Справа № 209/412/19
Провадження № 1-кп/209/276/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0001507 відносно обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має повну професійно-технічну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
- 28 вересня 1998 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.140 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, згідно ст.45 КК УРСР умовно з іспитовим строком 2 роки та штраф 600 грн.;
- 01 лютого 2000 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.140 ч.2, 43 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 10 днів;
- 18.06.2003 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст. 121 ч.1, 89 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки
- 22 червня 2004 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, 70 КК України до позбавлення строком на 4 роки;
- 22 листопада 2008 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання у вигляді 1 місяця позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 22 червня 2004 року, остаточно до відбування призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки та 1 місяць;
- 01 серпня 2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;
- 05 лютого 2014 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 71 КК України було частково приєднано покарання у вигляді 1 місяця позбавлення волі за вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01 серпня 2013 року, остаточно до відбування призначено 5 років 1 місяць позбавлення волі. Звільнився із місць позбавлення волі умовно-достроково 16 грудня 2016 року на 1 рік 7 місяців,

ВСТАНОВИВ:

01.11.2018 року, у ранковий час доби (точної години досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 знаходячись з дозволу власника в квартирі АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , побачив у спальній кімнаті телевізор «Sony KDL-46», який стояв на тумбі вказаної кімнати та мобільний телефон «Nomi і 185», який знаходився на столі у кухні, в цей час у нього виник раптовий, злочинний умисел направлений на па повторне, таємне викрадення чужою майна.
Реалізуючи свій злочинний намір направлений на повторне,таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 01.11.2018 року, у ранковий час доби (точної години досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись з дозволу власника в квартирі АДРЕСА_2 , що належить потерпілій ОСОБА_6 , скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, та те що він своїми діями здійснюєбезоплатне повторне вилучення чужого майна, яке йому не належить, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу із спальної кімнати викрав телевізор «Sony KDL-46», який стояв на тумбі вказаної кімнати та мобільний телефон «Nomi і 185», який знаходився на столі у кухні, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 згідно судово-товарознавчої експертизи №6194-18 від 21.11.2018 року, майнової шкоди па загальну суму у 35 422 гривні. В подальшому ОСОБА_5 з викраденим майном вийшов з квартири та розпорядився ним на власний розсуд.

В судовому засідання обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та надав показання про те, що 01.11.2018 року, у ранковий час доби він зі своїм другом прийшов у гості до раніше знайомої ОСОБА_6 . В її квартирі, адрес якої знає візуально, вони втрьох розпивали спиртні напої. ОСОБА_6 та його друг були дуже п`яні і заснули за столом у кухні. Він в денний час (точний час сказати не може) сказав їм, що буде ідти додому, вийшов з кухні закривши кухонні двері, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, із спальної кімнати викрав телевізор «Sony KDL-46», який стояв на тумбі вказаної кімнати, а також викрав мобільний телефон «Nomi і 185», що лежав на столі в кухні. Після чого вийшов з викраденим майном з квартири, визвав таксі та відвіз телевізор до ломбарду "Імперіал" в центральній частині міта Кам`янське, де заклав його за 700 грн., а телефон в той же день продав на центральному колгоспному ринку за 300 грн. Гроші витратив на власні потреби. Визнає заявлений у справі цивільний позов. Домовився з потерпілою ОСОБА_8 , що частину грошей поверне їй 15 квітня, а іншу частину пізніше. В скоєному кається, просить не позбавляти його волі.

За клопотанням прокурора та зі згоди обвинуваченого, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд ухвалив недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснив йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Інші докази у кримінальному провадженні судом не досліджувалися.

Оцініючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , які повністю відповідають обставинам скоєного ним кримінального правопорушення, як вони викладдені в обвинувальному акті, суд вважає доведеним, що він скоїв інкримінований злочин при зазначених вище, встановлених у судовому засіданні, обставинах.

Діяння ОСОБА_4 кваліфікуються за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує обставини і тяжкість вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Суд враховує особу обвинуваченого, який згідно наданих суду матеріалів та досудової доповіді органу пробації раніше неодноразово засуджувався і має непогашені судимості, задовільно характеризується за місцем проживання, не одружений, не має постійного працевлаштування, не перебуває обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд враховує його каяття.

Як обставину, що обтяжує покарання, суд враховує рецедив злочинів (з урахування непогашеної судимості за ч. 1 ст.121 КК України)

З урахуванням викладеного вище та досудової доповіді органу пробації, згідно якої існує високий ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення, а застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на його поведінку з метою виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, неможливо здійснити без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції, суд вважає, що що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

Заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_4 на її користь 3000 грн. на відшкодування майнової шкоди, який визнаний в судовому засіданні обвинуваченим, підлягає повному задоволенню.

Відповідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню 3000 грн. на відшкодування завданої злочином майнової шкоди.

Судові витрати на проведення судової товарознавчої експертизи необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в сумі 286,00 гривень.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Строк покарання ОСОБА_4 вираховувати з дня його затримання для відбування покарання.

Строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 закінчився та судом не продовжувався і не обирався.

Задовольнити заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкоодування майнової шкоди

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 3000 (три тисячі) гривень на відшкодування завданої злочином майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 286,00 гривень судових витрат на залучення експерта.

Визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001507телевізор «Sony KDL-46», що знаходяться на зберіганні у ОСОБА_6 передати за належністю потерпілій у кримінальному провадженні ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подано апеляційної скарги.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку всіма учасниками процесу протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції, що його ухвалив.

Копію вироку негайно надати прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1