Первомайський міськрайонний суд Харківської області
Справа № 632/2864/14-к
провадження № 1-кп/632/39/18

19 грудня 2018 р.
Вирок

Іменем України
19 грудня 2018 року Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайський Харківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медведівка Кегічівського району Харківської області, українця, громадянина України, з повною базовою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
26 вересня 2014 року прокурор прокуратури Кегічівського району Харківської області ОСОБА_10 затвердив обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000408 від 09.06.2014, відносно ОСОБА_4 .

27 листопада 2018 року перший заступник керівника Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_11 затвердив обвинувальний акт у данному кримінальному провадженні зі зміненим обвинуваченням.

Згідно зазначеного процесуального рішення ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КК України, за наступних обставин.

08.06.2014 близько 23 години, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля домоволодіння ОСОБА_7 розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс один удар металевим предметом по голові ОСОБА_12 , в наслідок чого остання впала на асфальт та втратила свідомість. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_12 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 157- КР/14 від 11 липня 2014 року, гостру закриту черепно-мозкову травму у формі забиття головного мозку, контузійного вогнища лівої скроневої області, субдуральної гематоми лівої скроневої області, лінійного перелому правої скроневої кістки, забитих ран верхньої губи, правої тім`яної області, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпечності для життя.

В судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе у висунутому йому обвинуваченні не визнав, надав суду показання в яких заперечив свою винуватість. Зокрема зазначив, що 08 червня 2014 року він відпочивав із друзями ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , знаходячись в селі Лозова Кегичівського району Харківської області. Вони відпочивали на ставку. Це було якесь свято, здається ОСОБА_18 . Було близько 19:00. Вони відпочивали, купалися, пили пиво. Приблизно о 19:30 йому зателефонувала мати ОСОБА_19 та попрохала їхати додому в с.Медведівка. Вони удвох з ОСОБА_20 на мотоциклі поїхали до нього додому. ОСОБА_20 його підвіз і поїхав, а він залишився вдома. Приблизно через 1-2 години до нього прийшов ОСОБА_13 і вони удвох пішли на ставок у с. Золотухівка. Там також знаходилися люди. Під час знаходження там, на його телефон подзвонив ОСОБА_14 та попрохав забрати їх скутер з с. Лозова, оскільки вони зламалися. Він пояснив, що мотоцикла в них немає, сказав, що не може додзвонитися до ОСОБА_21 та ОСОБА_22 , у яких авто ОСОБА_23 . Він набрав когось з братів ОСОБА_24 і вони сказали, що їдуть з ОСОБА_25 та через деякий час щоб він підходив до них додому (вони живуть приблизно 300 метрів від нього) і вони поїдуть забирати скутер з ОСОБА_26 та ОСОБА_27 . Ще із ними на іншому скутері був ОСОБА_28 . Він з ОСОБА_20 пішли до двору ОСОБА_24 . Було близько 22-23 години. Коли вони підійшли, ОСОБА_24 як раз під`їхали, щось вигрузити з машини. Вони з ОСОБА_20 сіли в машину, ОСОБА_24 також сіли і поїхали в с.Лозова. По дорозі, вже в с. Лозова, навпроти магазину та неподалік сільради, йому зателефонував ОСОБА_29 з телефону ОСОБА_26 та сказав "нас тут б`ють, беріть із собою монтировки, чи що небудь!", оскільки там компанія неадекватних людей, накинулися на них. Він відповів, що вони вже поруч, він їх вже бачить і сказав, що щось узяти їм нема де. Він побачив з авто два скутера, ОСОБА_26 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та інших невідомих осіб у кількості 5-7 чоловіків та жінок. Як вже зараз він знає, вони знаходилися біля домоволодіння ОСОБА_30 , на кінці їх двору, на асфальтованій дорозі. Коли вони до них під`їжджали, компанія невідомих осіб розвернулася та пішла у двір, на дворі залишилися лише ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_26 . Вони зупинилися, вийшли з машини і їм почали розповідати, що тут неадекватні люди, що ОСОБА_26 хтось вдарив, ОСОБА_28 плювали в обличчя, били ногами скутер та казали, щоб вони їхали звідти. Хтось із Морозів сів за кермо, розгорнувся та поставив машину трохи далі на межу з іншим домоволодінням, відчинив багажник та почали ставити скутер в машину. В цей час ОСОБА_27 пішов до двору ОСОБА_30 та він почув якийсь гуркіт. ОСОБА_29 кричав щоб вони виходили. Казав «чого ви злякалися? Коли нас було мало ви були сміливі, а чому зараз не виходите?». Було темно і він не бачив, чи заходив той у двір. Вони погрузили в машину скутер та ОСОБА_28 чи ОСОБА_24 сказали ОСОБА_26 , щоб пішов та забрав ОСОБА_27 . Через деякий час 3-5 хвилин, з двору вибігли люди та побігли в бік автомобіля, де він знаходився з ОСОБА_20 . Мороз ОСОБА_31 знаходився в автомобілі та розмовляв по телефону зі своєю дівчиною. ОСОБА_28 сидів на скутері. В цей час прибіг ОСОБА_26 до машини. За ним одразу підбіг сивоголовий чоловік, штовхнув ОСОБА_28 з мопеду, та наніс удар монтировкою по нозі ОСОБА_28 . За цим чоловіком підбіг з ломом інший чоловік, як він тепер знає ОСОБА_14 , повний тезка ОСОБА_26 . Його ще називали ОСОБА_32 за дівочим прізвищем матері. Він вдарив ломом довжиною 1,5 метра по автомобілю, в задню частину. За ним підбігли ще люди, облич яких він не бачив, оскільки було темно. Стёркин накинувся на нього та вони почали із ним битися. Стёркин повалив його на землю з лівого боку автомобіля та бив ногами та руками. Він можливо відповів ОСОБА_33 , а можливо і ні. Після чого він крикнув «Маз, допоможи!» звертаючись до ОСОБА_34 . ОСОБА_26 стягнув ОСОБА_35 з нього. В цей час з боку двору почувся крик «Матері погано!» і усі ці люди побігли у бік двору. Вони сіли в машину та почали звідти уїжджати. З розмов хлопців в авто, він почув як ОСОБА_14 у ОСОБА_29 спитав «для чого ти її вдарив?». Той відповів, що хотів вдарити діда, а вдарив бабу. Вони приїхали до кафе с. Медведівка, розвантажили з машини скутер. Через деякий час під`їхав наряд міліції та сказали ОСОБА_36 , що на Біловіцького надійшла заява та розпитали що у них відбулося. Після цього міліція поїхали в с. Лозова. Через якийсь час вони повернулися, перед їх приїздом ОСОБА_29 розповідав йому, ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_37 , ОСОБА_24 , ОСОБА_38 (хазяїн кафе), брату ОСОБА_39 , ОСОБА_40 із зятєм (ім`я не знає), ОСОБА_41 як він «намагався вдарити діда, а вдарив бабу» та скаржився на те, що в нього болить рука. Рука в нього була опухла. Потім приїхали працівники міліції та почали затримувати ОСОБА_27 . Той був в неадекватному стані, почав на них кидатися, а вони закрутили йому руки. Хтось , ОСОБА_28 чи ОСОБА_26 сказали, що самі відвезуть його в міліцію. В машину сіли він, ОСОБА_28 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_42 та обидва ОСОБА_24 та поїхали в Кегичівку у райвідділок, де ОСОБА_27 робітники міліції завели всередину, а вони усі чекали на дворі. Було вже близько 2 ночі. Вони чекали, і приблизно о 9 годині ранку приїхав слідчий і їх також почали викликати для допиту. Близько 11 години під`їхав батько ОСОБА_43 та його дядко ОСОБА_44 , почали розпитувати що сталося та сказали, що зараз вони все владнають, оскільки в дядька знайомий начальник поліції. Після чого з міліції вийшов ОСОБА_27 та перестав пам`ятати те, що він говорив про те, як він бив діда, а потрапив у бабу. Приблизно о 17 годині його в кабінет покликав начальник міліції і почав пропонувати : «візьми все на себе, рік умовно отримаєш, що ти не мужик?». Він відмовився, оскільки нікому тілесних ушкоджень не завдавав. Він вийшов з кабінету та повідомив матері про тиск. Через деякий час приїхав його батько з ОСОБА_45 . Дільничний в цей час забрав з машини лома, якого ОСОБА_24 забрав у ОСОБА_46 . На питання ОСОБА_47 відповідав, що його мабуть посадять, оскільки він вдарив жінку. Це чули також батько, ОСОБА_26 , ОСОБА_48 , ОСОБА_24 . Після чого вони поїхали додому, а наступного дня він поїхав до лікарні, оскільки в нього боліла права сторона живота, голова. Він залишився в лікарні, куди наступного дня приїхали робітники міліції ОСОБА_49 та ОСОБА_50 , сфотографували його. Коли він виписався з лікарні, йому обрали запобіжний захід домашній арешт і він зрозумів, що його обвинувачують та підозрюють в завданні тілесних ушкоджень ОСОБА_51 . Раніше з ОСОБА_29 він товаришував, після того стали ворогами. Він в той день випив близько 1 литру пива. Біловицький в той день був дуже сильно випивший, навіть не впізнавав свого брата та кидався на нього дратися. Раніше потерпілих він не знав, знав лише їх онука ОСОБА_52 . В той день його не бачив. Під час фотографування у лікарні, слідчий жодних процесуальних документів не складав, просто сфотографував. Жодного освітлення у місці де відбувалися події в той вечір не було, лише у дворі слабко щось світилося. Була дуже темна ніч, не було видно навіть облич, лише силуети. Біловицького наступного дня возили на рентген руки та з його слів він дихав в якусь трубку для встановлення стану сп`яніння. Жінку-потерпілу він взагалі не бачив. ОСОБА_14 , ОСОБА_53 , ОСОБА_13 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 в особистих бесідах підтверджували, що чули, як ОСОБА_27 розповідав, як вдарив жінку. В минулих судових засіданнях вони це підтверджували.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, стороною обвинувачення надані наступні докази: показання потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , свідків: ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що 08.06.2014 він з дружиною відпочивав у своєму будинку в с. Лозова Кигічівського району Харківської області, спали. О 23 годині 30 хвилин він прокинувся, світло в кімнаті горіло, він вийшов на подвір`я де побачив його родичів ОСОБА_8 (син), його дружину ОСОБА_65 , дочку ОСОБА_66 , її чоловіка ОСОБА_59 , онука ОСОБА_60 , кума сина ОСОБА_58 , його дружину ОСОБА_67 , свата ОСОБА_68 та дружину ОСОБА_12 , у нічній сорочці. Він спитав, чого вони не сплять, на що вони відповіли, що приїхали хлопці з с. Медведівка, кидають каміння у ворота, лаються нецензурною лайкою, провокують. Він пішов у бік вулиці, відчинив хвіртку та пройшов до проїзної частини, близько п`яти шести метрів. Коли вийшов, за ним вийшла його дружина. З боку с. Медведівка, тобто зліва, він побачив в сорока-сорока п`яти метрах силует автомобіля, з увімкнутими габаритами, темного кольору. Було видно поруч з авто силуети людей у світлі габаритних вогнів. Дружина прохала до них не ходити, він відповів, що не збирається до них йти. В цей момент, з боку авто, по правому кювету від нього, до нього і дружини підбіг хлопець у світлій футболці та світлих шортах, невисокий на зріст, зараз йому відомо, що це ОСОБА_69 . Він крикнув Не бий батю!. Кому ці слова були адресовані, він не знає. Біловицький почав лізти до нього обійматися, він його відштовхнув і почув позаду голос дочки ОСОБА_66 . Через одну дві хвилини по лівому кювету до них підбіг інший хлопець, високого зросту, худорлявий, темні волоси із залисинами, одягнутий у чорну футболку з написом білим на грудях та чорні штани з білими лампасами. Зараз знає, що це ОСОБА_70 . Права рука в нього була за спиною. ОСОБА_71 ній він помістив якийсь предмет довжиною 40-50 см, чи то палиця, чи то труба. Цим предметом він наніс без розмов удар зверху вниз його дружині по голові. Дружина моментально впала, навіть не сказавши жодного звуку. В цей момент хлопці які прибігли, так само побігли назад до автомобіля, ОСОБА_27 по правому боку дороги, а ОСОБА_70 по лівому. Він нахилився над дружиною, яка лежала на дорозі. В неї з рота, носу та голови йшла кров, вона була непритомна. Із двору вибігли родичі, сусіди ОСОБА_72 та ОСОБА_73 . Хтось сказав, що треба її помити холодною водою. Він включив насоса та поливав дружину. Через якийсь проміжок часу він підняв голову, та побачив, що машина вже уїхала. Вони почали викликати «швидку» та міліцію. Онук привіз фельдшера, який вколов укол дружині. Приблизно через півтори години приїхала «швидка» та забрали дружину у лікарню. Через якийсь час приїхала міліція, оформляли матеріали та викликали у райвідділ. Вдень, близько 17 години, коли він приїхав до райвідділу міліції, побачив там ОСОБА_74 та ОСОБА_27 . Біловицький почав кричати «це я вашу жінку вдарив!». Він відповів, що той хто її вдарив знаходиться на вулиці та п`є пиво. Слідчий та начальник райвідділу казав, що зараз буде проведення впізнання, на що він відповів, що йому його впізнавати не треба, він його вже впізнав, це ОСОБА_70 , який знаходиться на вулиці біля райвідділу. Через два три дні до нього приїжджали ОСОБА_27 зі своїм батьком. Батько розпитував, що трапилося і чи винуватий його син. Він відповів, що ОСОБА_27 не винуватий. Потім вони приїжджали ще раз. На його подвір`ї тоді горіли три лампи, одна з яких досить добре освітлювала вулицю за двором. Прізвище людини, яка нанесла удар його дружині йому сказав слідчий. Впізнання проводилося таким чином, він сидів в кабінеті начальника поліції Земляного, до кабінету заводили по одному ОСОБА_27 та ОСОБА_74 . Він впізнав ОСОБА_74 . Жодних документів не складалося, він нічого не підписував.

Потерпілий ОСОБА_8 суду пояснив, що 8.06.2015, в вечорі, він з дружиною ОСОБА_75 , сестрою ОСОБА_76 , її чоловіком ОСОБА_77 , кум ОСОБА_78 його дружина ОСОБА_79 , його донька ОСОБА_80 , племінник ОСОБА_81 , відпочивали на ставку с. Золотухівка Кегичівського району. Приблизно о 22-23 годині вони поверталися на двох машинах додому в с. Лозова Кегичівського району. Коли під`їжджали до двору помітили неподалік двору трьох хлопців на трьох скутерах. Із ними була ОСОБА_82 , мешканка с.Лозова. Вона зупинилася біля них. Машина в якій були ОСОБА_14 , ОСОБА_83 , його донька та дружина заїхали у двір АДРЕСА_2 . Він сидів в авто, яким керував ОСОБА_84 . Окрім них в даному авто їхав також ОСОБА_85 . ОСОБА_81 зупинив біля цих хлопців та разом з ОСОБА_86 вийшли з авто та почали казати хлопцям щоб ті від`їхали від двору. Ті у відповідь почали нецензурно висловлюватися, виникла невелика сварка. Потім ОСОБА_81 та ОСОБА_87 сіли в автомобіль та вони заїхали у двір. Він з авто під час сварки не виходив. Через 15-20 хвилин до двору під`їхав автомобіль темного кольору. Зараз йому відомо, що це було « ОСОБА_88 » . З машини вилізли невідомі особи та почали кричати «виходьте!» та кидали каміння по воротах. Хто саме це робив він не бачив. Потім з хати вийшли його батько та мати. Батько спитав, "що відбувається?" Він пояснив йому, що якісь хлопці їх визивають. Потім машина від`їхала метрів на 30-40, туди, де стояли скутера. Після цього батько, мати та сестра ОСОБА_89 пішли на вулицю, щоб дізнатися, хто приїхав і що відбувається. Після того, через 1-2 хвилини, коли він був у дворі, він почув як батько гучно закричав « ОСОБА_90 ! ОСОБА_91 ». Після чого він вибіг на двір та побачив, що його мати лежить на асфальті на спині, більш повернута на правий бік. Після чого він побачив, як від того місця де лежала мати тікали хлопці. Здається їх було двоє. Хто саме це був він не бачив, було темно. Він почав наздоганяти хлопців та наздогнав біля автомобіля «Рено». Коли він наздогнав одного з них, він вдарив кулаком в область голови. Кого саме він вдарив він не знає. В цей момент він відчув удар по голові якимось предметом та в нього пішла з голови кров. Він одразу повернувся в місце де лежала його мати та почали з сестрою надавати їй допомогу , почали визивати «швидку» та міліцію. Приблизно через 1,5 години приїхала швидка, маму забрали, а вони з ОСОБА_92 та сестрою поїхали за швидкою. По дорозі до лікарні м. Кегичівка сестра почала описувати хлопця, який вдарив мати і ОСОБА_93 сказав «це був ОСОБА_70 ». В лікарні ОСОБА_94 викликали швидку з ОСОБА_25 і мати забрали в обласну лікарню, де зробили операцію. На сараї у них горіла лампа, світло доходило до дороги. Вуличного освітлення у них немає. Разом із ним з двору вибіг також ОСОБА_14 і побіг у бік автомобіля. Де були інші особи він не пам`ятає. Коли мати, батько та сестра вийшли з двору вони про щось розмовляли, але про що саме, він не знає. В той день вони п`яні не були, випили не багато. Пили тільки пиво. Після конфлікту зі свого двору вибігла сусідка ОСОБА_95 , до того він її не бачив. Сестра описала в машині хлопця, який вдарив мати, як «високого хлопця з залисинами на голові, штани з білими смугами». Більше нічого не говорила про нього. Після того ОСОБА_92 сказав, що це ОСОБА_70 . Механізм нанесення сестра якщо і описувала, але він цього не пам`ятає. В нього в руках нічого не було. Чи було щось в руках у інших осіб з його компанії він не бачив, з їх слів у них в руках нічого не було. Голос ОСОБА_74 він під час конфлікту не чув. Батько розповідав йому, що поки він з кимось з хлопців розмовляв, інший хлопець підбіг та вдарив мати по голові.

Свідок ОСОБА_78 показав суду, що 08.06.2014 в с. Лозова він з дружиною ОСОБА_96 та сином ОСОБА_97 2009 року народження, були в гостях у ОСОБА_30 , які є їх кумами. Вони їздили на рибалку, на ставок у с. Медведівку. З ними їздили також ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 . Після рибалки вони на авто «Шкода», який йому належить, приїхали до двору ОСОБА_103 , де ОСОБА_98 , який був за кермом авто, зупинився, побачивши свою дівчину ОСОБА_104 і вийшов з за керма, та почав розмовляти з нею та чоловіками, які з нею стояли. Їх здається було троє. Діти та дружина також пішли у двір, він також вийшов та підійшов до ОСОБА_105 , сказав йому, що потрібно загнати у двір машину. Він загнав машину у двір, а потім повернувся розмовляти за двір із тими чоловіками, де була розмова на підвищених тонах. ОСОБА_93 прохав хлопців від`їхати від їх двору. На вулиці був вечір, але ще було світло. Потім хтось покликав їх у двір і вони з ОСОБА_106 зайшли у двір, де і знаходилися. Через деякий час, вже здається було темно, до двору під`їхала машина. Було чути, що з авто вийшли люди, почали кричати «виходьте!» та жбурляти каміння в паркан. Потім ОСОБА_7 та ОСОБА_107 вийшли за двір, де розмовляли з тими, хто приїхав. Він хотів вийти, однак сестра ОСОБА_108 . ОСОБА_109 зупинила його. Він стояв приблизно в 3-х метрах від хвіртки, поруч стояла ОСОБА_109 . В цей момент вони почули, як ОСОБА_110 закричав « ОСОБА_91 ». Галина побігла на вулицю. Хтось кричав «викликайте швидку!», хтось «викликайте міліцію!». Він побіг у будинок до дітей та дружини. Приблизно через 20-30 хвилин він вийшов на вулицю, через калитку побачив, що на вулиці Єкатерина ОСОБА_111 лежала на дорозі, навпроти двору. Поруч із нею був ОСОБА_7 та ОСОБА_109 . Невідомих чоловіків та автомобіля не було, хтось сказав, щоб викликали «швидку». Пізніш приїхала «швидка» та ще пізніш міліція, яка їх опитала, та він пішов спати. Наступного дня дізналися, що ОСОБА_112 у важкому стані, знаходиться у лікарні. Чи освітлена була територія за двором, він не пам`ятає. Коли він стояв в трьох метрах біля калитки у дворі, він стояв спиною до калитки, а ОСОБА_109 стояла перед ним, обличчям до нього, тобто обличчям до калитки. Про що була в цей час розмова за двором, він не чув.

Свідок ОСОБА_60 суду пояснив, що 08.06.2014 він з ОСОБА_113 , ОСОБА_114 та ОСОБА_115 їхали з рибалки на авто «Шкода», яке належить ОСОБА_116 , з с. Золотухівка до с. Лозова, до його дідуся ОСОБА_7 . Було близько 22 години. Біля подвір`я він помітив свою колишню дівчину ОСОБА_117 , зупинився, вийшов з автомобіля та підійшов до неї, запропонував їй пройти до двору та попити разом пива та поспілкуватися. Вона була з трьома хлопцями ОСОБА_118 , ОСОБА_119 та хлопцем на прізвисько ОСОБА_120 . Вона відмовила та поїхала на скутері. У хлопців також було 3 скутера. До нього підійшов ОСОБА_121 , кум ОСОБА_122 , та почав хлопцям казати, щоб вони забрали скутера та їхали від двору. Хлопці відповіли йому нецензурною лайкою, вони їм відповіли таким же чином. Потім до них підійшла його мати ОСОБА_123 та вітчим ОСОБА_14 , та почали казати хлопцям, щоб вони уїжджали. Потім через приблизно 2 хвилини підійшла бабуся ОСОБА_124 , сказала «не сваріться, ідіть додому». Вони пішли додому, зайшли у двір та зачинили хвіртку. Потім з хати вийшов дідусь ОСОБА_7 , якому вони розповіли, що відбувається. Дідусь вийшов за двір, а за ним вийшла бабуся. Потім до них підійшов хлопець ОСОБА_125 . Він у цей час стояв у дворі біля кухні. Окрім ОСОБА_27 біля них він нікого не бачив. Потім він почув крик дідуся « ОСОБА_90 ! ОСОБА_91 ». Він побіг на вулицю разом з матір`ю, вітчимом та дядьком. На вулиці він побачив, що бабуся лежала на землі, обличчям вниз. Від того місця, де вона лежала відбігали дві особи, один з них ОСОБА_125 (одяг у нього був білого кольору, шорти та футболка), а іншу особу він не знає. Він був весь у темному, а на штанях білі смуги. Той що в білому біг по правому боці дороги, а той що в темному, по лівому боці. Коли вони тільки зайшли у двір, до двору під`їхала машина, темного кольору, міні бус-Рено. Після цього хлопці з вулиці жбурляли по воротах каміння та кричали «виходьте!». Потім машина від`їхала від двору. Мати почала кричати, а він почав викликати міліцію. До автомобіля він не підходив, ні з ким не дрався. Через 1-2 хвилини усі ці хлопці сіли в машину та поїхали. Щоб хтось дрався перед їх від`їздом, він не бачив. Потім він поїхав за лікарем, згодом приїхала швидка та забрала бабусю. Вони поїхали за швидкою, а в машині мама розповідала, що від бабусі по лівій стороні відбігав хлопець худорлявий, високого зросту, із залисинами на голові. По опису він зрозумів, що це був ОСОБА_70 . У лікарні мати сказала, що бабусю вдарив ОСОБА_70 . Увесь цей конфлікт тривав приблизно пів години. Кров на голові бабусі він не бачив, оскільки було темно. Раніше у нього з ОСОБА_126 був конфлікт, він знайомий із ним давно. Про причину конфлікту казати не хоче. Не бачив ОСОБА_74 до того дуже давно. Коли він вибіг з двору, два хлопці пробігли близько 5-6 метрів.

Свідок ОСОБА_76 суду пояснила, що є сестрою потерпілої. В вечорі 08.06.2014 вона з чоловіком ОСОБА_59 , ОСОБА_127 , ОСОБА_79 , плиміницця ОСОБА_124 та син кумів ОСОБА_128 на автомобілі чоловіка ВАЗ 2107 поїхали на ставок, де ловили рибу ОСОБА_98 , ОСОБА_129 , ОСОБА_130 та ОСОБА_131 . Там вони трохи посиділи, риба не ловилася, вони випили пива та поїхали до с.Лозова до батьків. Не доїжджаючи двору вона побачила біля їх двору трьох хлопців зі скутерами та її в минулому невістку ОСОБА_117 . Вони одразу, не зупиняючись заїхали у двір. Вона вийшла за двір, щоб спитати у Коноплі, чого вона тут стоїть, оскільки вона тільки менше місяця як пішла від сина. Вона спитала в неї чому вона тут стоїть? Та відповіла що у хлопців зламався скутер. Вона сказала « ти вже відремонтувала скутер? Їзжайте звідси, бо зараз буде їхати ОСОБА_93 ». Вона не прирікалася, а хлопці почали виражатися нецензурно, а вона сказала їм, щоб їхали від їх двору. Через 3-4 хвилини під`їхав син ОСОБА_98 на автомобілі ОСОБА_132 «Шкода». В авто також був ОСОБА_129 , ОСОБА_133 . Чи був із ними ОСОБА_134 вона не пам`ятає. Вони зупинилися, її син та ОСОБА_130 вийшли, спитали що трапилося? Між її сином і ОСОБА_135 з одного боку та хлопцями, відбулася словесна перепалка. Потім з двору вийшла їх мама та наказала їм йти додому. Хлопці заїхали у двір, а вона з її чоловіком ОСОБА_136 та матір`ю сіли на лавку біля двору. Чоловік казав, що зараз побалакає та прожене хлопців. Він пішов та поговорив з ними. Повернувшись через пару хвилин чоловік повідомив, що хлопці скоро поїдуть, бо за ними повинна приїхати машина. Вони знов сіли на лавку та побачили як до хлопців зі скутерами під`їхала машина, фургон темного кольору. Коли авто під`їхало, вони усі зайшли у двір та вона замотала хвіртку на дріт. Через декілька хвилин (до 10 хв.) та машина під`їхала до їх двору. В цей час вона почула крик з вулиці: «Виходьте! Хто ви такі!?». Після чого вона почула що у ворота б`ється каміння. Вона сказала, що зараз викличе міліцію, та зробила вигляд, що дзвонить в міліцію. На це хтось з вулиці відповів: «Викликай! Я тут сам мент». Ніхто до них не вийшов, після чого авто розвернулося та повернулося до скутерів. Хто саме це кричав та жбурляв каміння вона не бачила. Коли вони від`їхали, з хати вийшов батько та вона розповіла йому що відбувається, що хтось приїхав та викликає їх з двору та жбурляє каміння. Батько пішов до хвіртки, за ним пішла мама, яка прохала його щоб він не виходив. Але батько вийшов на вулицю та став на дорогу навпроти будинку. Мати вийшла за ним та стала поруч. Потім з двору вона побачила, що до них підійшов якийсь хлопець і також вийшла з двору і почала казати щоб вони уїжджали. Зараз їй відомо, що це був ОСОБА_69 . В цей момент вона побачила як з двору виходить ОСОБА_130 і вона щоб не провокувати хлопців, підійшла до нього та почала заводити його у двір. Вона завела його на відстань близько 4-х метрів у двір і почула крик хлопця : «не бий батю!». Вона повернула голову та з двору побачила, що підбігає хлопець одягнений в усьому темному. Темні штани з білими лампасами. Біловіцький був одягнений в білих шортах та у білій футболці. Коли вона обернулася то побачила як цей хлопець, що підбіг, б`є рукою в якій щось було, чи то труба чи то палка, зверху вниз. В цей момент вона почула крик батька « ОСОБА_91 ». Вона одразу побігла до батьків і побачила, що мати лежить на асфальті та хрипить. Батько був біля неї. Два хлопця побігли у бік автомобіля. Вона намагалася робити штучне дихання та привести її до тями, а потім побачила у себе кров на правій руці. В цей момент вибігли сусіди ОСОБА_95 , ОСОБА_72 та ОСОБА_137 . Несвітій сказала лити воду на голову і вони почали лити воду спочатку відрами, потім батько протягнув шлангу. Вони викликали швидку. У ОСОБА_122 вона також на голові побачила кров. Потім приїхав лікар, зробив якісь уколи, потім приїхала швидка, забрала маму і вони поїхали слідом з братом та сином. Вона описала, що це був високий, худорлявий із залисинами хлопець. Син ОСОБА_93 сказав, що це був ОСОБА_70 . Вранці маму забрали до обласної лікарні в м. Харків. Вуличного освітлення у них біля двору немає. Нікого з тих хлопців з якими був конфлікт вона до того не знала і не бачила. Коли ОСОБА_27 розмовляв із батьком, рука в нього була схована позаду нього ніби він щось приховував. Він був сильно п`яний та ліз до батька обійматися та вибачатися. З нею проводилося впізнання за фотографіями та вона впізнала ОСОБА_74 . Їй надавалися фотографії декількох осіб, які не були схожі на ОСОБА_74 . Приїхали вони додому близько 22 годин, плюс-мінус 10 хвилин. Тілесні ушкодження були завдані матері близько 23:45. Вважає, що о 22 годині ще видно на вулиці доволі добре.

