Постанова
Іменем України
14 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 648/4907/16-к

провадження № 51-5879км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0003812, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Велетенське Білозерського району Херсонської області, жителя

АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України такого, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 23 жовтня

2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 309 КК Українидо покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі строком на 5 років.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винним у тому, що він на початку жовтня 2016 року, перебуваючи на присадибній ділянці за місцем свого проживання у

АДРЕСА_1 , незаконно, для особистого вживання, придбав шляхом відділення гілок з листям та верхівок від стовбурів рослин коноплі, які в подальшому переніс до будинку та виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 4274,959 г, який зберігав на території домоволодіння за вказаним місцем свого проживання, до моменту виявлення та вилучення 07 листопада 2016 року наркотичного засобу під час проведення обшуку вказаного домоволодіння працівниками поліції.
Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурорпросить скасувати ухвалу апеляційного суду в частині призначеного покарання ОСОБА_6 та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість.
Стверджує, що в рішенні апеляційного суду всупереч вимогам ст. 419 КПК України відсутні переконливі доводи щодо обґрунтованості застосування місцевим судом до ОСОБА_6 положень ст. 69 КК України. Також зазначає, що апеляційний суд, ухвалюючи своє рішення про залишення вироку місцевого суду без зміни, і обґрунтовуючи його, безпідставно послався на дотримання місцевим судом вимог ст. 416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції та призначенні ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України.
Позиції інших учасників судового провадження
Від учасників судового провадження заперечення на касаційну скаргу не подавалися.
У судовому засіданні прокурор виступив на підтримку касаційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.
Висновки суду про винність ОСОБА_6 та кваліфікація його дій у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у касаційній скарзі не оспорюються.
Доводи касаційної скарги прокурора щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого через м`якість колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 69 КК України за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті Особливої частини цього Кодексу.
З мотивувальної частині вироку місцевого суду слідує, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, при обранні виду та розміру покарання ОСОБА_6 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відносяться до тяжкого злочину, дані про особу винного, зокрема, його задовільну характеристику, те, що в силу ст. 89 КК України він є особою, що не має судимості, має постійне місце проживання та роботи, обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого засудженим ОСОБА_6 злочину, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, незадовільний стан здоров`я засудженого, який має хронічні захворювання, наявність сім`ї та двох неповнолітніх дітей на його утриманні. Ці обставини обґрунтовано визнано судом такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину та дають підстави для призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Також суд урахував досудову доповідь органу пробації, відповідно до якої, ризик повторного вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 оцінюється як середній і його виправлення можливе без позбавлення волі. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Враховуючи зазначене, суд дійшов правильного висновку про призначення засудженому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, зокрема, переходу до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3

ст. 309 КК України.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора щодо неправильного застосування

ст. 69 КК України, належним чином дослідив наведені у скарзі доводи та обґрунтовано дійшов висновку про правильність призначення засудженому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, зокрема, переходу до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 309

КК України. Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419

КПК України.

Колегія суддів вважає, щопризначене ОСОБА_6 покарання із застосуванням

ст. 69 КК України, зокрема, переходу до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкціїч. 3 ст. 309 КК України, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Воно відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст.ст. 50, 65 КК України.

Доводи касаційної скарги та матеріали кримінального провадження не містять даних про порушення судом апеляційної інстанцій при розгляді провадження в частині призначення покарання норм кримінального процесуального закону, які ставили би під сумнів обґрунтованість прийнятого рішення.
Крім цього, предметом перевірки судом апеляційної інстанції були доводи апеляційної скарги прокурора, які є аналогічними доводом касаційної скарги, про не дотримання місцевим судом вимог ст. 416 КПК України під час нового розгляду в суді першої інстанції при призначенні ОСОБА_6 покарання.
Так, як убачається з матеріалів справи, Апеляційний суд Херсонської області ухвалою від 30 травня 2017 року скасував вирок Білозерського районного суду Херсонської області від 16 березня 2017 року щодо ОСОБА_6 за яким йому було призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі строком на 5 років, і призначив новий розгляд у суді першої інстанції

(а.п. 129-130). Указаний вирок було скасовано і призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції на підставі лише істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Висновків суду апеляційної інстанції про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і, як наслідок, м`якості призначеного покарання зазначена ухвала не містить.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження стосовно дотримання місцевим судом вимог ст. 416 КПК України під час нового розгляду в суді першої інстанції при визначенні ОСОБА_6 покарання, обґрунтовано дійшов висновку про правильність призначення засудженому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України з урахуванням вимог ст. 416

КПК України, з такими висновками апеляційного суду погоджується і колегія суддів.

Оскільки кримінальний закон застосовано правильно, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону не допущено, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, касаційну скаргу прокурора має бути залишено без задоволення, а ухвалу апеляційного суду

без зміни.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, Суд

постановив:
Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 27 лютого 2018 року в частині призначеного покарання ОСОБА_6 залишити без зміни,

а касаційну скаргу прокурора без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3