Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1304/18 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю: секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора: Лотуги
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 30 травня 2018 року , яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із вищою освітою, працюючого неофіційно, неодруженого, не судимого,

визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та із застосуванням ст. 69 КК України призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 4360 грн. 20 коп. судових витрат на залучення експертів при проведенні експертиз.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 02.10.2017 року на автомобіль "МАН", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", у складі з напівпричепом, реєстраційний номер " НОМЕР_2 ", а також на автомобіль "Фольцваген Гольф", реєстраційний номер " НОМЕР_3 ", скасовано, а транспортні засоби після набрання вироком законної сили вирішено повернути особам, у яких їх було вилучено.

Згідно вироку суду, 29 вересня 2017 року близько 18 години ОСОБА_6 керував технічно справним автомобілем "Фольцваген Гольф", реєстраційний номер " НОМЕР_3 ", в якому у якості пасажира перевозив ОСОБА_8 , котрий розміщувався на передньому пасажирському сидінні, а також пасажирів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які розміщувались на задньому пасажирському сидінні.

Рухаючись у зазначений день та час вищезгаданим транспортним засобом по лівій смузі руху по 131 км + 950 м автодороги Київ Чоп у напрямку м. Чоп, поблизу с. Глибочиця Житомирського району, ОСОБА_6 в порушення вимог пунктів 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (зі змінами та доповненнями) не врахував дорожню обстановку та маючи технічну можливість запобігти ДТП, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки свого транспортного засобу шляхом застосування своєчасного термінового гальмування, внаслідок чого здійснив зіткнення керованого ним автомобіля із лівою частиною вантажного автомобіля марки "МАН", реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", у складі з напівпричепом (реєстраційний номер " НОМЕР_2 "), який під керуванням водія ОСОБА_11 здійснював маневр розвороту.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажирам керованого ОСОБА_6 автомобіля було спричинено:

-ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої сполучної травми тулуба та кінцівок, перелому лівої ключиці, скалкового перелому кісток правої кисті, перелому кісток тазу, перелому поперечних відростків третього, п`ятого поперекових хребців, розриву селезінки, котрий ускладнився розвитком внутрішньо-черевної кровотечі, гемоперитонеумом (наявність крові в черевній порожнині), крововиливу в заочеревиний простір, синців правої стопи, рани в ділянці правої п`ятки, саден на обличчі, правої кисті, грудної клітки;

-ОСОБА_10 - тяжкі тілесні ушкодження у вигляді саден лівої стопи, правої лобної ділянки, закритого перелому внутрішньої кісточки правого гомілко-ступеневого суглобу зі зміщенням, компресійного перелому тіла першого поперекового хребця, дужки і внутрішньо суглобових відростків зі зміщенням тіла 12-го грудного хребця дозаду з порушенням функції тазових органів, по типу затримки та розвитком нижнього парапарезу (порушення функцій нижніх кінцівок);

-ОСОБА_9 - тілесне ушкодження середнього ступеню тяжкості у вигляді перелому 7-го лівого ребра.

В апеляційній скарзі прокурор Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 просить вирок Житомирського районного суду від 30.05.2018 року стосовно ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України змінити в частині рішення щодо речових доказів; ухвалити нове рішення, яким речовий доказ - автомобіль «Фольцваген Гольф», р/н НОМЕР_4 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Житомирській області - повернути власнику; в решті вирок залишити без змін. Стверджує, що у обвинуваченого ОСОБА_6 відсутні будь-які документи, які б підтверджували його право власності або володіння на вказаний автомобіль, а фактичним власником автомобіля згідно технічного паспорту на транспортний засіб № НОМЕР_5 , являється громадянин Польщі ОСОБА_12 , вилучене авто підлягає поверненню безпосередньому власнику автомобіля. Оскільки при вирішенні питання в частині вирішення долі речового доказу - вилученого автомобіля, суд не дотримався ч. 1 ст. 100 КПК України, повернув автомобіль особі, якій він не належить, в зв`язку з чим вирок суду в цій частині підлягає зміні в частині рішення щодо речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів, просив задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечив проти апеляційної скарги прокурора, пояснив, що користується автомобілем «Фольцваген Гольф» заявою громадянин Польщі ОСОБА_12 , яка нотаріально засвідчена, а тому автомобіль має бути повернуто йому. Просив апеляційну скаргу розглянути без участі його захисника ОСОБА_13 .

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечив проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно ч.1 ст.100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Крім того, у відповідності до п.1 ч.9 ст.100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфісковуються, крім випадків, коли власник (законний власник) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Зазначених положень Закону суд першої інстанції при вирішенні долі речових доказів у кримінальному провадженні дотримався в повній мірі.

Так, згідно технічного паспорту на транспортний засіб № НОМЕР_5 речовий доказ - автомобіль «Фольцваген Гольф», р/н НОМЕР_6 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Житомирській області, належить громадянину Польщі - ОСОБА_12 . Проте, як вбачається з наданої обвинуваченим ОСОБА_6 копії заяви громадянина Польщі ОСОБА_12 , останній в даній заяві підтверджує, що безоплатно позичив протягом невизначеного періоду часу ОСОБА_14 автомобіль марки «Фольцваген Гольф», р/н НОМЕР_6 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_7 , та уповноважив його до переміщення на цьому автомобілі на території Польщі та за її межами, в тому числі на території України, Білорусії, Російської Федерації, Молдови, Румунії та в усіх країнах Європейського Союзу. Дана заява завірена нотаріально згідно законодавства держави Польща та здійснено переклад на українську мову, який засвідчено нотаріально згідно чинного законодавства України.

З огляду на наведене, обвинувачений ОСОБА_6 є фактичним та законним володільцем автомобіля марки «Фольцваген Гольф», р/н НОМЕР_6 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та відповідно до положень ст.100 КПК України підлягає поверненню саме йому.

Судом першої інстанції прийнято обґрунтоване та належним чином вмотивоване рішення щодо зазначеного вище автомобіля.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного провадження, а тому вона не підлягає задоволенню, і підстави для зміни вироку суду в частині вирішення долі речового доказу відсутні.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_7 залишити без задоволення, вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 30 травня 2018 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України без змін.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її ухвалення.

Судді: