Ухвала
іменем України
21 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 619/1425/15-к

провадження № 51-10388 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінально суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 05 лютого 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року,
встановив:
За вироком Дергачівського районного суду Харківської області від 05 лютого 2018 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 1 статті 121 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
Строк покарання ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з моменту його затримання.

Цивільний позов ОСОБА_6 задоволено частково.
Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3603 грн 32 коп. та 150 000 грн у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди відповідно.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 05 лютого 2018 року щодо засудженого ОСОБА_4 змінено. Збільшено розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, та постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 500 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
У решті вирок суду залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що захисник не погоджується з вказаними судовими рішеннями щодо засудженого. Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Так, відповідно до вимог частини 2 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судового рішення з урахуванням підстав для його скасування або зміни судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник фактично просить надати доказам у кримінальному провадженні іншу оцінку, ніж їм дано судами першої та апеляційної інстанцій, тобто посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що згідно зі статтею 438 КПК не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Крім того, у касаційній скарзі захисник, вказуючи на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не зазначає їх змісту та впливу на незаконність судових рішень з урахуванням вимог статті 412 КПК.
Тобто у касаційній скарзі захисник має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Водночас захисник, убачаючи можливість закриття кримінального провадження, у тому числі й у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не звернув уваги на те, що касаційний суд має право скасувати обвинувальний вирок із закриттям кримінального провадження за умови, що обставини в ньому досліджено всебічно, повно й об`єктивно.

Також звертаємо увагу захисника, що питання стосовно відстрочки виконання вироку на стадії розгляду кримінального провадження в суді касаційної інстанції не передбачено положеннями КПК, а питання про зупинення виконання судових рішень вирішується лише після відкриття касаційного провадження.

Таким чином, недодержання захисником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

З урахуванням наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 ОСОБА_5 на вирок Дергачівського районного суду Харківської області від 05 лютого 2018 року та ухвалу Харківського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3