№ 202/7675/18
У Х В А Л А

11 січня 2019 року слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання директора ТОВ «Юмин» - ОСОБА_5 , про скасування арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2018 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання директора ТОВ «Юмин» - ОСОБА_5 , про скасування арешту майна, яке неодноразово уточнювали, в якому заявник просить скасувати арешт, накладений ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2018 року по справі № 202/6679/18 (провадження № 1-кс/202/8862/2018) на грошові кошти ТОВ "Юмин", що знаходяться на рахунках ТОВ "Юмин" (), відкритих в ПАТ "АБ "Радабанк", а саме: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (МФО 306500), посилаючись на обставини викладені в клопотанні.
Представник заявника у судове засідання з`явилася, клопотання підтримала та просила задовольнити.
Слідчий у судове засідання з`явився, у задоволенні клопотання просив відмовити.
Заслухавши думку представника заявника, слідчого, дослідивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження №0000415, слідчий суддя вважає що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2018 року, було накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ЮМИН», код ЄДРПОУ (35339084) відкритих в ПАТ «АБ «РАДАБАНК», а саме НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (МФО 306500). Зупинено видаткові операції по вищевказаним рахункам за винятком видаткових операцій, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) в бюджет або державні цільові фонди по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, ст. 132 КПК України, ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Слідчим суддею встановлено, що в матеріалах кримінального провадження №0000415 відсутні докази стосовно того, що посадові особи ТОВ "Юмин" () є підозрюваними або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану діяннями підозрюваних.
Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що накладений арешт не може вважатись співмірним заходом забезпечення кримінального провадження, та таким, що виправдовує втручання в діяльність ТОВ "Юмин" (), оскільки арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ЮМИН», код ЄДРПОУ (35339084) відкритих в ПАТ «АБ «РАДАБАНК», а саме НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (МФО 306500) перешкоджає веденню господарської діяльності ТОВ "Юмин" ().

Разом з цим, слідчим не наведено достатньо обґрунтованих підстав продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ЮМИН», код ЄДРПОУ (35339084) відкритих в ПАТ «АБ «РАДАБАНК», а саме НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (МФО 306500) та підстав вважати, що на теперішній час не відпала потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В п. 63 рішення ЄСПЛ від 13.06.1979 року у справі "Маркс проти Бельгії" визначено, що право мирно володіти своїм майном по суті гарантує право на власність.
Враховуючи розумність та співмірність обмеження права вільного володіння та користування майном завданням кримінального провадження № 0000415, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слід задовольнити та скасувати арешт на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ЮМИН», код ЄДРПОУ (35339084) відкритих в ПАТ «АБ «РАДАБАНК», а саме НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (МФО 306500).
У ч. 1 ст. 309 КПК України зазначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, перелік цих ухвал є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому дана ухвала у відповідності до ч. 3 ст. 309 КПК України не може бути оскаржена.

Керуючись ст. 17 Конвенції прав людини і основаних свобод, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 100, 169, 303 - 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання директора ТОВ «Юмин» - ОСОБА_5 , про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2018 року у справі № 202/6679/18 (провадження № 1кс/202/8862/2018на грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «ЮМИН», код ЄДРПОУ (35339084) відкритих в ПАТ «АБ «РАДАБАНК», а саме НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 (МФО 306500).
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1