Свідок ОСОБА_138 пояснила суду, що 08.06.2014 вона з чоловіком ОСОБА_139 , донькою ОСОБА_140 , ОСОБА_14 та ОСОБА_141 , їх сином ОСОБА_142 , ОСОБА_114 , ОСОБА_96 та з її батьком ОСОБА_143 відпочивали на ставку с. Золотухівка. Були там приблизно до 22 годин вечора, поверталися на двох машинах. Коли під`їжджали до двора вони побачили біля двору колишню дівчину ОСОБА_105 , ОСОБА_117 з якимись трьома невідомими хлопцями, які були на двох скутерах. Вони заїхали у двір і вийшовши з машини з ОСОБА_141 підійшли до ОСОБА_144 , спитали чи все добре. Також до неї підійшов ОСОБА_93 . ОСОБА_145 сказала, що все добре, хлопці зупинили її попрохали бензину. Галина їй сказала, щоб ОСОБА_145 сідала на скутер та їхала додому. ОСОБА_145 поїхала на скутері від двору, ОСОБА_93 загнав у двір другу машину. Після цього хлопці почали їх обзивати, казали «хто ви тут такі і чому прийшли». Вони їх прохали від`їхати від двору, але хлопці продовжували лаятися і зав`язалася сварка. З двору вийшла свекруха ОСОБА_101 та також попрохала хлопців не сваритися та уїхати від двору, забрала їх у двір і закрила хвіртку. Але хлопці не поїхали, щось вигукували та кричали, щоб вони виходили з двору. Потім вона почула, що хтось з хлопців комусь подзвонив та прохав їхати їм на допомогу, брати ломи, монтировки та їхати на розбірки в с. Лозова. Приблизно через п`ятнадцять-двадцять хвилин до двору під`їхала машина, та їм знову почали кричати «виходьте, ми вас зараз перестріляємо!», чимось кидали по воротах. На всі ці крики прокинувся ОСОБА_146 і пішов за двір, а за ним пішла свекруха. Що вони за двором робили вона не бачила і не чула. Вона в цей момент знаходилася у дворі, біля кухні. Майже одразу за ними з двору вийшла ОСОБА_109 . Через декілька хвилин свекор гучно прокричав « ОСОБА_90 !». Вона одразу вийшла за двір і побачила, що свекруха лежить на дорозі на боці, ногами до хвіртки. Біля неї була ОСОБА_109 та намагалася привести свекруху до тями. Вони з ОСОБА_147 та свекром почали поливати її водою, оскільки свекруха була непритомна. В ході цього ОСОБА_109 крикнула, що у мами кров на голові. В цей час до свекрухи підбігли її чоловік, ОСОБА_93 та ОСОБА_148 , які перед цим погналися за хлопцями, оскільки вони вдарили свекруху. Після цього вона почала викликати швидку. У чоловіка також на голові була кров. Після цього вони обливали водою свекруху та чекали швидку. Швидка забрала свекруху. Потім приїхала міліція. Наступного дня зі слів ОСОБА_149 вона дізналася, що свекруху вдарив ОСОБА_70 . У дворі горіли три лампи, частина світла освітлювала і територію біля двору. На відстані до п`яти метрів можливо було розрізнити обличчя та одяг людини.

Свідок ОСОБА_59 пояснив суду, що 8.06.2018 він відпочивав на Золотухівському ставку зі своєю родиною, жінкою ОСОБА_150 , ОСОБА_8 (брат дружини), його дружиною ОСОБА_75 , сином ОСОБА_60 та кумом ОСОБА_151 - ОСОБА_152 . Відпочивали близько 2-х годин, він нічого в той день не пив спиртного, інші пили пиво. Приблизно о 22 годині вони, на його автомобілі ВАЗ-2107 поверталися додому. При під`їзді до свого дому де живуть його батьки, за адресою АДРЕСА_2 , вони побачили біля їх будинку 4-х осіб. Це були ОСОБА_153 (його старшого сина бувша невістка) та три незнайомих хлопця. Вони призупинилися, та одразу заїхали у двір. Він вийшов з машини та пішов у літню кухню де знаходився близько 10 хвилин. В той час було вже темно, у них біля хати, біля кухні, та на сараї горіли лампи на даху. Через 10 хвилин він вийшов з кухні та почув розмову на підвищених тонах за двором та пішов дізнатися, що там відбувається. Вийшовши з двору він побачив, що його дружина та сестра ОСОБА_154 сварилися чи то з ОСОБА_155 , чи то з хлопцями. Він підійшов до них та запропонував дружині та сестрі зайти у двір, оскільки в нього в той день був день народження і він хотів його відмітити. До них вийшла також теща і також стала їх забирати у двір та вони учотирьох повернулися до двору. Після цього він вирішив поспілкуватися із хлопцями та попрохати вибачення. Він вийшов та почав розмовляти з двома хлопцями, сказав щоб вони не ображалися, а третій хлопець був трохи далі та комусь по телефону казав, що їх тут б`ють та прохав їхати на допомогу. Цей третій був більш випивший, як він пізніш дізнався, що це був ОСОБА_27 . Двоє інших хлопців були більш тверезі. Пізніше дізнався, що прізвище одного з них було також ОСОБА_14 . Він спитав у них «все нормально, без образ?». Хлопці сказали «без образ» та він пішов до двору. Розмова з ними у нього тривала 10-15 хвилин. Коли він підходив до двору, почув що їде автомобіль. В цей момент хлопці почали кричати щось з приводу виклику на конфлікт. Коли він розмовляв з ними, усі його родичі, які були на ставку із ним, сиділи на лавці біля двору і він їм запропонував зайти у двір. Вони усі зайшли у двір, закрили хвіртку. ОСОБА_156 під`їхала та стала навпроти двору. Хлопці почали з вулиці кричати, щоб вони виходили для продовження конфлікту. На цей галас вийшов тесть ОСОБА_7 , який до того відпочивав у хаті та спитав, що відбувається. Він розповів йому і той пішов до хвіртки. За ним пішли також теща та його жінка ОСОБА_109 . Він за ними не пішов, знаходився чи то у дворі, чи зайшов до кухні. Через 5-10 хвилин він почув крик його дружини з вулиці: «Мама!». Він вибіг на вулицю та побачив, що на з`їзді з асфальту у їх двір лежала теща, а дружина стояла на колінах поруч із нею. Поруч стояв батько. Дружина на його питання сказала, що маму вдарили. В момент, коли він вибіг з двору побачив, що два хлопці біжать з того місця, де лежала мати, у лівий від двору бік, де стояла машина, іномарка, чи-то бус, чи-то невеликий фургон світлого кольору марки «Рено». Він наздогнав того хлопця, який біг по лівій стороні, схопив за футболку, а другий хлопець у цей момент замахнувся чи то прутом, чи то палицею і намагався вдарити та зачепив його «чесанувши» по руці. Той, якого він тримав за футболку кричав «хлопці, допоможіть!». Тут він почув крик дружини : «у мами кров!». Він кинув хлопця та побіг до жінки. Він підбіг та побачив, що теща лежить на спині, а її голова була на руках у ОСОБА_149 , у якої руки були у крові. Потім голову тещі почали зі шлангу обливати водою. Де у неї була рана він не бачив, з переду рани не було. Потім всі почали дзвонити у «швидку». Хтось з хлопців кричав : «доставай рушницю, будемо стріляти !». Потім хлопці уїхали, а вони зайнялися рятуванням тещі. Скільки було часу не пам`ятає, але близько 23-24 години. Потім приїхала «швидка» та забрала тещу, після чого приїхали працівники поліції. Він в той день гнався за особою в темній футболці, темних штанях з білими лампасами. Пізніше він від тестя дізнався, що це був обвинувачений і він вдарив тещу. Другий хлопець, який біг від тещі, був також у темному одязі, по правий бік дороги. Обличчя того хлопця, який біг по лівому боку дороги і якого він наздогнав, він бачив. Впевнений, що це був обвинувачений. По правий бік дороги біг хтось з хлопців, можливо ОСОБА_27 , а можливо хтось інший.

Свідок ОСОБА_157 показав суду, що 4 роки тому, в червні, біля магазину с. Медведівка, близько 14:00, він зустрівся з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 . Вони купили пиво та поїхали на 2 скутерах та мотоциклі до Медведівського ставка, де пили пиво, купалися, приблизно до 16-17 годин. Потім поїхали на ОСОБА_160 ставок, де сиділи в іншій компанії. Потім ОСОБА_70 з ОСОБА_20 , побувши 1-2 години, на мотоциклі останнього, поїхали в напрямку Медведівки. Потім дівчина ОСОБА_161 запропонувала поїхати до неї у кухню. Їх компанія поїхала на машині, а він, ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_162 поїхали на скутерах в с. Лозова. Дорогою вони зупинилися біля магазину, щоб узяти пиво. Потім ОСОБА_163 скасувала приїзд до неї і вони залишилися біля магазину на столі, сиділи та спілкувалися. Посидівши 2-3 години, вирішили їхати додому. Він, ОСОБА_28 , ОСОБА_29 на скутерах поїхали додому в с. Медведівку, а ОСОБА_162 залишився з дівчатами. Вони проїхали з кілометр і в них закінчився бензин в с. Лозова. Потім до них під`їхала ОСОБА_82 на скутері, дала їм 0,5л. бензину, але вони все одно не завели скутер. Було вже 21.00-21:30, починало сиріти, коли до них під`їхала машина з якої вийшло близько 7 чоловік. Якась жінка почала кричати на ОСОБА_104 «Чого ти тут стоїш? Їдь додому!» Потім почали звертатися до них «Чого ви тут стоїте, їдьте у свою Медведівку!». Потім вони штовхнули його скутер, від чого він впав. Потім його хтось з чоловіків, який приїхав, штовхнув у груди, а потім вдарив в обличчя рукою. Він не відповів, а люди зайшли у двір. Він підняв скутер, сів на нього і до нього, вийшовши з двору, підійшов чоловік. Зараз знає, що це ОСОБА_14 та попрохав вибачення. Разом із ним була жінка. В цей час ОСОБА_27 узяв у нього телефон та подзвонив чи то ОСОБА_24 , чи то ОСОБА_164 . Потім ОСОБА_26 із жінкою зайшли у двір, а вони залишилися чекати хлопців, яких викликав ОСОБА_27 . Приблизно о 22 годині, чи на початку одинадцятої, під`їхала машина « ОСОБА_165 » ОСОБА_166 та під`їхала до них. Вони стояли на відстані близько 20 метрів від хвіртки двору тих людей. З авто вийшли ОСОБА_167 та ОСОБА_53 , а також ОСОБА_13 та ОСОБА_168 . Вони відчинили двері авто. Він здається з ОСОБА_169 грузили скутер, а ОСОБА_27 пішов до двору тих людей. Вони погрузили скутер і він пішов забирати ОСОБА_27 , щоб їхати додому. Усі інші особи з їх компанії також були поруч із «Рено». Він догнав ОСОБА_27 , який був приблизно в 5 метрах від людей з тієї компанії. Їх було близько 4-х осіб. Вони стояли з бік траси, біля воріт. Чи спілкувалися ці особи з ОСОБА_27 , він не пам`ятає. Забрати ОСОБА_27 йому не вдалося, той казав, що бажає попрохати вибачення, чи то попрощатися. Він пішов до авто, а ОСОБА_27 залишився. Коли він ще не дійшов до машини, почув якісь крики з того боку, де залишився ОСОБА_27 , що конкретно кричали, не пам`ятає. Він обернувся і побачив, що біжать люди, ОСОБА_27 позад нього, а за ним бігли люди з двору, близько 4-5 чоловік. Він підбіг до машини та почув, що ОСОБА_70 кликає його на допомогу. Він побачив, що біля автомобіля ОСОБА_14 б`є ОСОБА_74 . Він їх розтягнув. ОСОБА_70 залишився із ним, а ОСОБА_14 кудись подівся. В цей час він чув, як ОСОБА_24 кричав: «Машину не чіпайте!». Потім обидві компанії стали в рядки, одна проти іншої. Потім хтось крикнув з того боку «тещі погано!» і вони усі побігли до двору, а вони окрім ОСОБА_28 , який поїхав на скутері, залізли в буса та поїхали в Медведівку. Вони поїхали в кафе, де сиділи близько години. Приблизно через годину-півтори приїхала міліція. Серед міліціонерів був його знайомий ОСОБА_170 . На його питання той відповів йому, що приїхали за ОСОБА_29 . Вони підійшли до ОСОБА_27 , він не хотів із ними їхати і вони усі разом поїхали на «Рено» до Кигичівського райвідділку, де їх по черзі опитували, потім вже в вечорі наступного дня відпустили. Світло горіло лише у дворі, біля двору світла не було. Силует людини можливо було розібрати з 10 метрів, а обличчя з 1-1,5 метрів. У вересні 2014 року він писав заяву про те, що він бачив, як ОСОБА_27 махнув рукою і жінка впала. Цю заяву він писав на прохання ОСОБА_74 , який попрохав написати те, що він пам`ятає. В той день він та ОСОБА_70 були в адекватному стані. Біловицький був п`яніший за них. Коли він йшов від двору, де залишався ОСОБА_27 , біля нього ніхто не пробігав, в тому числі і ОСОБА_70 . Білана він побачив біля буса, де його бив ОСОБА_26 . Біловицький біля відділку поліції шкутильгав.

Свідок ОСОБА_171 пояснив суду, що два чи три роки тому, влітку, він знаходився в с. Медведівка і ОСОБА_172 зателефонував ОСОБА_69 з телефону ОСОБА_14 та сказав, що в них зламався скутер, попросив знайти машину і забрати скутер. ОСОБА_173 подзвонив ОСОБА_174 та домовився з ним за машину. В нього міні бус. Вони з ОСОБА_175 пішли до ОСОБА_176 , сіли в машину, також окрім ОСОБА_177 був його брат ОСОБА_167 і учотирьох поїхали в с. Лозова, де побачили словесну перепилку між мешканцями с. Лозова та с. Медведівка. Було вже близько 22 години, тому видно було дуже погано. З с. Лозова було близько 5 осіб, а з с.Медведівка були ОСОБА_69 , ОСОБА_15 і ОСОБА_14 . Вони вийшли з машини, а жителі с.Лозова зайшли у двір. ОСОБА_178 від`їхав від двору на відстань приблизно 150 метрів та почали грузити скутер. З ними грузили ОСОБА_173 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 та ОСОБА_181 . Були усі крім ОСОБА_182 , який з`ясовував стосунки з людьми, які зайшли у двір, намагався покликати їх із двору. Він кричав та кидав каміння у ворота. Вони погрузили скутер, хотіли поїхати додому та ОСОБА_14 пішов забирати ОСОБА_27 від двору. Через деякий час вони почули крики і всі побачили як жителі с. Лозова гнали ОСОБА_183 та ОСОБА_14 від двору до машини. Їх було близько 5 чоловік, в руках у одного був металевий лом. Справа дійшла до бійки, якщо б ОСОБА_184 не вихопив цей лом. Після цього потерпілі пішли до свого двору, а вони окрім ОСОБА_179 (який поїхав скутером), сіли в машину та поїхали в с. Медведівка. Дорогою ОСОБА_185 казав, що він випадково вдарив бабусю кулаком. Білан чомусь казав, що його посадять, чому він так казав, він не знає. Вони зупинилися біля місцевого бару, а через деякий час приїхала міліція. З`ясувалося, що туди де вони були, приїжджала швидка допомога. Він пішов додому зі скутером ОСОБА_34 , а вранці дізнався, що ті, хто залишився, до ранку були в міліції. ОСОБА_26 їм телефонував два рази, другий раз сказав, що буде бійка, і щоб вони їхали скоріше. Усі того дня, окрім ОСОБА_177 та можливо ОСОБА_186 були випивши. Освітлення біля двору та у дворі не було, була суцільна темрява. У них, коли вони приїхали, в руках нічого не було. ОСОБА_185 був у стані сп`яніння. Коли вони пішли до машини, біля двору залишився лише ОСОБА_27 . Після того як вони погрузили скутер, ОСОБА_26 пішов за ОСОБА_187 . Жителі с. Лозова вдарили ОСОБА_188 та машину ОСОБА_176 . Біловицький, коли вони вже їхали казав, що хотів вдарити діда, але той ухилився і він випадково вдарив бабусю. Він декілька разів це повторив, перший раз в автомобілі у присутності усіх та вже коли вони приїхали, біля бару. Тоді були присутні власник кафе ОСОБА_189 , ОСОБА_190 та усі, ті хто приїхав з ними. Зі слів ОСОБА_27 , ці люди його образили і він хотів помститися. Чим образили, він не казав. Білан нічого про участь у бійці не казав. Після того, як ОСОБА_14 пішов забирати ОСОБА_27 , через приблизно 5 хвилин він почув жіночі крики: «Хто вдарив бабусю?!! ОСОБА_71 цей час від їх компанії ніхто не відходив. Білан з приводу слів, що його посадять вказав, що у нього в той період були непорозуміння з керівником на роботі і вони казали, що його посадять, і він розумів, що це буде другою неприємністю, пов`язаною із міліцією.

Свідок ОСОБА_191 надав суду свідчення, згідно яких, 8.06.2014 він з братом ОСОБА_192 їхали з ОСОБА_25 на авто ОСОБА_23 , яка належить йому та заїхали в с. Меліховка до його тестя. З с. Меліховка, близько 23 години вони приїхали додому, збиралися на риболовлю. Приблизно в цей час йому подзвонив ОСОБА_70 і сказав, що йому подзвонив ОСОБА_14 та попрохав приїхати в с. Лозова та забрати мопед. Вони з братом ОСОБА_21 забрали ОСОБА_74 та ОСОБА_193 , вони як раз йшли зі ставка. Після цього вони учотирьох поїхали до с. Лозова за мопедом. Приїхавши в ОСОБА_194 , вони побачили в районі двору потерпілих, ОСОБА_15 , ОСОБА_195 та ОСОБА_14 . Біля них були також незнайомі люди, чоловіки, у кількості приблизно 7 чоловік. Коли вони до них наблизився, ті чоловіки побігли у двір. Брат, який керував автомобілем, розвернувся біля цього двору і під`їхали до ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ОСОБА_26 . Вони погрузили мопед в машину, а ОСОБА_27 пішов до двору і лаявся з тими хлопцями, які зайшли у двір. В цей час ОСОБА_14 пішов забирати ОСОБА_27 , бо той був випивший, спиртне відчутно вплинуло на його поведінку. ОСОБА_28 сидів на мопеді біля задньої частини машини, з іншої сторони машини стояв ОСОБА_167 , ОСОБА_13 та ОСОБА_168 . Він був біля ОСОБА_28 . Вони стояли розмовляли. Потім йому зателефонувала дружина та він сів на пасажирське сидіння та розмовляв хвилин 5 із дружиною. Коли вийшов з машини він побачив, що бігли ОСОБА_69 , ОСОБА_14 , а за ними бігли ті хлопці, які були у дворі. Їх було від семи до десяти чоловік. Один з цих хлопців підбіг до ОСОБА_28 та збив його з мопеда і він почув, як на землю впала монтировка. Той хлопець, що вдарив, відскочив, а ззаду нього підбіг інший хлопець з ломом та замахнувся по ньому. Він ухилився та цей хлопець двічі вдарив великим ломом по машині. Потім цей хлопець з ломом побіг на водійський бік автомобіля та накинувся на брата, ОСОБА_196 , замахнувся на нього ломом, але брат встиг вихопити в нього лом. В цей же час хтось бився позаду автомобіля. Брат гукнув йому, щоб він відігнав машину, щоб її ще більше не побили. Ті хлопці почали відбігати від автомобіля, а він почав їхати. ОСОБА_27 , ОСОБА_26 , ОСОБА_70 , ОСОБА_24 ускочили в автомобіль та вони поїхали. ОСОБА_28 на мопеді їхав попереду, бо в нього не горіло світло на мопеді. Вони одразу поїхали в с. Медведівка. По дорозі ОСОБА_70 казав, що бився з якимось здоровим хлопцем. Приїхавши в с. Медведівка, вони заїхали в кафе. Там ОСОБА_27 казав, що когось вдарив. Потім приїхала міліція і забрала ОСОБА_27 . Вони усі також поїхали до міліції у Кегичівку, де усіх допитували. Коли ОСОБА_27 пішов до двору, його автомобіль стояв далеченько від двору, двадцять чи більше метрів. Хто саме біг від двору, що це були ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , він побачив коли вони вже підбігли до машини. Де в цей момент був ОСОБА_70 , він не бачив. Тоді було темно, вуличного освітлення не було. Від автомобіля він не бачив, що відбувається біля двору, де були ОСОБА_27 та ОСОБА_26 , було лише чути звуки сварки. Коли бігли ОСОБА_26 з ОСОБА_27 , разом з ними, чи перед ними, ніхто не біг. Білана серед них не було. За ними бігли невідомі хлопці з двору. Білан він думає, що в цей момент стояв біля машини. Тих , хто біг з боку домоволодіння потерпілих, він не бачив, серед них ОСОБА_74 не було. Біловицький біля кафе казав «що він хотів вдарити мужика, а потрапив у бабу». Їхати з робітниками міліції він не хотів. Вже після тих подій, хтось у їхньому колі, в спілкуванні казав, що жінку вдарив ОСОБА_27 .

