Дата документу 22.03.2019 Справа № 317/756/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/959/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 317/756/19 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07 березня 2019 року, якою
задоволено частково подання ДУ «Біленьківська ВК (№99)» про застосування заходу стягнення та застосовано до засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захід стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу установи строком на 20 днів.

Згідно зі змістом судового рішення, до 04 березня 2019 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло подання ДУ «Біленьківська ВК (№99)» про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_8 .
Подання обґрунтоване тим, що засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в ДУ «Біленьківська ВК (№99)» з 15 квітня 2010 року.
За період відбування покарання ОСОБА_8 допустив 79 порушень встановленого порядку відбування покарання. На даний час засуджений ОСОБА_8 має шістдесят вісім непогашених та не знятих в установленому законом порядку стягнення. Засуджений ОСОБА_8 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці не має.
Оскільки засуджений ОСОБА_8 має на виконанні в бухгалтерії установи виконавчі документи на суму 4457,21 грн., адміністрацією установи було визначено місце та вид роботи, до якої залучається ОСОБА_8
28.02.2019 о 14 годині 38 хвилин ОСОБА_8 було виведено на дільницю деревообробки по збиранню дерев`яних лотків по транспортуванню готових виробів з борошна, надано всі необхідні засоби для праці та визначено обсяг робіт, однак засуджений ОСОБА_8 відмовився від праці в категоричній формі.

Задовольняючи частково подання, судом зазначено, що враховуючи обставини справи встановлено факт відмови засудженого ОСОБА_8 від роботи, а сплата його родичами суми заборгованості хоч і суттєво знижує ступінь тяжкості скоєного, однак не скасовує відповідальність засудженого, адже сплата боргу була здійснена вже після його відмови від роботи.

В апеляційній скарзі засуджений, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції зазначає, що 28.02.2019 вдруге адміністрацією установи запропоновано влаштуватися на дільницю деревообробки, для погашення боргу за позовом. На вказаній дільниці заробітної плати немає, однак є грошова винагорода в розмірі 300 грн. Зазначає, що жоден із запропонованих варіантів роботи не допоможе йому погасити заборгованість, так як йому залишилось відбувати покарання 10 місяців. Зазначає, що до нього вдруге застосовано стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу установи.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу засудженого; прокурора, який вважав, що судове рішення є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню.

У відповідності з вимогами ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно зі ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідності до положень п.13-2 ч.1 ст.537 та п.2 ч.2 ст.539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Згідно ч.1 ст.134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
Частиною 9 ст.134 КВК України передбачено, що стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
У відповідності до п.2 розділу III Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом № 2186/5 Міністерства юстиції України від 29.12.2014 року, засуджені, з-поміж іншого, зобов`язані: дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, правомірні взаємовідносини з іншими засудженими, персоналом установи виконання покарань та іншими особами; виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань; виконувати необхідні роботи по самообслуговуванню, благоустрою установи виконання покарань.
Відповідно до ст.131-1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою.

Факт порушення встановленого режиму відбуття покарання, вчиненого засудженим ОСОБА_8 , підтверджується матеріалами справи, а саме характеристикою, згідно якої засуджений ОСОБА_8 характеризується негативно. За період відбування покарання в Державній установі «Біленьківська виправна колонія (№99)» допустив 79 порушень встановленого режиму відбування покарання, за що неодноразово на засудженого накладались стягнення, у тому числі він 16 разів був поміщений до ДІЗО, 4 рази накладались стягнення у виді переведення до ПКТ, заохочень не має. На виробництві установи не працевлаштований, ставлення до праці негативне. У взаємовідносинах з іншими засудженими конфліктний, на критику реагує агресивно. Посягає на права і свободи, честь і гідність персоналу, що проявляється в нетактовній поведінці. Свідомо не виконує передбачені законом вимоги персоналу установи та публічно демонструє зневажливе ставлення до цих вимог. Свідомо не утримує у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має неохайний зовнішній вигляд. Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, догляд за ними не здійснює, свідомо використовує їх не за призначенням. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні; уникає виконання робіт із благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених.

Відповідно до рапорту заступника начальника установи ОСОБА_9 №203, 28.02.2019 о 14-38 засуджений ОСОБА_8 повторно допустив порушення встановлених зобов`язань, передбачених ч.2 ст.118 КВК України, а саме відмовився від оплачуваної праці на підприємстві установи, маючи невідшкодовану заборгованість за виконавчими документами, засудженому була запропонована робота зі збирання лотків. Необхідним інвентарем, інструментами та засобами індивідуального захисту засудженого було забезпечено. На підставі вказаного клопотав про притягнення засудженого ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому ст.154 КВК України.

Вказаний факт, який викладений в рапорті, підтверджуються також рапортами, службовою запискою співробітників колонії, Актом відмови від письмових пояснень засудженого ОСОБА_8 , довідкою медичної частини, довідкою про наявність заборгованості станом на 04.03.2019, психологічною характеристикою засудженого, довідкою про бухгалтерії.

Актом від 28.02.2019 року встановлено, що засуджений ОСОБА_8 відмовився від надання пояснень щодо обставин, викладених в поданні.

Згідно Витягу з протоколу засідання дисциплінарної комісії №20 від 05.03.2019 надано характеристику засудженому ОСОБА_8 та скоєному ним порушенню режиму відбування покарання та вирішено клопотати перед начальником установи про поміщення засудженого до ДІЗО, ПКТ.

05.03.2019 із засудженим ОСОБА_8 проведено усну бесіду по факту скоєного ним порушення вимог режиму відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_8 порушив ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу України.

Дослідивши вказані обставини та матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про застосування до засудженого ОСОБА_8 стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу установи, оскільки кількість порушень, допущених засудженим під час відбування покарання свідчить про їх систематичність, а негативна характеристика по місцю відбування покарання свідчить про те, що він у вчиненому не розкаявся, на шлях виправлення не став і до цього не прагне.

З огляду на викладене та беручи до уваги те, що засуджений ОСОБА_8 неодноразово порушував режим утримання та встановлений порядок відбування покарання, за що піддавався дисциплінарним стягненням, при цьому до нього застосовувалися різні види стягнень, однак останній належних висновків для себе не зробив і знов допустив порушення встановленого порядку відбування покарань у вигляді невиконання встановленої законодавством вимоги персоналу установи виконання покарань, а також враховуючи безуспішність застосування до засудженого інших заходів впливу, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що до засудженого ОСОБА_8 слід застосувати стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу.

Разом з тим, судом першої інстанції під час розгляду подання встановлено, що 04.03.2019 родичами засудженого ОСОБА_8 було сплачено суму його заборгованості за виконавчими документами.

Відповідно до ч.1 ст.132 КВК України за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися заходи стягнення, зокрема, переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Таким чином, вирішуючи питання щодо строку даного стягнення, колегія суддів вважає фактично відбутий ОСОБА_8 термін стягнення з дня його застосування за оскаржуваним рішенням достатнім для досягнення мети дисциплінарного та виховного впливу.
За таких обставин, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду зміні в частині строку застосування стягнення.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Запорізького районного суду Запорізької області від 07 березня 2019 року стосовно ОСОБА_8 , змінити, скоротивши строк переведення до приміщення камерного типу до 10 діб.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4