Справа № 681/111/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2019 р.

Полонський районний суд Хмельницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , його законного представника ОСОБА_10 , та захисника адвоката ОСОБА_11
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 0000510 від 11.10.2018 року по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, непрацюючого, не одруженого, раніше судимого, 19.02.2019 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, а на підставі ст. 75,76 КК звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, та ч.1 ст. 304 КК України, -
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Лопатичі, Олевського району Житомирської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта 9 класів, не одруженого, раніше судимого, 19.02.2019 року Баранівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, а на підставі ст. 75, 104,76 КК звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

встановив:

У вересні 2018 року ОСОБА_7 , займаючись діяльністю по закупівлі, перевезенню та продажу домашньої худоби, використовуючи при цьому автомобіль марки «Мерседес-Бенц» моделі «208-D» реєстраційний номер НОМЕР_1 , залучив неповнолітнього ОСОБА_9 за відповідну плату допомагати йому у здійсненні такої діяльності.
На початку жовтня 2018 року ОСОБА_7 маючи при собі 40 тисяч грн., які він позичив для закупівлі худоби, перебуваючи у м. Хмельницькому, запропонував ОСОБА_9 , про неповнолітній вік якого він знав, пограти на ігрових автоматах, для чого надав останньому частину грошей. Вказані кошти обвинувачені програли.
Після цього, ОСОБА_7 став переконувати ОСОБА_9 в тому, що для повернення програних грошей необхідно викрасти домашню худобу, при цьому запевняючи про безкарність діяння, та в такий спосіб умисно викликав у ОСОБА_9 бажання взяти участь у крадіжці.
Так, 11.10.2018 року приблизно о 15.30 годині обидва обвинувачені, попередньо домовившись між собою, на вищевказаному автомобілі, яким управляв ОСОБА_7 та за пропозицією останнього приїхали до м. Полонне з метою викрадення корів. Слідуючи по вул. Беркути виїхали на поле кадастровий номер 682368000:05:001:0018, на якому випасались корови без нагляду пастухів або ж власників.
Впевнившись у відсутності сторонніх осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відіпнули від припона та завели до спеціально обладнаного кузова автомобіля три корови, а саме: породи «українська чорно-ряба молочна» вагою 330 кг., віком 3 роки, вартістю 14000 грн., яка належить для ОСОБА_6 ; породи «українська біло-бура молочна» вагою 450 кг., віком 4 роки 6 місяців, вартістю 20000 грн., яка належить для ОСОБА_4 ; породи «українська коричнева молочна» вагою 500 кг., віком 7 років, вартістю 20000 грн., яка належить для ОСОБА_5 , та в такий спосіб таємно викрали вказані корови, які після цього завезли їх автомобілем на приймальний пункт великої рогатої худоби в с. Корделівка, Калинівського району, Вінницької області де їх продали.
Зазначеними діями обидва обвинувачені скоїли кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_7 також скоїв злочин, передбачений ч.1 ст. 304 КК України - втягнення неповнолітнього у злочинну діяльність.
Винуватість ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у вчиненні крадіжки корів підтверджується такими доказами.
Показаннями потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 які пояснили, що 11.10.2018 року належні для них корови випасались на вищезгаданому полі, без догляду пастухів, а під вечір вони виявили, що корови пропали, при цьому ОСОБА_6 виявив на іншій своїй корові, яку не викрали, чужу мотузку. Про даний факт вони повідомили в Полонське відділення поліції, а 16.01.2019 року ОСОБА_7 кожному із них сплатив по 10 тисяч грн., в рахунок відшкодування шкоди, завданої викраденням належних для них корів.
Показаннями ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 185 КК України визнали повністю, щиро розкаялись та пояснили, що ними дійсно за вказаних вище обставин, місці та спосіб було викрадено 3 корови.
Даними протоколів прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від 11.10.2018 року (а.с.93-95), які вказують на те, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 цього ж дня подали до Полонського відділення поліції заяви, в яких повідомили про викрадення у кожного із них корови.
За даними протоколу огляду місця події від 11.10.2018 року (а.с.96) в ході проведення такої слідчої дії було оглянуто місце де випасались викрадені корови, а потерпілий ОСОБА_6 видав працівникам поліції ремінь-мотузку, належну обвинуваченим, яку він виявив на своїй корові, котра не була викрадена.
Даними довідки № 3 від 15.01.2019 року виданої правлінням СВК «Лабунський» (а.с.113) про вартість дійних корів.
ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.304 КК України не визнав та пояснив, що він не втягував неповнолітнього ОСОБА_9 до скоєння крадіжок, а навпаки викрадення корів відбувалось за ініціативою останнього,та для нього не було відомо, що ОСОБА_9 не досяг повнолітня.
