Провадження № 1-в/193/262/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
04 грудня 2018 року сел.Софіївка
Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника Державної установи
«Софіївська виправна колонія (№ 45)» ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45 )» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі, -
30 жовтня 2018 року до Софіївського районного суду надійшло подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45)» про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , оскільки засуджений за час відбування покарання своєю поведінкою та ставлення до праці довів своє виправлення.
Представник адміністрації підтримав подання та просить суд його задовольнити.
Прокурор просить відмовити в задоволенні подання.
Засуджений ОСОБА_5 просить задовольнити подання.
Вислухавши пояснення представника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45)», засудженого, думку прокурора, вивчивши подання та матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі, або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
У відповідності до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким » №2 від 26.04.2002 року оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.
З матеріалів особової справи засудженого встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 18.11.2015 Липовецьким районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.3, 395, 70 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 17.06.2015 та остаточно до 3 років 3 місяців позбавлення волі.
З 07 червня 2016 року ОСОБА_5 міру покарання відбуває в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За час відбування покарання характеризується позитивно, своє виправлення довів наступним чином: дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений один раз правами начальника установи. Стягнень не мав. Має позов за вироком суду в розмірі 920,70 грн. За станом здоров`я є інвалідом II групи, залучається до робіт з благоустрою установи. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, шляхом листування, отримує від них посилки, передачі, цінує цей зв`язок. Станом на 17 вересня 2018 року відбув 2/3 частини покарання.
Враховуючи пояснення учасників судового засідання та те, що вирішальним фактором є не факт відбування засудженим певної частини покарання, а його виправлення, а саме той факт, що ОСОБА_5 своєю поведінкою не довів своє виправлення, оскільки у добровільному порядку не відшкодував позов в розмірі 920,70 грн., внаслідок чого суд приходить до висновку, що засуджений не заслуговує на умовно-дострокового звільнення з місць позбавлення волі на невідбутий термін, оскільки своєю поведінкою і ставленням до праці не довів свого повного виправлення.
Таким чином, засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення, а тому подання є таким, що не підлягає задоволенню.
На підставі ст.81 КК України,ст. 376 ч.2, 537, 539 КПК України, суд, - УХВАЛИВ:
В задоволенні подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 45 )» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі - відмовити.
На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення прокурор та засуджений можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області.
Суддя ОСОБА_1