Справа № 173/2317/18
Номер провадження1-кп/173/240/2018
07 грудня 2018 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лихівка, П`ятихатського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, -
Обвинувачений ОСОБА_4 18 серпня 2018 року, близько 13 години 30 хвилин, знаходячись на зупинці громадського транспорту розташованій по вул. Перемоги с. Новогригорівка, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області побачив знайомого ОСОБА_5 1951р.н., який стояв на зупинці громадського транспорту і у руці тримав господарчу сумку, та керуючись раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на відкрите викрадення майна ОСОБА_5 , визначив її як об`єкт свого злочинного посягання, підійшов до ОСОБА_5 , та наблизившись до нього збоку, діючи умисно, відкрито, із корисливих спонукань, рукою вирвав з рук ОСОБА_5 його господарчу сумку в якій знаходились продукти харчування які не мають цінності та гроші в сумі 1000 гривень, п`ять купюр по 200 гривень, що його протиправні дії носять відкритий характер, утримуючи викрадене майно у руці, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою повністю визнав, обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно 18 серпня 2018 року він підійшов до потерпілого і викрав у нього з рук господарчу сумку з продуктами та грошима. У скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні, вказаного в мотивувальній частині вироку злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
У відповідності до ч. 3 ст.349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст.349 КПК України, щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.
Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України не судимий, характеризується посередньо, скоєний ним злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів, як обвинуваченим так і іншими особами, суд, з урахуванням обставин та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у виді позбавлення волі, в той же час, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Що стосується питання обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили, суд виходить з того, що сторона обвинувачення, клопотання про застосування запобіжного заходу не заявляла, обвинувачений постійно з`являвся в судові засідання, призначене покарання не пов`язане з реальним позбавленням волі, а тому обрання запобіжного заходу вважає недоцільним.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілому судом не обговорювалось, оскільки потерпілий ніяких претензій матеріального характеру до обвинуваченого не заявив.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про речові докази підлягає вирішенню за правилами ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі п.п. 1, 2, ч.1 ст. 76 КК України, суд зобов`язує ОСОБА_4 :
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.
Запобіжний захід, відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили, не обирається.
Речовий доказ по справі - сумку із тканини «вільвет» світло коричневого кольору з ремішком через плече, яка передана на зберігання потерпілому, після набрання вироком законної сили - залишити законному володільцю.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд,протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.