ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/3062/14-к Номер провадження 11-кп/814/222/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31.05.2018 року

за участю
прокурора ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
представника ВК 64 ОСОБА_9
засудженого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А :
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини справи
Цією ухвалою засудженому ОСОБА_6 відмовлено в задоволені його клопотання про застосування щодо нього умовно дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України.

Своє рішення суд мотивував тим, що клопотання є безпідставним та передчасним скільки засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення. При цьому судом, зокрема, взято до уваги висновок установи, в якій засуджений відбуває покарання, оскільки останній згідно оцінки його поведінки не виправився, однак є таким, що «стає на шлях виправлення».
Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду, як незаконну та звільнити його умовно достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України. При цьому зазначає, що місцевий суд неправомірно в своєму рішенні послався на те, що він перебуває на оперативно профілактичному обліку, як злісний порушник порядку, оскільки з даного обліку він був знятий ще в 2016 році. Вказує, що на день ухвалення судового рішення , він мав 6 заохочень, жодного непогашеного стягнення та був працевлаштований в установі з листопада 2015 року. Вважає, що своєю поведінкою та ставлення до праці він довів своє виправлення.
Під час апеляційного розгляду підтримав свою апеляційну скаргу.
Позиції інших учасників судового провадження
Захисник ОСОБА_8 та представник ВК 64 ОСОБА_9 підтримали апеляційну скаргу засудженого.

Прокурор ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженого.

Мотиви суду апеляційної інстанції
У відповідності до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Постановою Пленуму Верховного суду України від N 10 від 26.12.75 « Про практику застосування судами України законодавства про умовно-дострокове звільнення від покарання і заміну покарання більш м`яким» визначено, що суди, вирішуючи питання про застосування умовно-дострокового звільнення від покарання або про заміну
невідбутої частини покарання більш м`яким, повинні забезпечити строго індивідуальний підхід до кожного засудженого, маючи на увазі, що умовно-дострокове звільнення від покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можуть бути застосовані
лише до тих засуджених, які, відбувши передбачену законом частину покарання, зразковою поведінкою і чесним ставленням до праці, а особи, які вчинили злочин у віці до вісімнадцяти років, крім того, й чесним ставленням до навчання довели своє виправлення.
Отже, відбуття певної частини покарання є лише формальною умовою умовно-дострокового звільнення. Фактичною або матеріальною обов`язковою підставою є доведеність виправлення засудженого - поведінка ув`язненого в місцях позбавлення волі та його ставлення до праці.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 засуджений 27.02.2015 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч.2 ст. 187, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією частини особистого майна.
Засуджений в місцях позбавлення волі перебуває з 24.05.2014 року, з 23.10.2015 року міру покарання відбуває у ДУ ПВК №64.
Згідно «Довідки про заохочення та стягнення» вбачається, що до засудженого 5 разів застосувалися стягнення із них 3 рази ОСОБА_6 оголошувалася догана та 2 рази він поміщався до карцеру. Вказані стягнення погашені в установленому законом порядку. Одночасно, засуджений має 8 заохочень, які застосовані до нього протягом 2017-2018 років.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до місцевого суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення в січні 2018 року.
Із наявної в матеріалах особової справи характеристики на засудженого, яка датована 16.01.2018 року, вбачається, що ОСОБА_6 характеризується задовільно; не працевлаштований на виробництві установи через відсутність робочих місць; зарахований до гуртку «Різьблення по дереву»; до праці та покладених обов`язків ставиться задовільно; безвідповідально відноситься до виконання робіт із самообслуговування та по благоустрою території місць позбавлення волі, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Вину у вчиненні злочину не визнає та вважає міру покарання призначену судом, занадто суворою. Своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення.
Вказана характеристика в частині задовільної поведінки засудженого, його ставлення до праці та не визнання вини за вчинення злочину, за який відбуває покарання, є аналогічною іншим, які знаходяться в матеріалах особової справи ОСОБА_6 від 17.0.2016 року, 16.05.2016 року.
Під час апеляційного розгляду, до матеріалів провадження стороною захисту було долучено характеристику на засудженого ОСОБА_6 датовану 26.11.2018 року, з якої вбачається, що ОСОБА_6 працевлаштований; до праці та покладених обов`язків ставиться сумлінно; роботи із самообслуговування та по благоустрою території місць позбавлення волі виконує та проявляє розумну ініціативу. Вину у вчиненому злочині визнає та розкаюється. Став на шлях виправлення.
Зміна поведінки засудженого ОСОБА_6 , на думку колегії судів, дає підстави вважати, що він розпочав процес виправлення.
Разом з тим, колегія суддів, вважає, що позитивні зміни у поведінці засудженого ОСОБА_6 містять лише формально юридичні і не містять фактичних підстав для умовно дострокового звільнення останнього від відбування покарання.
З огляду на вище викладене, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду, що засуджений на момент розгляду його заяви, своєю поведінкою та ставленням до праці, в повній мірі , не довів своє виправлення та не досяг достатнього ступеню виправлення, а тому до нього не можливо застосувати умовно дострокового звільнення.
З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає ухвалу місцевого суду законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачає.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404, 407, 418 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 31.05.2018 року щодо нього без зміни.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4