Постанова
Іменем України
18 грудня 2018 року
м. Київ
справа № 11-кп/794/170/17
провадження № 51-3393км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6
(у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційні скарги захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 березня 2017 року і ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 14 липня 2017 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Рівне, мешканця м. Вінниця, із повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останнього разу: 28.07.2016 року Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді 5 років 8 місяців 12 днів позбавлення волі, на підставі ст. 72 КК звільненого із зали суду по відбуттю строку покарання; 17 листопада 2016 року ухвалою Апеляційного суду Вінницької області вирок змінено в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалено вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК до 3 років обмеження волі; за ч. 2 ст. 185 КК до 3 років позбавлення волі; за ч. 3 ст. 185 КК до 5 років 8 місяців позбавлення волі; за ч. 3 ст. 15 , ч. 3 ст. 185 КК до 2 років 6 місяців позбавлення волі; відповідно до ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 8 місяців,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 березня 2017 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК та призначено покарання у виді позбавленні волі на строк 5 років 6 місяців.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 визначено рахувати з 18.08.2016 року з розрахунку, що згідно ч. 5 ст. 72 КК одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.
Згідно вироку, ОСОБА_6 , 13 серпня 2018 року, приблизно о 14 год., перебуваючи на вул. М. Рибалки у м. Чернівці, переслідуючи корисливий мотив, зайшов на територію подвір`я будинку АДРЕСА_1 за вказаною адресою, де за допомогою металевої викрутки, діючи умисно, протиправно, повторно, шляхом віджиму металопластикового вікна, таємно проник в приміщення квартири АДРЕСА_2 , де викрав майно, що належало потерпілій ОСОБА_8 , на загальну суму 8 689,7 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 14 липня 2017 року вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 14 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 змінено в частині зарахування обвинуваченому в строк відбуття покарання строку попереднього ув`язнення.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК в редакції до 21.06.2017 року зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 18 серпня 2016 року по 21 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі та доповненнях до неї засуджений ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, недоведеність своєї винуватості у вчиненні вказаного кримінального правопорушення просить скасувати судові рішення щодо нього, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Захисник ОСОБА_7 , просить скасувати як вирок суду першої інстанції так і ухвалу апеляційного суду у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями кримінального процесуального закону. Так, зокрема, захисник вважає, що винуватість його підзахисного не доведена, кваліфікація дій засудженого є неправильною. Суд апеляційної інстанції вказані доводи захисника залишив без задоволення, належним чином своє рішення не мотивував, у зв`язку з чим допустився істотних порушень кримінального процесуального закону.
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні просив залишити касаційні скарги без задоволення, а судові рішення без зміни.
Засуджений у судовому засіданні підтримав свою касаційну скаргу та касаційну скаргу свого захисника у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Мотиви суду
Відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах касаційної скарги. При цьому він перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Зі змісту касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 вбачається, що він, надаючи оцінку доказам, по суті заперечує достовірність окремих із них та правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, тоді як їх перевірка в силу ст. 433 КПК до повноважень суду касаційної інстанції законом не віднесена.
Разом із тим, як видно з матеріалів кримінального провадження, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину зроблено з дотриманням ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст. 94 КПК.
Висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 суд дійшов на підставі аналізу показань потерпілої ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , даних висновків судових експертиз, зокрема, трасологічної експертизи №1598-к від 19.08.2016 р., з якої вбачається, що слід взуття, виявлений та вилучений протоколом огляду місця події від 14.08.2016 р. на місці скоєння крадіжки на АДРЕСА_3 залишений низом підошви взуття з узором аналогічним узору та розміру низу підошви кросівка чорного кольору на ліву ногу, що вилучений у ОСОБА_6 (т. 1 а.п. 117-122), з висновку дактилоскопічної експертизи №1599 від 18.08.2016 р. згідно якої, 2 сліди рук та 1 слід долоні руки слід фрагмента долоні руки залишений середнім пальцем правої руки ОСОБА_6 , слід пальця руки залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_6 (т.1 а.п. 135-144), а також показань самого засудженого, який підтвердив той факт, що він взяв з будинку футболку, яку пізніше впізнала потерпіла ОСОБА_8 , а також свідок ОСОБА_9 як одну із викрадених у потерпілої речей.

Дослідивши вказані докази, суд визнав їх достатніми для доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК. За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_6 кваліфіковані правильно.
Апеляційний розгляд провадження проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону. Всі наведені в апеляціях засудженого та його захисника доводи, аналогічні за своїм змістом доводам, викладеним у касаційних скаргах, належним чином було перевірено і визнано безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував у своєму рішенні, і вважати його необґрунтованим чи сумнівним немає підстав.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, не встановлено.
З огляду на те, що кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень кримінального процесуального закону не допущено, касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника задоволенню не підлягають.

Втім, вивчивши матеріали провадження та зміст оскаржених судових рішень, Суд приходить до висновку, що у порядку ст. 433 КПК, на підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_6 необхідно додатково зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 22.06.2017 по 14.07.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційні скарги захисника ОСОБА_7 та засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
У порядку ст. 433 КПК вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 березня 2017 року і ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 14 липня 2017 року укримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 змінити.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК (у редакції Закону України № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року) додатково зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 22.06.2017 по 14.07.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У решті судові рішення залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню

не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3