Винуватість ОСОБА_7 у вчиненні ним зазначеного злочину доводиться наступними доказами.
Показаннями неповнолітнього ОСОБА_9 , який в ході судового розгляду стверджував, що ОСОБА_7 знав про його неповнолітній вік, про що він особисто його повідомляв, коли для нього відмовляли продавці в купівлі цигарок, ОСОБА_7 не дозволяв йому керувати автомобілем із мотивів неповноліття.
Крім цього, ОСОБА_9 пояснював, що на початку жовтня 2018 року він та ОСОБА_7 в м. Хмельницькому, за пропозицією останнього стали грати на гроші в ігрових автоматах, при цьому для нього кошти в сумі 4 тисячі 500 грн. надав ОСОБА_7 , а після програшу цих грошей він же запропонував вчинити крадіжку худоби, для того щоб повернути програні гроші, на що змушений був погодитись, та в послідуючому за пропозицією ОСОБА_7 , вони приїхали в м. Полонне, де викрали 3 корови.
Згідно пояснень матері неповнолітнього ОСОБА_9 ОСОБА_12 , вона також повідомляла ОСОБА_7 про те, що її син є неповнолітнім.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 27.02.2004 року «Про застосування судами законодавства про відповідальність за втягнення неповнолітніх у злочинну чи іншу антигромадську діяльність»
кримінальна відповідальність за втягнення неповнолітнього у вчинення злочину настає як у разі, коли доросла особа знала про неповнолітній вік втягуваного, так і тоді, коли вона за
обставинами справи повинна була або могла про це знати.
ОСОБА_7 визнається, що фактично він прийняв ОСОБА_9 на роботу, оплачував його працю, спільно з ним їздили в рейси під час яких закуповували, перевозили та продавали домашню худобу, а тому вказані обставини достовірно свідчать, що ОСОБА_7 знав, або ж повинен був і міг знати про неповноліття ОСОБА_9 .
На думку суду, показання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо заперечення своєї обізнаності із неповнолітнім віком ОСОБА_9 та втягнення його до злочинної діяльності не відповідають дійсності, спростовуються показаннями неповнолітнього обвинуваченого та його матері, а тому суд розцінює версію ОСОБА_7 як намагання уникнути відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 304 КК України.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінальних діянь вчинених ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 , роль кожного із них, мотиви і причини, що призвели до вчинення кримінальних правопорушень, їх наслідки, дані про особи, наявність захворювання у ОСОБА_7 , сімейний та матеріальний стан, умови життя і виховання неповнолітнього ОСОБА_9 , рівень його розвитку.
Обтяжуючих покарання обставин у діях обвинувачених не встановлено.
Обставинами, що пом`якшують покарання обох обвинувачених суд визнає, щире каяття, активне сприяння у розкритті крадіжки, а для ОСОБА_9 вчинення ним злочину у неповнолітньому віці, та для ОСОБА_7 добровільне часткове відшкодування потерпілим заподіяної кримінальним правопорушенням майнової шкоди.
Приймаючи до уваги, що обоє обвинувачених раніше вчинили аналогічний злочин, за який їх засуджено вироком Баранівського районного суду, значну кількість викрадених ними корів, сукупність злочинів у ОСОБА_7 , один із яких є тяжким, а також негативні дані характеристики з останнього місця навчання ОСОБА_9 , не відшкодування останнім для потерпілих шкоди, а тому суд приходить до висновку, що для обох обвинувачених слід обрати покарання необхідне й достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів лише у виді реального позбавлення волі.
Із наведених мотивів, суд не погоджується із висновками органу пробації, згідно з якими до ОСОБА_7 та ОСОБА_9 доцільно застосувати покарання не пов`язане з позбавленням їх волі.
З метою забезпечення виконання вироку обом обвинуваченим слід обрати запобіжний захід - тримання під вартою.
Керуючись наведеним, ст.ст. 100, 370, 374 КПК України суд,-

ухвалив:

ОСОБА_7 визнати винним та призначити покарання:
за ч.2 ст.185 КК України - ДВА роки позбавлення волі;
за ч.1 ст. 304 КК України ТРИ роки позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на ТРИ роки.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на ОДИН рік і ШІСТЬ місяців.
Вирок Баранівського районного суду Житомирської області від 19.02.2019 року виконувати самостійно.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу обом обвинуваченим обрати у виді тримання під вартою, взявши їх під варту в залі судового засідання, та з цього часу обчислювати початок строку відбування покарання.
Речовий доказ: мотузку, як майно, яке використовувалось обвинуваченими для вчинення злочину конфіскувати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
На вирок суду обвинуваченими, їх захисниками, законним представником неповнолітнього, прокурором, потерпілими, може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими з моменту вручення копій вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченим та прокурору копії вироку вручити негайно після його проголошення.
Суддя: