Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

19 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000742 щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Потсдам, Німеччина, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.388 КК України,

за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року,

у с т а н о в и л а :

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.12.2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.388 КК України, повернуто прокурору.

Своє рішення суд мотивував тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.ст.109, 110, 291 КПК України, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування не містить інформації про дату винесення постанови про залучення захисника, даних ____________________________________

Справа № 11-кп/824/329/2019
Категорія: ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.388 КК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1
стосовно особи залученого захисника, клопотань сторони захисту та прийнятих за наслідками їх розгляду процесуальних рішень, про складання обвинувального акта. Крім того, суд зазначив в ухвалі про необхідність перевірки доводів захисника про неконкретність обвинувачення під час усунення недоліків прокурором.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні прокурор Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_10 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового розгляду, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд повернув обвинувальний акт прокурору з підстав, які не передбачені законом. Підставою для цього слугувала невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам закону, в той час як згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам закону. Обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування є різними процесуальними документами, вимоги до яких передбачені різними нормами, а саме, ст.291 КПК України і ст.109 КПК України.

Що стосується реєстру матеріалів досудового розслідування, то відсутність у ньому даних про захисника, в тому числі постанови про його призначення, пояснюється тим, що під час досудового розслідування слідчим або прокурором захисник не залучався, адже був залучений обвинуваченим самостійно, що згідно з ст.ст.48, 49, 53 КПК України не передбачає винесення постанови. Клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими були подані слідчому 30.10.2018 року після отримання захисником та обвинуваченим повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ч.1 ст.290 КПК України, тобто після завершення досудового розслідування, у зв`язку з чим вони не розглядалися по суті і відповідна постанова не приймалася. При цьому питання про допустимість чи недопустимість доказів вирішується судом у відповідності з ч.1 ст.89 КК України і не відноситься до компетенції слідчого. Отже, відсутність у реєстрі реквізитів постанови про відмову у задоволенні клопотань не перешкоджає призначенню судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Обвинувальний акт як окремий процесуальний документ містить дані про найменування кримінального провадження, його реєстраційний номер, дату та місце його складання і затвердження. З огляду на те, що реєстр матеріалів досудового розслідування є додатком до обвинувального акту, це свідчить про відсутність необхідності вказувати у додатку реквізити обвинувального акта.

У запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_7 вказує на необґрунтованість доводів прокурора, оскільки клопотання були подані ним 29.10.2018 і 30.10.2018 року, тобто до вручення обвинувального акта, а тому згідно з ст.220 КПК України слідчий зобов`язаний був їх розглянути у триденний строк. Не погоджується з думкою прокурора про неможливість повернення обвинувального акта з підстав невідповідності реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам закону, вважаючи її довільним трактуванням положень ст.ст.109, 291 КПК України. Також звертає увагу на вказівку суду в ухвалі про необхідність вирішення питання про неконкретність обвинувачення в процесі усунення недоліків, зазначаючи, що обвинувальний акт не містить сформульованого належним чином обвинувачення, про що наводить відповідне обґрунтування. За таких обставин захисник просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи прокурора і представника потерпілого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, вказуючи на відсутність підстав для повернення обвинувального акта прокурору; доводи захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою і вмотивованою; провівши судові дебати, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її належить задовольнити, з таких підстав.

Як встановив суд першої інстанції, в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено дату винесення постанови про залучення захисника та даних стосовно особи залученого захисника, відсутні дані про клопотання сторони захисту та прийняті за наслідками їх розгляду процесуальні рішення, а також дані про складання обвинувального акта, що є безумовною підставою для повернення обвинувального акта та унеможливлює призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.
Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити матеріали кримінального провадження, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Ухвала суду першої інстанції не містить висновків про невідповідність обвинувального акта як процесуального документа вимогам, визначеним ч.ч.1-3 ст.291 КПК України, стосовно його змісту, з огляду на що вказівка суду на необхідність перевірки доводів захисника про неконкретність обвинувачення під час усунення недоліків прокурором є безпідставною.

Відповідно до вимог п.1 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.

Згідно з ч.2 ст.109 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити:

1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;

2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;

3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Дійсно, реєстр матеріалів досудового розслідування містить дані про прийняття слідчим постанови про залучення захисника без зазначення дати вказаного процесуального рішення. Однак, як зазначив з цього приводу прокурор в апеляційній скарзі, під час досудового розслідування таке рішення не приймалося, оскільки захисник був залучений ОСОБА_8 самостійно.

Клопотання, подані захисником до канцелярії Шевченківського УП ГУНП в м. Києві, 29.10.2018 року і 30.10.2018 року, тобто в дні, коли ОСОБА_8 було повідомлено про завершення досудового розслідування, надано доступ до матеріалів досудового розслідування та вручено копію обвинувального акту, слідчим розглянуті не були, чим і пояснюється відсутність інформації про них та прийняті рішення в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Між тим, не розгляд слідчим клопотань та відсутність у реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про дату складання обвинувального акта, за наявності цієї інформації в самому обвинувальному акті, не може бути самостійною підставою для повернення обвинувального акта і не перешкоджає призначенню судового розгляду, на що обґрунтовано вказує в апеляційній скарзі прокурор.

При цьому колегія суддів погоджується з доводами прокурора, що питання про визнання доказів недопустимими згідно з ч.1 ст.89 КПК України вирішується виключно судом під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення і перебуває поза межами повноважень слідчого. Що ж стосується клопотання про долучення доказів, то сторона захисту за наявності наміру використати певні відомості як докази в суді, повинна була відкрити їх прокурору відповідно до процедури, передбаченої ч.6 ст.290 КПК України.
Таким чином висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта вимогам закону не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є підставою для скасування ухвали згідно з положеннями ст.ст.409, 411 КПК з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, і задоволення апеляційної скарги прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 17 грудня 2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000742 щодо ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.388 КК України, повернуто прокурору, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2