Свідок ОСОБА_197 показав суду, що приблизно чотири роки тому о 23 годині влітку, приблизно в червні, він відпочивав на ставку Лозівському в с. Лозова, пили пиво. Там він був з ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . Приблизно о 21 годині вони на двох мопедах з ОСОБА_14 та ОСОБА_179 поїхали до магазина в с. Лозова. Навпроти магазину вони попили пиво з двома дівчинами та потім вирішили їхати додому в с. Медведівка утрьох на двох мопедах. Один з мопедів, на якому він їхав з ОСОБА_26 , зламався. В цей момент їм на зустріч їхала дівчина ОСОБА_153 на скутері. Вона зупинилася і запропонувала їм бензину. В цей час до них під`їхали два автомобіля білого та сірого кольору. З машини вийшов ОСОБА_93 , прізвище не знає, який раніше зустрічався з цією ОСОБА_198 . Вони почали між собою з`ясовувати стосунки. До них хтось також підійшов з цих автомобілів, це був високий чоловік. Цей чоловік вдарив ОСОБА_14 . Потім, коли з`ясували, що вони випадково спілкувалися з ОСОБА_199 , конфлікт припинився. Він взяв у ОСОБА_14 телефон та зателефонував ОСОБА_200 та попрохав допомоги. Білан сказав, що знаходиться біля ОСОБА_166 у якого є авто Рено-Кенга і він попрохає ОСОБА_24 приїхати за ними, щоб забрати їх разом зі скутерами. Коли машини заїхали у двір, знову виник конфлікт, словесна перепалка між ними та людьми, які приїхали на автомобілях. З двору вийшли чоловік і жінка, хазяїн будинку та казали що вони « ОСОБА_201 приїхали в ОСОБА_194 з`ясовувати стосунки ». Він, ще раз зателефонував ОСОБА_164 і той повідомив, що вони вже під`їжджають. Він сказав, ОСОБА_164 , щоб той узяв із собою «вили чи ломи» для самооборони, оскільки люди з двору почали активно на них реагувати. Чоловік із жінкою, які вийшли з будинку продовжували кричати, щоб вони їхали від їх двору. Він з ОСОБА_202 підійшли до них і почали пояснювати, що в них зломався мопед і що по них зараз приїде допомога і вони уїдуть. Вони стояли у чотирьох біля двору і розмовляли. З боку ОСОБА_203 він побачив, що під`їжджає Рено-Кенга, який вони чекали. Автомобіль розвернувся, за кермом був ОСОБА_167 , який сказав ОСОБА_26 , щоб той грузив мопед і той пішов грузити мопед, метрів за 30 від того місця де вони стояли. А він залишився біля двору з чоловіком та жінкою. Хтось із двору також брав участь у розмові, але хто саме він не пам`ятає. Через приблизно 2 хвилини до нього підійшов ОСОБА_26 та почав забирати його у бік автомобіля. Він сказав, що зараз попрохає пробачення у людей і прийде. ОСОБА_26 розгорнувся та пішов до авто, а він знову підійшов до цих людей. Він сказав чоловіку «пробачте» та хотів покласти йому руки на плечі. Жінки стояли поруч з чоловіком, праворуч від нього. Більше поруч із ними нікого не було. Поруч із хвірткою хтось стояв, але в темряві він не бачив хто саме. У дворі горіло якесь світло, але за двором воно освітлювало дуже слабо, можна було бачити максимум на один два метри. Коли він підійшов до чоловіка і поклав йому руки на плечі, щоб обійняти, чоловік його відштовхнув і сказав «їдьте вже звідси». В цей час з канави, яка проходить біля двору, вискочив ОСОБА_168 і наніс удар у бік за спиною чоловіка. Люди, які стояли біля хвіртки, точніше один чоловік, побіг в напрямку автомобіля, тільки з іншого боку дороги. Наслідки удару, який наніс ОСОБА_70 , по кому він попав і чи попав взагалі він не бачив. Той чоловік побіг за ОСОБА_126 , здається у нього в руках щось було, але точно сказати не може. Він одразу ж також розвернувся та пішов до автомобіля по правому боку дороги. З лівого боку від нього він почув звуки бійки. Хто дрався він не бачив, оскільки там було темно. Він обійшов автомобіль і став поперед нього, де на мопеді сидів ОСОБА_28 . Біля автомобіля також відбувалися якісь події. Якийсь хлопець наносив якоюсь залізякою удари по автомобілю. Мороз ОСОБА_21 забрав у нього цю залізяку. Потім він побачив на дорозі ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_204 , які швидко пересувалися з канави, що розташована біля двору. Пізніше ОСОБА_26 розповів, що у тій канаві били ОСОБА_205 і він його забрав звідти. Він побачив, як у їх бік ідуть люди з двору, приблизно чотири чоловіка. Потім ті люди побігли назад. Потім він чув що вони кричали, що бабусі погано. Після того вони сіли в автомобіль, ОСОБА_15 на мопед і поїхали в с. Медведівка до кафе. По дорозі ОСОБА_70 казав «якщо щось то мене там не було». Чи розповідав він про щось по дорозі, не пам`ятає. ОСОБА_20 з ОСОБА_26 достали мопед з авто і ОСОБА_20 покатив його додому до ОСОБА_26 . А вони зайшли до кафе, де пили пиво. Потім приїхала поліція і забрала їх на тому ж авто в райвідділ міліції в Кигичівку. Там усіх допитували по черзі. Він сидів біля чергової частини, ще ніхто не розумів що відбулося, думали що їх привезли до міліції з приводу хуліганства. Він на допиті розповів все так, як відбувалося. Білан наносив удар, який він бачив, якимось предметом, але куди прийшовся удар не бачив. Після міліції він з ОСОБА_26 , ОСОБА_28 та двома ОСОБА_24 поїхали до того будинку, де відбулися події, щоб вибачитися та дізнатися про наслідки, оскільки в міліції їм нічого не розповідали. Чоловік з яким він розмовляв вночі вийшов та розповів, що у дружини розбита голова і її забрала швидка, сказав не знає, чи вона виживе. Спитав чому ОСОБА_70 не приїхав. В той день він пив домашнє вино та пиво. Він вважав, що був у стані середнього сп`яніння. Чи казав він вдень потерпілому, що саме він вдарив його дружину, він не пам`ятає. В автомобілі, коли вони їхали, він хлопцям такого не казав. Чи знайомі його батько чи дядько з начальником відділу поліції, він не знає. В поліції він спочатку казав, що можливо він завдав тілесні ушкодження жінці, відштовхнувши її. Ще комусь, він такого не казав. Розповідав про це поліції, бо думав що у жінки нічого страшного. Не може пояснити, чому казав на себе такі слова, можливо тому, що був випивший.

За клопотанням сторони захисту у судовому засіданні були безпосередньо досліджені наступні докази:

Свідок ОСОБА_206 пояснив суду, що приблизно влітку 2015 року вони знаходилися вдома, в селищі ОСОБА_207 , поралися по господарству. Приблизно о 22-23 годині, коли на вулиці було вже темно, вони почули з вулиці як хтось кричав, лаявся, гуркав у ворота. З будинку вийшла дружина, спитала у нього що відбувається, він сказав, що щось відбувається у сусідів. В цей момент вони почули, як донька сусідів декілька разів гучно вигукнула «Ой! ОСОБА_208 вбили!». Дружина вийшла за двір, а за нею вийшов він. Вийшовши він побачив, що на асфальті лежить тьотя ОСОБА_90 (сусідка), вдовж асфальту, а ОСОБА_209 сиділа біля неї, та тримала її за голову. У тьоті ОСОБА_210 була розсічена губа та голова була розбита з лівого боку. Його дружина запропонувала полити їй на голову холодну воду. Дядя ОСОБА_211 приніс відро води, а потім з двору протягнув шлангу. Спочатку тьотя ОСОБА_90 лежала як мертва, а потім кашлянула та з рота в неї пішла піна з кров`ю. Її продовжували обливати водою, та вона порухала рукою та пальцями. Потім вони перенесли її під двір, на траву. Пізніш привезли фельдшера, він приносив нашатир. Потім викликали швидку, а через деякий час приїхала міліція і вони розійшлися. Освітлення було лише з двору ОСОБА_30 . Усі вигуки та лайка були близько 10-20 хвилин. Світло у дворі ОСОБА_30 горіло біля сараю та біля хати. Лампа, що біля сараю знаходилася близько 3-4 метрів від воріт, на висоті близько 2.5 метра. Їх подвір`я розташоване приблизно на відстані 45-50 метрів від подвір`я ОСОБА_30 , не навпроти, а зміщене. Вуличного освітлення у них тоді не було. Ліхтар у дворі ОСОБА_30 з їх двору видно, але їх подвір`я він не освітлює. Бійки він того вечора не бачив. Коли вони вийшли з двору, то побачили лежачу т. Катю, біля неї сиділа донька ОСОБА_209 . Коли ОСОБА_209 сказала «несіть воду», одразу з відром води вийшов дядя ОСОБА_211 . З того моменту, як вони вийшли з двору і до того моменту, як вони переклали тьотю ОСОБА_212 на траву, пройшло близько 20 хвилин. Незнайомих осіб він того вечора не бачив. ОСОБА_213 він міг бачити на відстані не більше 5 метрів. У бік ОСОБА_203 він чув як працював двигун автомобіля. По звуку це був легковий автомобіль, але він його не бачив. Через якийсь час звук двигуна припинився, мимо них цей автомобіль не проїжджав.

Свідок ОСОБА_214 суду пояснила, що 8 червня, приблизно 4 роки тому, вона знаходилася дома у себе в хаті. Було приблизно 22:40-22:50, вона почула якийсь шум та скандал з вулиці. Потім її дитина заснула і приблизно через пів години шум ще збільшився і вона вийшла з хати. Вийшовши вона почула якусь нецензурну лайку, потім гуркіт впавшої залізки та крик сусідки ОСОБА_215 « ОСОБА_208 вбили!». Приблизно через хвилину вона пішла до хвіртки і її окликнув чоловік ОСОБА_72 , спитавши «Ти куди?». Вони удвох вийшли з двору та пішли до двору сусідів ОСОБА_30 . Біля їх двору вона побачила лежачу на дорозі тьотю ОСОБА_212 , поруч із нею сиділа навприсядки донька ОСОБА_209 . У ОСОБА_215 на руках вона побачила кров, коли та витягла руки з під голови матері. Галя сказала «Допоможіть!». Вона сказала, що треба воду. Одразу ж з двору з`явився дядя ОСОБА_211 , чоловік тьоті ОСОБА_210 з відром води та черпаком. Вона стала поливати голову тьоті ОСОБА_210 . Через декілька хвилин вона заворушила рукою, потім в неї почалися рвотні позиви і вона вирвала кров`ю. Вона почала викликати швидку, а вони хвилин 40 поливали тьотю ОСОБА_212 водою. Потім її пересунули на ковдру. Потім привезли медсестру, яка вколола якісь уколи, після чого приїхала «швидка» і її забрали. Коли вже вона рвала, її повернули і вона побачила кров на голові тьоті ОСОБА_210 . Від їх двору до двору ОСОБА_30 близько 30 метрів. Інших осіб окрім ОСОБА_30 біля їх двору вона не бачила, бійки не бачила. Освітлення йшло з двору ОСОБА_30 , де горіли дві лампи на сараї та біля кухні. Подвір`я ОСОБА_30 огороджено парканом, хвіртка була відкрита. Людей в той вечір і в тому місці вона могла розгледіти приблизно на відстані 10 метрів. Одним оком вона взагалі не бачить з трьох років.

Свідок ОСОБА_216 пояснив суду, що працював слідчим Кигичівського РВ, знаходився у групі по розслідуванню кримінального правопорушення, а саме завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_217 . Приблизно 4 роки тому, було темно, ввечері йому повідомили про те, що хтось побився. Коли група приїхала на місце, там була потерпіла сторона, близько п`яти осіб. Потерпілі повідомили, що конфлікт почався через якусь сварку, точно не пам`ятає. Хто саме вчинив злочин йому не казали. Казали що була компанія в якій був ОСОБА_27 . Вони поїхали в с. Медведівка та заїхали в кафе, де знайшли ОСОБА_27 та інших хлопців з його компанії. Вони запропонували їм проїхати до райвідділу, ті погодилися та поїхали. При допиті доньки потерпілої вона казала, що може впізнати того, хто вдарив. Про те, що жінку вдарив ОСОБА_70 , йому повідомив ОСОБА_27 . Спочатку вони думали, що злочин вчинив саме ОСОБА_29 , тому спочатку його не допитували. Як слідчий він проводив впізнання за фотознімками за участі доньки потерпілих, вважав що так буде краще, щоб не накалювати становище. На той час він працював дуже короткий час, близько року чи півтора, це була його перша справа з розслідування тяжкого злочину. Де він узяв фотокартки, які пред`являлися на впізнанні разом з фото ОСОБА_74 , він не пам`ятає. Він взагалі вважав, що не важливо, чиї фото пред`являються для впізнання, окрім фото ОСОБА_74 . Слідчий експеримент проводився і у дворі потерпілих і поруч з двором. Він проводив впізнання із застосуванням фото ОСОБА_74 вже після того, як потерпілий сказав, що це він вдарив його жінку, бо вважав, що таким чином він розширить коло свідків. Спочатку думали, що злочин вчинив ОСОБА_27 , оскільки хлопці з компанії в якій був ОСОБА_70 , вказували, що злочин скоріш за все вчинив ОСОБА_27 і він був ближче всіх до потерпілої. Не вказував прізвища в протоколах впізнання, оскільки вважав це не потрібним.

Свідок ОСОБА_218 пояснив суду, що є підприємцем, орендує водоймище в с. Золотухівка. Чотири роки тому, в червні, на свято ОСОБА_18 , на водоймище яке він орендує, приїжджали Мосенцеви з дружиною. Він бачив, як вони вживали там алкогольні напої у великих кількостях, після чого знаходилися у важкому стані алкогольного сп`яніння. Вони вели себе тоді неадекватно, витягували його з автомобіля, а потім пообіцяли, що наступного дня вибачаться, але не приїхали. Наступного дня йому подзвонив дільничний інспектор ОСОБА_219 та попрохав під`їхати до нього в Кигичівку. Шляхом слідування до нього він підібрав із собою батька ОСОБА_74 , який розповів, що його сина та інших хлопців забрали в міліцію через сварку з кимось у с. Лозова. Біля райвідділу він побачив ОСОБА_204 , двох братів ОСОБА_24 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 та ще двох. Коли вони до хлопців підійшли, він у них спитав «що трапилося?». ОСОБА_27 сказав, що «напевно бабці потрапило», та поскаржився, що у нього болить рука від удару по бабці. Він одразу запропонував їм поїхати, врегулювати конфлікт до потерпілих. Після чого він пішов до дільничного та від нього дізнався, що хлопці були у с. Лозова і під час знаходження там, хтось із них ненавмисно вдарив бабусю. Авто Морозів «Кенго» був ушкоджений, чимось важким у задній частині, та незначно ушкоджений спереду.

Свідок ОСОБА_220 пояснив суду, що працює старшим інспектором, черговим сектору реагування патрульної поліції Кигичівського відділення поліції. Влітку 2014 року знаходився на чергуванні . Зателефонував чоловік та повідомив, що його дружині інший чоловік завдав тілесні ушкодження. Прізвище заявника, на скільки він пам`ятає було ОСОБА_49 . Він дав команду оперативній групі виїхати на місце. По кожній заяві він повинен написати рапорт, що і зробив. Чоловік називав прізвище особи, яка завдала ушкодження його дружині, але він це прізвище не пам`ятає . Це прізвище точно не ОСОБА_70 , можливо ОСОБА_27 .

Свідок ОСОБА_221 пояснив суду, що приблизно в 2014 році працював в поліції, перебував у складі СОГ. З ним у групі були слідчий ОСОБА_216 та о/у ОСОБА_222 Прізвище водія не пам`ятає. Надійшов виклик до чергової частини з с. Лозова. Після опівночі надійшло повідомлення від чоловіка про отримання тілесних ушкоджень дружиною. Він розповів, що біля домоволодіння цього чоловіка виник конфлікт та хтось з молодих хлопців завдав тілесні ушкодження його дружині. Чоловік казав якесь прізвище, вказуючи що той хлопець вдарив його дружину. Але прізвище його він не пам`ятає . На скільки він пам`ятає , освітлення за двором не було. Він відбирав заяву у чоловіка за 50 років у дворі. Частина двору освітлювалася так, що він міг писати без додаткового освітлення.

Свідок ОСОБА_223 пояснив у судовому засіданні, що в червні 2014 року він знаходився в кафе в с. Медведівка. Було приблизно 21:30, він із знайомими був в кафе. Туди ж приїхали хлопці ОСОБА_173 , ОСОБА_224 , ОСОБА_69 , ОСОБА_53 , ОСОБА_167 , ОСОБА_15 і ОСОБА_13 . Він почав із ними спілкуватися і вони розповіли, що між ними і якимось людьми в с. Лозова відбулась бійка. ОСОБА_185 сказав, що він вдарив жінку. Чому він це зробив і подробиць не розповідав. Хлопці були на підпитку. Потім приїхали співробітники поліції забирати ОСОБА_195 , посадили його в своє авто, а він, разом з іншими на авто «Рено» поїхали слідом. До ранку вони стояли біля райвідділу, а вранці їх почали по черзі викликати до райвідділку. З ОСОБА_27 і ОСОБА_126 у нього добрі стосунки. Біловицький є його однокласником, тоді він був в нетверезому стані, як і інші.

Експерт Харківського ОБСМЕ ОСОБА_225 , будучі безпосередньо допитаним у судовому засіданні, пояснив, що він проводив судово-медичну експертизу та надав відповідні висновки у даному кримінальному провадженні. Проводив експертизу за даними медичної документації. Згідно документації у потерпілої була травма голови та забійна рана губи. Травма губи утворилася від ударної дії, від падіння утворення такої рани мало ймовірно. Удар у праву тем`яну область голови, скоріш за все було нанесено зверху вниз. Удар в ліву частину голови до такої травми призвести не міг. Даних про нанесення удару в ліву частину голови немає. Дані в історії хвороби про гематому лівої скроневої області свідчать про так звану зону протиудару, який формується в лівій частині, від удару з права. Удар , що слугував причиною тілесного ушкодження, яке призвело до тяжких наслідків було завдано у правий бік.

Окрім показань потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , свідків: ОСОБА_58 , ОСОБА_226 , ОСОБА_227 , ОСОБА_228 , ОСОБА_76 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_57 , ОСОБА_61 , ОСОБА_229 в обґрунтування винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, стороною обвинувачення суду були надані наступні письмові докази, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні.
- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 09 червня 2014 року, згідно якого дільничний інспектор Сахновщінського РВ ОСОБА_221 , прийняв усну заяву від ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення, скоєне невідомими особами щодо заподіяння тілесних ушкоджень його дружині ОСОБА_12 (а.с.90,т.1).

- протокол пред`явлення свідку ОСОБА_76 особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2014, з DVD дисками, згідно якого ОСОБА_76 вказала на особу яка нанесла металевим предметом удар по голові ОСОБА_12 (а.с.149-178,т.1).

- протокол пред`явлення свідку ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2014 , з DVD дисками, згідно якого ОСОБА_7 вказав на особу яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_12 ( а.с. 180 203,т.1).

- протокол проведення слідчого експерименту від 03.07.2014, з DVD диском з відео фіксацією до нього, за участю свідка ОСОБА_7 , під час якого, за місцем події, на території біля домоволодіння, розташованого за адресою с. Лозова Кегичівського району Харківської області, він розповів та показав механізм нанесення удару в область голови ОСОБА_12 невідомим хлопцем (а.с. 146 -147, т.1 ).

- протокол слідчого експерименту від 01.09.2014, з DVD диском з відео фіксацією до нього, за участю потерпілого ОСОБА_7 під час якого, за місцем події, на території біля домоволодіння, розташованого за адресою с. Лозова Кегичівського району Харківської області, він розповів та показав механізм нанесення удару в область голови ОСОБА_12 , вказавши, що бачив, що удар по голові його дружині завдав ОСОБА_4 (а.с. 236 -238, т.1 ).

- протокол слідчого експерименту від 01.09.2014, з DVD диском з відео фіксацією до нього, за участю свідка ОСОБА_76 під час якого, за місцем події, на території біля домоволодіння, розташованого за адресою с. Лозова Кегичівського району Харківської області, вона розповіла та показала на місці її версію подій що призвели до отримання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, вказавши, що знаходячись у дворі ОСОБА_30 , бачила, як за двором, невідомий молодий чоловік завдав удар по голові ОСОБА_12 ( а.с. 239 -241, т.1 ).

- протокол слідчого експерименту від 01.09.2014, з DVD диском з відео фіксацією до нього, за участю свідка ОСОБА_228 під час якого, за місцем події, на території біля домоволодіння, розташованого за адресою с. Лозова Кегичівського району Харківської області, він розповів та показав на місці його версію подій завдання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, зазначивши при цьому, що самого моменту нанесення тілесних ушкоджень він не бачив ( а.с. 242 -244, т.1).

- висновок судово-медичної експертизи № 157-ОКБ/14 від 11 липня 2014 року, згідно якого, у ОСОБА_12 мали місце наступні тілесні ушкодження: гостра закрита черепно-мозкова травма у формі забиття головного мозку, контузійного вогнища лівої скроневої області, субдуральної гематоми лівої скроневої області, лінійного перелому правої скроневої кістки, забитих ран верхньої губи, правої тім`яної області утворилася від ударної дії тупого (их) предмету (ів). Встановити кількість та індивідуальні властивості предметів, якими були нанесені удари, не представляється можливим із-за мізерності опису зовнішніх ушкоджень в представленій медичній карті та відсутності опису кількості наявних зовнішніх ушкоджень. Вищевказана черепно-мозкова травма не могла бути отримана в результаті самовільного «падіння та удару головою об асфальт з висоти власного зросту та під вагою власного тіла» та могла бути отримана і від удару (ів) «предметом зовні схожим на палицю чи трубу». Зазначена черепно-мозкова травма відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя (згідно п. 2.1.2, п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6). (а.с. 121 -123, т.1).

Допитавши обвинуваченого, який заперечує свою причетність до вчинення інкримінованого йому злочину, а також оцінивши інші зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, не знайшло свого підтвердження під час розгляду кримінального провадження, з наступних підстав.

Згідно до положень частин 1 та 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне отстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні, крім іншого, підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Статтею 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, наведених вище, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Положеннями ч.2 ст.9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно з роз`ясненнями, які викладені у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.97 №7 «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадянина», особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком (ч.1 ст.62 Конституції України), покладає на суди всю повноту відповідальності за правильне вирішення справи.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» №5 від 29.06.90, зі змінами, судам вказано на недопустимість обвинувального ухилу при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного. Коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного, що кореспондується з положеннями ст.62 Конституції України.

Ретельний аналіз досліджених у даному кримінальному провадженні доказів переконав суд у тому, що жодні з доказів наданих стороною обвинувачення і перевірених у судовому засіданні, як кожний окремо, так і усі докази у їх сукупності, не можуть бути покладені в основу процесуального рішення, яке б констатувало наявність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Так, потерпілий ОСОБА_8 , свідки ОСОБА_78 , ОСОБА_60 , ОСОБА_138 , ОСОБА_59 , ОСОБА_157 , ОСОБА_171 , ОСОБА_191 в судовому засіданні пояснили, що не бачили моменту нанесення удару ОСОБА_12 , тобто не були безпосередніми очевидцями факту, на підтвердження якого були залучені органом обвинувачення у якості свідків.

Свідок ОСОБА_78 вказав, що він хотів вийти, однак сестра ОСОБА_108 . ОСОБА_109 зупинила його. В момент коли ОСОБА_110 закричав « ОСОБА_91 », він знаходився у дворі, стоячи спиною до хвіртки.

Свідок ОСОБА_60 вказав, що "він у цей час стояв у дворі біля кухні. Окрім ОСОБА_27 біля них він нікого не бачив. Потім він почув крик дідуся « ОСОБА_90 ! ОСОБА_91 ». Він побіг на вулицю разом з матір`ю, вітчимом та дядьком."

Свідок ОСОБА_138 вказала, що " ОСОБА_7 пішов за двір, а за ним пішла свекруха. Що вони за двором робили вона не бачила і не чула. Вона в цей момент знаходилася у дворі, біля кухні. Через декілька хвилин свекор гучно прокричав « ОСОБА_90 !»."

Свідок ОСОБА_59 вказав, що бачив, як "тесть пішов до хвіртки. За ним пішли також теща та його жінка ОСОБА_109 . Він за ними не пішов, знаходився чи то у дворі, чи зайшов до кухні. Через 5-10 хвилин він почув крик його дружини з вулиці: «Мама!».

При цьому суд критично ставиться до показань ОСОБА_60 , ОСОБА_59 та ОСОБА_76 у тій частині, що вони нібито бачили, як від того місця, де лежала ОСОБА_12 відбігали дві особи і навіть встигли розгледіти у подробицях їх одяг. Як зазначив ОСОБА_7 , який знаходився поруч із дружиною у момент нанесення їй тілесного ушкодження, особи, які знаходилися в той момент поруч, після падіння його дружини, одразу ж швидко побігли у бік автомобіля, який стояв на значній відстані. ОСОБА_60 , ОСОБА_59 та ОСОБА_76 з їхніх же пояснень знаходилися у дворі, при цьому у різних місцях, ОСОБА_59 навіть вказав, що можливо зайшов до кухні. Тому для того, аби побачити осіб, які швидко втікали з місця події, їм потрібно було з різних частин двору добігти до хвіртки, вибігти на вулицю за межі двору і в умовах майже суцільної темряви, моментально розгледіти осіб, які швидко бігли і які на той момент, навіть за декілька секунд, могли пробігти відстань, яка набагато перевищує відстань, на якій можливо було щось розгледіти в обстановці події.

Свідок ОСОБА_157 зазначив у суді, що "коли вони погрузили скутер він пішов забирати ОСОБА_27 , щоб їхати додому. Усі інші особи з їх компанії також були поруч із «Рено». Він догнав ОСОБА_27 , який був приблизно в 5 метрах від людей з тієї компанії які стояли з бік траси, біля воріт…Він пішов до авто, а ОСОБА_27 залишився. Коли він ще не дійшов до машини, почув якісь крики з того боку, де залишився ОСОБА_27 … Він обернувся і побачив, що біжать люди, ОСОБА_27 позад нього, а за ним бігли люди з двору. Він підбіг до машини та почув, що ОСОБА_70 кликає його на допомогу. Він побачив, що біля автомобіля ОСОБА_14 б`є ОСОБА_74 … Коли він йшов від двору, де залишався ОСОБА_27 , біля нього ніхто не пробігав, в тому числі і ОСОБА_70 . Білана він побачив біля буса, де його бив ОСОБА_26 ." Тобто вказаний свідок обвинувачення надав показання, які спростовують не тільки завдання ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , а і навіть факт його знаходження біля неї, в момент завдання тілесного ушкодження. Окрім того, ОСОБА_157 зазначив, що у вересні 2014 року він писав заяву про те, що він бачив, як ОСОБА_27 махнув рукою і жінка впала. Цю заяву він писав на прохання ОСОБА_74 , який попрохав написати те, що він пам`ятає, що він і зробив.

Свідок ОСОБА_171 вказав, що разом із ним грузили у бус скутер " ОСОБА_173 , ОСОБА_179 , ОСОБА_180 та ОСОБА_181 . Були усі окрім ОСОБА_182 , який з`ясовував стосунки з людьми, які зайшли у двір, намагався покликати їх із двору. Він кричав та кидав каміння у ворота. Вони погрузили скутер, хотіли поїхати додому та ОСОБА_14 пішов забирати ОСОБА_27 від двору. Через деякий час вони почули крики і всі побачили як жителі с. Лозова гнали ОСОБА_183 та ОСОБА_14 від двору до машини… Після того, як ОСОБА_14 пішов забирати ОСОБА_27 , через приблизно 5 хвилин він почув жіночі крики: "Хто вдарив бабусю?!!" ОСОБА_71 цей час від їх компанії ніхто не відходив." Тобто, вказаний свідок обвинувачення також спростував факт знаходження ОСОБА_4 на місці нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_191 пояснив суду, що " ОСОБА_28 сидів на мопеді біля задньої частини машини, з іншої сторони машини стояли ОСОБА_184 , ОСОБА_13 та ОСОБА_230 . Він був біля ОСОБА_28 …Потім йому зателефонувала дружина та він сів на пасажирське сидіння та розмовляв хвилин 5 із дружиною. Коли вийшов з машини він побачив, що бігли ОСОБА_69 , ОСОБА_14 , а за ними бігли ті хлопці, які були у дворі… Хто саме біг від двору, що це були ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , він побачив коли вони вже підбігли до машини… Коли бігли ОСОБА_26 з ОСОБА_27 , разом з ними, чи перед ними, ніхто не біг. Білана серед них не було. " Таким чином, даний свідок обвинувачення підтвердив показання як свідків ОСОБА_61 та ОСОБА_63 , так і пояснення ОСОБА_4 , який заперечував не тільки факт вчинення інкримінованого правопорушення, а і навіть факт його знаходження поруч із потерпілою, за місцем і в момент отримання нею тілесних ушкоджень.

Суд, аналізуючи докази у їх сукупності, вважає показання обвинуваченого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_64 , ОСОБА_61 , ОСОБА_231 , ОСОБА_63 , щодо непричетності обвинуваченого до нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_12 достовірними, послідовними, такими, що узгоджуються між собою та об`єктивно відтворюють обставини події, яка є предметом розгляду і у сукупності з іншими доказами, повністю спростовують обвинувачення.

Момент нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_12 з його ж показань, не бачив і свідок ОСОБА_197 , який є зацікавленою особою, оскільки із самого початку був як ініціатором конфлікту так і безпосереднім учасником подій, які призвели до завдання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, а також був особою, на яку свідки вказували як на того, хто міг вчинити дане кримінальне правопорушення та того, хто особисто розповідав про його вчинення ним же самим. Враховуючи дані обставини, аналізуючи його показання у сукупності з іншими доказами, суд критично ставиться до показань ОСОБА_232 . Зокрема суд вважає такими, що не відповідають об`єктивним даним, його показання про те, що він нібито бачив, як ОСОБА_4 "наніс удар у бік за спиною чоловіка", вказавши при цьому, що "наслідки удару, який наніс ОСОБА_70 , по кому він попав і чи попав взагалі він не бачив". Показання ОСОБА_57 містять суттєві протиріччя та не відповідають дослідженим судом доказам. Зокрема він вказав, що нібито бачив, як " ОСОБА_168 вискочив з канави і наніс удар у бік за спиною чоловіка". При цьому потерпілий ОСОБА_7 суду вказав, що його дружина стояла праворуч від нього, трохи попереду. Тобто, за таких обставин, наносити удар за спиною ОСОБА_7 було нікому. Також ОСОБА_197 вказав, що "Люди, які стояли біля хвіртки, точніше один чоловік, побіг в напрямку автомобіля, тільки з іншого боку дороги." При цьому жоден інший свідок, допитаний у судовому засіданні, не вказував на те, що стояв біля хвіртки в момент отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Також ОСОБА_197 заперечував і факт того, що казав комусь окрім потерпілого ОСОБА_7 про те, що саме він завдав тілесних ушкоджень потерпілій, однак даний факт підтвердило декілька свідків під присягою у судовому засіданні. Окрім того, ОСОБА_233 зазначив, що після моменту отримання потерпілою тілесних ушкоджень, він "пішов до автомобіля", хоча аналіз показань інших свідків, зокрема ОСОБА_63 , ОСОБА_64 та ОСОБА_61 , свідчить про те, що ОСОБА_197 швидко втікав з місця події, а за ним гналися, при цьому ті ж свідки спростували твердження ОСОБА_57 про присутність ОСОБА_4 , поруч із ним та потерпілою, в момент завдання їй тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_57 з огляду на його роль у подіях які передували моменту завдання ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, безпосередньо під час їх нанесення та після цих подій, а також у світлі обов`язку суду при аналізі доказів обвинувачення враховувати положення ст.62 Конституції України, потребують особливого аналізу та уваги.

Майже усі допитані у судовому засіданні особи вказали на неадекватну поведінку ОСОБА_57 , його найсильнішу ступінь алкогольного сп`яніння серед усіх учасників подій. Судом встановлено, що саме ОСОБА_234 був ініціатором конфлікту, жбурляв каміння у ворота двору ОСОБА_30 , висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою та знаходився у безпосередній близькості до потерпілої у момент отримання нею тілесних ушкоджень.

При цьому, ряд свідків вказали суду на той факт, що після вказаних подій, ОСОБА_29 особисто підтверджував факт того, що саме він наніс удар ОСОБА_12 .

Зокрема, потерпілий ОСОБА_7 вказав, що наступного дня після подій що сталися, коли він приїхав до райвідділу міліції, побачив там ОСОБА_74 та ОСОБА_27 . Біловицький почав кричати «це я вашу жінку вдарив!».
Свідок обвинувачення ОСОБА_171 у суді вказав, що "дорогою ОСОБА_185 казав, що він випадково вдарив бабусю кулаком… коли вони вже їхали казав, що хотів вдарити діда, але той ухилився і він випадково вдарив бабусю. Він декілька разів це повторив, перший раз в автомобілі у присутності усіх та вже коли вони приїхали, біля бару. Тоді були присутні власник кафе ОСОБА_189 , ОСОБА_190 та усі ті, хто приїхав з ними. Зі слів ОСОБА_27 , ці люди його образили і він хотів помститися."

Свідок обвинувачення ОСОБА_191 суду пояснив, що "приїхавши в с. Медведівка, вони заїхали в кафе. Там ОСОБА_27 казав, що когось вдарив. Потім приїхала міліція і забрала ОСОБА_27 . Біловицький біля кафе казав «що він хотів вдарити мужика, а потрапив у бабу». Їхати з робітниками міліції він не хотів. Вже після тих подій, хтось у їхньому колі, в спілкуванні казав, що жінку вдарив ОСОБА_27 ."

Свідок ОСОБА_216 пояснив суду, що працюючи слідчим Кигичівського РВ, займався розслідуванням даної справи і "спочатку думали, що злочин вчинив ОСОБА_27 , оскільки хлопці з компанії в якій був ОСОБА_70 , вказували, що злочин скоріш за все вчинив ОСОБА_27 і він був ближче всіх до потерпілої."

Свідок ОСОБА_223 суду вказав, що коли він знаходився в кафе в с. Медведівка, туди ж приїхали хлопці ОСОБА_173 , ОСОБА_14 , ОСОБА_235 , ОСОБА_180 , ОСОБА_184 , ОСОБА_179 і ОСОБА_236 . Він почав із ними спілкуватися і вони розповіли, що між ними і якимись людьми в с. Лозова відбулась бійка. ОСОБА_185 сказав, що "він вдарив жінку. Чому він це зробив і подробиць не розповідав."

І навіть сам ОСОБА_197 в суді підтвердив, що "в поліції він спочатку казав, що можливо він завдав тілесні ушкодження жінці, відштовхнувши її. Розповідав про це поліції, бо думав що у жінки нічого страшного. Не може пояснити, чому казав на себе такі слова, можливо тому, що був випивший." Тобто, зі слів самого ж ОСОБА_237 , він казав в поліції про те, що саме він завдав тілесних ушкоджень ОСОБА_12 і лише дізнавшись про тяжкість завданих їй тілесних ушкоджень, відмовився від своїх слів.

Не дивлячись на вищевикладене, всупереч вимогам положень ст.9 КПК України про необхідність всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення як обставин, що викривають, так тих, що виправдовують підозрюваного та надання їм належної правової оцінки, вказані обставини були повністю проігноровані органом досудового розслідування, а в основу обвинувачення покладені покази свідків, які фактично спростовують причетність ОСОБА_4 до завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , або не доводять такої причетності. Залишилися без належної перевірки та оцінки під час досудового розслідування також об`єктивні дані, про наявність у ОСОБА_57 ушкодження руки та наявність у потерпілої ОСОБА_12 ушкодження губи, яке зі слів судово-медичного експерта утворилася від ударної дії і від падіння утворення такої рани мало ймовірно.

На підставі вищевикладеного суд критично ставиться до показань ОСОБА_237 , вважає їх надуманими, суперечливими та такими, що не узгоджуються з іншими доказами у кримінальному провадженні, а саме: показам свідків ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_61 , ОСОБА_231 , ОСОБА_238 та продиктовані його особистою зацікавленістю у підсумках даного кримінального провадження.

Пояснення свідків ОСОБА_206 , ОСОБА_214 , ОСОБА_223 , ОСОБА_221 , ОСОБА_220 , ОСОБА_218 , суд визнає такими, що жодним чином не підтверджують причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, при цьому вони надають деякі коректуючи дані, для встановлення загальної картини, обставин злочину та подій, що відбувалися до та після нього.

Свідком обвинувачення, який, з його слів, бачив нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , є її чоловік ОСОБА_7 , визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні. Аналізуючи його покази, суд вважає їх такими, до яких слід віднестися критично, оскільки вони є непослідовними та суперечливими і викликають сумнів у їх відповідності об`єктивним обставинам справи, а тому не можуть слугувати беззаперечним доказом винуватості чи причетності ОСОБА_4 до завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Під час слідчого експерименту проведеного 03.07.2014 року на досудовому слідстві, ОСОБА_7 зазначав, що коли він вийшов на вулицю зі свого подвір`я, за ним вийшла його дружина, ОСОБА_12 , яка стала праворуч від нього, після чого до них спочатку підбіг хлопець у світлій футболці та вигукнув "не бийте батю", після чого підбіг хлопець одягнутий у чорну футболку і чорні штани, який "правою рукою достав якийсь металевий предмет та повз ОСОБА_7 , перед обличчям наніс удар дружині по голові в ліву частину". Аналогічні покази ОСОБА_7 надав і під час другого слідчого експерименту за його участі 01.09.2014 року, але вже вказуючи прізвище особи яка нанесла удар дружині, а саме прізвище ОСОБА_4 , вказавши, що коли він підбіг "то з заду за спини відвів праву руку та вдарив ОСОБА_12 з верху вниз". Вказані показання ОСОБА_7 суперечать висновкам судово-медичної експертизи та поясненням судово-медичного експерта ОСОБА_225 , який в судовому засіданні пояснив, що удар ОСОБА_12 було завдано у праву частину голови. Дані в історії хвороби про гематому лівої скроневої області свідчать про так звану зону протиудару, який формується в лівій частині, від удару з права. Удар , що слугував причиною тілесного ушкодження, яке призвело до тяжких наслідків було завдано у правий бік. Аналізуючи ж показання ОСОБА_7 в частині того, що ОСОБА_4 нібито наніс удар по голові його дружині підбігши до них з лівого боку, при цьому тримаючи металевий предмет у правій руці, суд доходить висновку, що вказаний ОСОБА_7 механізм завдання тілесного ушкодження не міг призвести до ушкодження у правій частині голови потерпілої, оскільки для цього особа що наносила удар, повинна була забігти до потерпілої з її правого боку, або наносити удар лівою рукою. В судовому ж засіданні ОСОБА_7 також вказав, що "по лівому кювету до них підбіг інший хлопець… зараз знає, що це ОСОБА_70 . Права рука в нього була за спиною. В ній він помістив якийсь предмет довжиною 40-50 см, чи то палиця, чи то труба. Цим предметом він наніс без розмов удар зверху вниз його дружині по голові." Тобто показання, які суперечать висновкам та поясненням судово-медичного експерта, про нанесення удару у ліву частину голови потерпілої, ОСОБА_7 в суді зі своїх показань виключив. Однак знову ж таки, обґрунтованих сумнівів у суду викликає спроможність показів потерпілого у частині можливості нанесення удару "зверху вниз" у праву частину голови потерпілої, особою, яка зі слів ОСОБА_7 , знаходилася з лівого боку від потерпілої.

Суд також критично ставиться до показань свідка ОСОБА_76 в частині того, що вона з її слів, бачила момент нанесення удару, наслідком якого стало нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . У своїх показах даний свідок зазначила, що "Вона завела ОСОБА_132 на відстань близько 4-х метрів у двір і почула крик хлопця : «не бий батю!». Вона повернула голову та з двору побачила, що підбігає хлопець одягнений в усьому темному. Темні штани з білими лампасами. Біловицький був одягнений в білих шортах та у білій футболці. Коли вона обернулася то побачила як цей хлопець, що підбіг, б`є рукою в якій щось було, чи то труба чи то палка, зверху вниз". При цьому вказаний свідок, як і ОСОБА_7 , вказували на наявність освітлення у їх дворі, яке нібито освітлювало також і територію навколо двору.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, зокрема покази свідків ОСОБА_239 , ОСОБА_64 , ОСОБА_61 , ОСОБА_240 , а також відеозаписи проведення слідчих експериментів, які були відтворені у судовому засіданні, в частині освітлення домоволодіння та території поруч із двором, суд приходить до висновку, що, територія вказаного домоволодіння дійсно була частково освітлена, однак за двором ОСОБА_30 були умови видимості, які не дозволяли належним чином бачити обличчя та прикмети людей, навіть на короткій відстані. Під час відтворення відеозаписів слідчих експериментів, які проводилися на місці подій в умовах та час, ідентичний обстановці злочину, було з`ясовано, що видимість не дозволяла навіть на близькій відстані, належним чином розрізнити обличчя учасників слідчої дії. Так, відтворенням відеозапису слідчого експерименту від 01.09.14 року за участю ОСОБА_7 з`ясовано, що за двором ОСОБА_30 темно, обличчя осіб, що беруть участь у слідчому експерименті, на відеозаписі розрізнити не можливо. Відтворенням відеозапису слідчого експерименту від 01.09.14. за участі ОСОБА_76 встановлено, що за межами двору ОСОБА_30 нічого не видно, лише чути звук. При цьому слідчий задавав питання учасникам слідчої дії про видимість лише у дворі, де горіло штучне освітлення. Такі ж слабкі умови видимості були з`ясовані відтворенням відеозапису слідчого експерименту від 1.09.2014 року за участі свідка ОСОБА_241 . Суд не вважає можливим рахувати такими, що відповідають дійсності, зауваження представника потерпілих про те, що слабкі умови видимості на відеозаписах слідчих експериментів є наслідком слабкої світлочутливості відеокамери, за допомогою якої здійснювалася відео фіксація слідчих дій, оскільки суд повинен сприймати, аналізувати та надавати оцінку доказам, які надаються сторонами, лише у тому вигляді, в якому вони надані суду та в якому вони безпосередньо сприймаються судом. Жодні припущення при оцінці доказів не допускаються.

Тому, до твердження ОСОБА_7 про те, що він міг бачити та добре роздивитися обличчя особи, яка завдавала удару його дружині та до твердження свідка ОСОБА_76 , яка знаходячись на освітленій території домоволодіння, через хвіртку, на відстані близько 10 метрів, в темряві, розгледіла в деталях прикмети особи, яка знаходилася за територією двору, в неосвітленому місці, суд відноситься критично, та вважає такими, що не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку, бо є сумнівними, а усі сумніви повинні трактуватися на користь обвинуваченого.

Вказані обставини породжують обґрунтовані сумніви щодо того, що саме ОСОБА_4 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Ці сумніви стороною обвинувачення в судовому засіданні не спростовані.
У судовому засіданні захисником ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 було заявлено клопотання про визнання недопустимими доказами, протоколів пред`явлення свідку ОСОБА_76 та свідку ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками.

З цього приводу суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.86 КПК України: «Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення».
Згідно ч.1 ст.87 КПК України: «Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини».
У рішенні Конституційного Суду України № 12-рп/2011 від 20.10.2011 зазначено: «Визнаватися допустимими і використовуватися як докази у кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі».
Відповідно до ст.89 КПК України: «Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення».
Відповідно до вимог ч.1 ст.228 КПК України, забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.
Згідно положень ч.2 ст. 228 КПК України, особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі.
Крім того, в ч.7 ст.228 КПК України зазначено, що фотознімки, які пред`являються, не повинні мати різких відмінностей між собою за формою та іншими особливостями, що суттєво впливають на сприйняття зображення. Особи на інших фотознімках повинні бути тієї ж статі і не повинні мати різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі з особою, яка підлягає впізнанню.
В матеріалах кримінального провадження міститься протокол пред`явлення свідку ОСОБА_76 осіб для впізнання за фотознімками від 26.07.2014 (а.с.149-152, т.1) з DVD диском, як додатками до нього. Судом було відтворено DVD диск та досліджено відеозапис вказаної слідчої дії.

Дослідженням вказаного протоколу та відеозапису встановлено, що вимоги положень ч.ч.1,2,7 ст.228 КПК України під час проведення даної слідчої дії, слідчим виконані не були. Із самого початку відеозапису видно, що фото-таблиці із фото знімками, що пред`являлися для впізнання, на момент початку відеозапису вже лежали на столі, поруч зі свідком. Яким чином вони опинилися перед свідком і чи бачила вона ці фото-таблиці до початку відеозапису, не зрозуміло. На початку слідчої дії свідок не опитувалася, слідчий сам розповів про обставини злочину. Для впізнання свідку ОСОБА_76 було надано 4 фотографії. Даний свідок вказувала, що у того хлопця, який наніс удар, були залисини на лобі і він був у штанях з білими полосами. Таким чином, слідчий повинен був надати для впізнання 4 фотографії, на яких повинні були бути зображені 4 особи чоловічої статі з залисинами на лобі, які не відрізнялися суттєво за своєю зовнішністю, одягом та віком. Однак, характерні залисини та штани з білими полосами є тільки у особи на фотографії під № 2, на якій зображений саме ОСОБА_4 . На інших фотографіях зображені особи взагалі без залисин на лобі. Особи на фотографіях під № 3 та 4 взагалі не в штанях, а в шортах. При цьому особа на знімках під №1 на вид суттєво старша від ОСОБА_4 , а особа під №4 на вид суттєво молодша від ОСОБА_4 . Із вищевказаного слідує, що слідчий під час проведення даної слідчої дії повністю проігнорував вимоги КПК України, фактично зробивши підказку свідку, про необхідність впізнання особи на фото під № 2.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2014 разом із DVD диском, як додатком до нього, за участі свідка ОСОБА_76 не відповідає вимогам допустимості та визнає його недопустимим доказом.
З тих самих підстав, за винятком посилання на порушення ч.7 ст.228 КПК України, суд визнає недопустимими доказами інші протоколи пред`явлення свідку ОСОБА_76 особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2014 разом із DVD дисками, як додатками до них, що містяться в матеріалах кримінального провадження (а.с. 154-178). Окрім зазначених обставин, вказані протоколи впізнання, взагалі не можуть слугувати підтвердженням будь яких обставин у даному кримінальному провадженні, оскільки з протоколів впізнання взагалі не можливо дізнатись, які особи пред`являлись для впізнання свідку, хто вони і яке відношення вони мають до справи. Вказані обставини не зміг роз`яснити у судовому засіданні навіть слідчий, який проводив розслідування у даному кримінальному провадженні, пославшись на свою недосвідченість, під час розслідування даної справи.
В матеріалах кримінального провадження містяться протоколи пред`явлення на той момент свідку ОСОБА_7 осіб для впізнання за фотознімками від 26.07.2014 (а.с.180-203, т.1).

Дослідженням вказаного протоколу встановлено, що вимоги положень ч.ч.1,2,7 ст.228 КПК України під час проведення даної слідчої дії, слідчим також виконані не були.
Як пояснив у судовому засіданні ОСОБА_7 , він впізнавав ОСОБА_4 ще на другий день після подій, в підсумку яких його дружині були завдані тілесні ушкодження. Впізнання проводилося таким чином, він сидів в кабінеті начальника поліції Земляного, до кабінету заводили по одному ОСОБА_182 та ОСОБА_242 . Він впізнав ОСОБА_242 . Жодних документів не складалося, він нічого не підписував. Тобто задовго до офіційної слідчої дії, співробітниками поліції було проведено не офіційне впізнання за участю лише ОСОБА_182 та ОСОБА_242 . Слідчий ОСОБА_216 суду пояснив, що проводив впізнання, вже після того, як ОСОБА_7 бачив ОСОБА_4 , оскільки вважав, що таким чином він розширить коло свідків.

У графах про застосування технічних засобів при проведенні вказаних слідчих дій, стоять прочерки, з чого можливо зробити висновок, що відео чи фото фіксація цих слідчих дій не проводилася, тому достовірно з`ясувати обставини, оцінити хід слідчої дії та відповідність викладених у протоколі слідчої дії обставин дійсності, не надається можливим. Аналізуючи зміст вказаного протоколу, суд вважає необхідним зазначити також наступне. Присутність понятих при проведенні слідчої дії, прямо передбачена положеннями ст.223 КПК України і необхідна для фіксації ними правильності та законності процедури проведення будь-якої слідчої дії. У фото таблиці до протоколу даної слідчої дії, підписи понятих на кожному аркуші протоколів відсутні, що ставить під сумнів правильність та повноту відображення в протоколах встановлених відомостей, окремих особливостей проведення дії та поведінки учасників, особливо за відсутності фіксації слідчої дії за допомогою технічних засобів. Таким чином, суд доходить висновку, що слідча дія була проведена з суттєвими порушеннями вимог КПК України і не може бути визнана судом належним і допустимим доказом.
Таким чином, суд визнає протоколи пред`явлення потерпілому ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2014, які містяться в матеріалах кримінального провадження (а.с.180 203, т.1), недопустимими доказами.
Із вказаних вище підстав та описаних обставин, суд визнає недопустимим доказом і протокол пред`явлення потерпілому ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками від 26.07.2014, що міститься в матеріалах кримінального провадження на аркушах (т.1 а.с.196-199). Окрім зазначених підстав для визнання цього протоколу недопустимим доказом, суд відмічає ще і наступне: процедура впізнання особи категорично забороняє слідчому показувати цю особу до впізнання або робити відповідні підказки особі, яка впізнає. Цих вимог слідчим не дотримано. Так, біля фотографій, на яких зображений ОСОБА_4 , містяться якісь записи чи підписи. При цьому такі підписи відсутні біля інших фотографій (немає таких записів біля фотографій і в інших протоколах). Такі позначки могли слугувати відмітинами задля впізнання конкретної особи на фотографії під № 2. Фактично слідчий самостійно вибрав необхідну особу, що є грубим порушенням вимог КПК України.
Крім того, захисником ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_6 було заявлено клопотання, про визнання недопустимим доказом протоколу проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 від 03.07.2014 року

Суд вважає, що підстав для визнання даного протоколу, як і протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 від 01.09.2014 року, неналежними доказами немає. Вказані слідчі дії були фактично проведені за межами домоволодіння ОСОБА_7 , а тому ухвали слідчого судді для проведення цієї слідчої дії не було потрібно. Інших порушень вимог КПК України при проведенні вказаних слідчих дій судом не виявлено.

При цьому, суд критично ставиться та вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та іншим дослідженим доказам, показання ОСОБА_7 дані ним під час проведення вказаних слідчих експериментів від 03.07.2014 року та від 01.09.2014 року, з тих самих підстав, з яких визнав недостовірними його покази у судовому засіданні, а саме, невідповідність його показань висновку судово-медичної експертизи, показам судово-медичного експерта, обстановці на місці події, зокрема майже повну відсутність видимості, неспівпадіннями у його показаннях, даних на слідчих експериментах та у судовому засіданні, а також входження в протиріччя з іншими доказами, визнаними судом достовірними. Докладний аналіз підстав визнання показань ОСОБА_7 недостовірними та неналежними, зроблений судом вище.

Суд вважає, що показання свідка ОСОБА_76 під час проведення слідчого експерименту від 01.09.2014 за її участі, є такими, що є не достовірними та такими, що входять в протиріччя з іншими, визнаними судом належними доказами у кримінальному провадженні. Суд критично ставиться та вважає такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та іншим дослідженим доказам, показання вказаного свідка, дані нею під час проведення вказаного слідчого експерименту, з тих самих підстав, з яких визнав недостовірними її покази у судовому засіданні, а саме, невідповідність її показань обстановці на місці події, зокрема майже повну відсутність видимості, а також входження в протиріччя з іншими доказами, визнаними судом достовірними. Докладний аналіз підстав визнання показань ОСОБА_76 недостовірними та неналежними, зроблений судом вище.

Аналізуючи протокол слідчого експерименту від 01.09.2014 за участю свідка ОСОБА_228 , суд також доходить висновку, що під час вказаної слідчої дії, він надав покази, які не можуть бути визнані судом достовірними. Зокрема, вказуючи, що під час нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_12 , він знаходився у дворі, моменту нанесення тілесних ушкоджень не бачив, при цьому почувши крик з вулиці, нібито встиг вибігти на вулицю та розгледіти двох хлопців, які втікали від місця, де лежала потерпіла. Вказані пояснення ОСОБА_228 суд визнає такими, що не відповідають об`єктивним даним та обстановці злочину.

Висновок судово-медичної експертизи № 157-ОКБ/14 від 11 липня 2014 року (т.1 а.с. 121 -123), суд визнає належним доказом у кримінальному провадженні та вважає, що він зроблений судово-медичним експертом, який має необхідний професійний рівень, кваліфікацію та повноваження для проведення таких експертиз. Підстав не довіряти висновкам експерта у суду не має. Суд вважає, що зроблені експертом висновки про наявність, механізм завдання та тяжкість тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_12 , встановлені за допомогою об`єктивних даних та є достовірними. При цьому суд вважає, що вказані висновки експертизи жодним чином не суперечать висновкам суду про недоведеність причетності ОСОБА_4 до завдання тілесних ушкоджень потерпілій.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України: «Обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом». Зокрема, це твердження повинно містити характеристику (опис) кримінального правопорушення. Суд погоджується з доводами сторони захисту щодо неконкретності пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення. Так, у формулюванні обвинувачення, яке міститься в обвинувальному акті, не зазначений механізм спричинення потерпілій тілесного ушкодження, а саме не зазначено, де знаходився нападаючий в момент завдання удару, яким чином був нанесений удар (удари), в яку область голови. Це призвело до того, що через неконкретність викладеного обвинувачення, ОСОБА_4 не мав можливості використовувати всі передбачені законом засоби для здійснення свого захисту. Зважаючи на той факт, що у органу обвинувачення було достатньо часу для уточнення та змінення пред`явленого обвинувачення, при цьому прокурор в кінці судового слідства скористався таким правом, однак неконкретність обвинувачення усунута не була, як не були надані суду достатні та допустимі докази задля доведення вини ОСОБА_4 та усунення існуючих протиріч, а тому, неконкретність обвинувачення унеможливлює ухвалення обвинувального вироку. За вказаних обставин у суду відсутня можливість прийняття іншого процесуального рішення, окрім ухвалення виправдувального вироку.

За правилами статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій пред`явлено обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

При розгляді кримінальних справ суд має суворо додержуватись закріпленого у ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до приписів, закріплених у статті 17 КПК України: «Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 передбачає, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського Суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип презумпції невинуватості, як один із засадничих принципів кримінального судочинства, який передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

У своєму рішенні у справі «Мінеллі проти Швейцарії» (Minelli v. Switzerland) від 25.03.1983 Європейський Суд з прав людини зробив висновок, що принцип невинуватості є одним із елементів справедливого судового процесу у кримінальних справах у розумінні п.1 ст.6 Конвенції. На думку Суду п.2 ст.6 Конвенції «вимагає аби судді, виконуючи свої завдання, не ставились до них із переконанням, що підсудний учинив інкримінований йому злочин. Тягар доказування лежить на обвинуваченні, а кожний сумнів має тлумачитись на користь підсудного».

Згідно з ч.3 ст.373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Дослідивши безпосередньо вищенаведені докази сторони обвинувачення та сторони захисту у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, відповідно до вимог ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не було надано беззаперечних, достатніх та необхідних, належних та допустимих доказів, кожен з яких окремо та разом у їх сукупності, свідчили б про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Суд, здійснивши судовий розгляд даного кримінального провадження у відповідності до положень ч.1 ст.337 КПК України, згідно з якими судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані стороною обвинувачення докази, надавши їм належну правову оцінку, прийшов до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки стороною обвинувачення не доведено, поза розумним сумнівом, що інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, вчинене саме ним.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.
На підставі викладеного та керуючись положеннями ст.370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та виправдати його у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене саме ним.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити виправданому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1