Номер провадження: 11-сс/785/1849/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000847 від 20 жовтня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року було задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на документи, вилучені під час проведення обшуку 17 жовтня 2018 року у квартирі за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000847 від 20 жовтня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою повернути вилучене майно.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого допустив неповноту судового розгляду, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинами кримінального провадження. Слідчий не довів наявність підстав для накладення арешту на вилучене майно. Крім того ОСОБА_8 наполягав на тому, що власником спірних об`єктів нерухомого майна та земельної ділянки є ОСОБА_10 , а не ПАТ «Одесоблпостачзбут», яке звернулося до органів досудового розслідування з заявою про вчинення злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , який підтримав доводи апеляційної скарги ОСОБА_8 , думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, дослідивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються зі ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, яка встановлює, які об`єкти, у відповідності до положень КПК України, можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Так, ст.98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На теперішній час слідчим управління ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000847 від 20 жовтня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України. Дане провадження порушено на підставі звернення щодо шахрайських дій відносно нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 шляхом не законного переоформлення права власності на відповідне майно.

З матеріалів провадження вбачається, що для встановлення наявності або відсутності складу злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, органами досудового розслідування має бути досліджений порядок та підстави набуття права власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

В заяві ПАТ «Одесоблпостачзбут» про вчинення кримінального правопорушення зазначено, що особи шляхом обману та зловживання довірою незаконно заволоділи належним ПАТ «Одесоблпостачзбут» майном, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: адмінбудинок, котельна, майстерня зарядна, навіс-склад, склад «ДОК», склад «Модуль-2», склад «Модуль-1», насосна, вагова, дизельна (пожежна), пожежний резервуар, трансформаторна підстанція, майданчик з краном, колія залізної дороги, відмостки, ворота, огорожа. Факт незаконного володіння, на думку заявника ПАТ «Одесоблпостачзбут» був вчинений шляхом незаконного оформлення на ім`я ОСОБА_10 права власності на зазначені споруди та будівлі.

Колегією суддів встановлено, що документи, вилучені під час проведення обшуку 17 жовтня 2018 року у квартирі за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , стосуються вищезазначеного майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме документи, що були підставою виникнення та правовою формою орендних відносин щодо нерухомого майна та земельної ділянки, а також оформлення правовідносин щодо надання послуг з будівельних робіт, та документи, що стосуються судових справ відносно зазначеного майна тощо.

Таким чином, документи, які були вилучені під час обшуку в квартирі ОСОБА_8 можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також могли зберегти на собі сліди злочину, а тому мають ознаки речових доказів, передбачених положеннями ст.98 КПК України.

Вирішення питання щодо дійсного власника нерухомого майна та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та аналіз законності виникнення підстав права власності у ОСОБА_10 не входить в коло тих обставин, які мають бути досліджені під час вирішення слідчим суддею питання про накладення арешту на майно в якості речового доказу, оскільки не впливають на вирішення питання щодо наявності підстав для накладення даного арешту та дотримання встановленого кримінальним процесуальним законом України порядку застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, та може бути вирішено тільки в стадії судового провадження на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів.

Доводи представника власника майна ОСОБА_7 , які були надані в судовому засіданні апеляційному суду, про те, що накладення арешту на документи позбавляє ОСОБА_8 та ОСОБА_10 можливості захищати свої права та законні інтереси в судових спорах щодо нерухомого майна та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 в порядку адміністративного та цивільного судочинства, апеляційний суд визнає неспроможними, оскільки, по-перше, не були надані докази наявності спорів, що розглядаються у судовому порядку щодо спірного майна, а по-друге, не визначено, щодо яких саме документів та на підставі чого наявна потреба надати їх на огляд суду в оригіналі.

Апеляційний суд критично оцінює також запевнення ОСОБА_8 , викладені в апеляційній скарзі, про те, що в разі скасування арешту на майно та зберігання у нього вилучених в ході обшуку документів він зобов`язується їх не знищувати та надавати в разі необхідності органам досудового слідства.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування.

Керуючись статтями 170-173, 309, 376, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та накладено арешт на документи, вилучені під час проведення обшуку 17 жовтня 2018 року у квартирі за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000847 від 20 жовтня 2017 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3