання щодо обґрунтованості підозри та винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину потребує аналізу зібраних у справі доказів у їх сукупності з дотриманням вимог статей 91 та 94 КПК. Зі змісту ж частини четвертої статті 291 КПК випливає, що надання суду інших документів, ніж передбачених зазначеною статтею, до початку судового розгляду забороняється. Тому, вирішення питання щодо обґрунтованості підозри та невинуватості обвинуваченого на даний час є передчасним.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, вчиненого в період не знятої і не погашеної судимості за вчинення умисних злочинів, під час перебування під адміністративним наглядом. Суд також приймає до уваги, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження по суті не розпочато і потерпілий та свідки у кримінальному провадженні судом не допитані. Тому з метою забезпечення кримінального провадження та попередження вчинення обвинуваченими позапроцесуального впливу на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, відповідно до положень частини першої статті 177 та частини першої статті 178 КПК, суд вважає за доцільне продовжити строк утримання ОСОБА_7 під вартою.
Через канцелярію суду надійшла позовна заява потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого на його користь матеріальної, моральної шкоди. При цьому суд враховує, що частиною четвертою статті 128 КПК визначено, що форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Згідно з частиною четвертою статті 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. Чинне законодавство, зокрема пункти 2 та 6 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачає різні правові підстави для звільнення позивача від сплати судового збору. При цьому в пункті 6 зазначеної норми визначено, що позивач звільняється від слати судового збору в справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення; зі змісту ж пункту 2 зазначеної норми випливає, що позивач звільняється від сплати судового збору в справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи. При цьому відомостей, які б свідчили, що потерпілому було спричинене ушкодження здоров`я суду надано не було.

Крім того, частиною другою статті 95 ЦПК визначено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 185 ЦПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, суд вважає, що поданий потерпілим позов підлягає залишенню без руху з наданням останньому строку для усунення недоліків поданої позовної заяви.

Керуючись статтями 314-316, 331, 371 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд Вінницьким міським судом Вінницької області (професійним суддею одноособово) на підставі обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 187 КК України, відомості про який внесено до ЄРДР 09.11.2018 р. за № 0004451, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, яке відбудеться 01 лютого 2019 р. о 15.45 год.
У судове засідання викликати: сторони обвинувачення та захисту, потерпілого, свідків згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування.

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою, продовжити на 60 днів, з 01 лютого 2019 року до 23.59 год. 01 квітня 2019 року.

Позовну заяву потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_7 залишити без руху, надавши йому строк до 08 лютого 2019 року для усунення недоліків.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: