Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/1790/18
УХВАЛА

28 грудня 2018 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 -

адвоката ОСОБА_6

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в смт. Ярмолинці матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 червня 2017 року за № 0000157, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Сарни Рівненської області, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України;

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Сарни Рівненської області, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України;

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Нова Сотня, Воронежської області Російської Федерації, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, уродженця м. Кропивницький, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянина України, уродженця м. Чернівці, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянина України, уродженця с. Поляна Чернівецької області, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України;

встановив:

До Ярмолинецького районного суду Хмельницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2017 за № 0000157 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України. Зазначений обвинувальний акт затверджений прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області

ОСОБА_11 підготовчому судовому засіданні прокурор просив суд призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Захисник обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 заперечив проти призначення судового розгляду, подав до суду клопотання про повернення обвинувального акту прокурору через невідповідність вимогам КПК України в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України. В клопотанні зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 216 КПК України здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність за ст. 204 КК України, віднесене до підслідності слідчих органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, і слідчі органів безпеки не уповноважені здійснювати досудове розслідування вказаної категорії злочинів. Місцем вчинення інкримінованого злочину обвинуваченим є Ярмолинецький район Хмельницької області держави Україна. Відповідно до положень ст. 218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він проводить розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність. Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування кримінального провадження № 0000157 від 13.06.2017р., інституційна і територіальна підслідність в цьому кримінальному провадженні визначена не була, що вказує на прийняття усіх процесуальних рішень особами, не наділеними законом процесуальними повноваженнями, що з правової точки зору не породжує ніяких кримінально-правових наслідків. У зв`язку з істотним порушенням вимог ст. ст. 216, 218 КПК України, обвинувальний акт у виділеному кримінальному провадженні №0000157 від 13.06.2017, без визначення прокурором підслідності та місця проведення досудового розслідування складений та затверджений не уповноваженими особами, що прямо суперечить вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України.

Аналогічне клопотання подане захисником обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвокатом ОСОБА_12 .

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , підтримали клопотання захисника ОСОБА_6 та заперечили проти призначення судового розгляду.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_12 слід задоволити частково, обвинувальний акт повернути прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у тому, що не будучи зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності, діючи умисно, в порушення вимог ст. 215 (Підакцизні товари та ставки податку), ст. 221 (Особливості обчислення податку з тютюнових виробів) Податкового кодексу України, Закону України Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів від 19.12.1995 за № 481/95-ВР, Указу Президента України Про невідкладні заходи щодо забезпечення контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів» №1234 від 27.12.2002, у вересні - жовтні 2016 року, переслідуючи корисливі мотиви, незаконно придбали з метою збуту, зберігали з метою збуту та транспортували з цією ж метою незаконно виготовлені підакцизні товари тютюнові вироби, а саме: 115 коробок із тютюновими виробами марки «NZ black», 39 коробок із тютюновими виробами марки «NZ gold», 75 коробок із тютюновими виробами марки «Compliment 3» та 21 коробку із тютюновими виробами марки «Compliment 5», тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно приписів п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.11 Кримінального Кодексу України злочином є передбачене цим Кодексом суспільно-небезпечне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Згідно зі ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, і він повинен відповідати вимогам, передбаченим у статі 291 КПК України.
Частиною 3 ст.42 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють або обвинувачують.
Відповідно до припису пункту а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 2008 року по справі Абрамян протии Росії зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз'ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред'явленого йому обвинувачення (див. Рішення від 19 грудня 1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред'явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 р. у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 р. у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34). Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. Рішення від 1 березня 2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини», № 29082/95, п. 47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. Зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47). В рішенні від 25 липня 2000 року у справі "Маттоціа проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. "b" ч. З ст. 6 Конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення.
Так, зазначаючи в обвинувальному акті формулювання обвинувачення кожному з обвинувачених, слідчий фактично виклав ідентичне (однакове за змістом) обвинувачення кожному з обвинувачених.
Водночас, зазначене формулювання обвинувачення є неконкретним, а саме: не зазначено час, місце, спосіб вчинення злочину, роль кожного з обвинувачених, що є грубим порушенням вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Фактично, слідчий, з чим також погодився і прокурор, в обвинувальному акті виклав лише фактичні обставини кримінального правопорушення, які є відмінними від формулювання обвинувачення, яке є по суті скороченим викладом фактичних обставин кримінального правопорушення.

Наявність вищевказаних протиріч та не конкретизації обвинувачення позбавляє обвинувачених можливості ефективно захищатись від такого обвинувачення, тобто порушує їх право на захист, гарантоване ст. 62 Конституції України та пунктом а) ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, обвинувачення повинно бути конкретним, обвинувачена особа реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення (відомості про час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).
Наявність вказаної вище неповноти в обвинувальному акті, не конкретність та суперечливість обвинувачення порушує один з основних конституційних принципів обвинуваченого - право на захист, оскільки позбавляє останнього знати у яких конкретних діях його обвинувачують та за якими фактичними обставинами.
Пункт 3 частини 3 статті 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

За таких обставин, оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, адже слідчим викладене неконкретне та ідентичне (однакове за змістом) формулювання обвинувачення кожному з обвинувачених, а тому він підлягає поверненню прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області ОСОБА_13 на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України.

У задоволенні решти клопотання захисників, а саме повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з його невідповідністю вимогам ст. ст. 216, 218 КПК України, необхідно відмовити, адже на зазначеній стадії кримінального провадження (підготовче судове засідання) суд лише перевіряє на відповідність обвинувального акту вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 291, 314, 372 КПК України, суд

постановив:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , відомості щодо яких внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.06.2017 за № 0000157 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, - повернути прокурору відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області ОСОБА_14 .

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Ярмолинецький районний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1