Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/822/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2019 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
21.01.2019 р. ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна.
Скаргу обґрунтовував тим, що у накладенні арешту на квартиру АДРЕСА_1 , відпала потреба через те, що в порядку цивільного судочинства Шевченківським районним судом м. Києва вирішено питання про задоволення його позову та визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ».
У судовому засіданні заявник доводи викладенні в клопотанні підтримав та просив скасувати арешт майна.
Вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Хоча Конвенція безпосередньо вказує про строки розгляду справи судом, однак при тлумаченні Європейським судом з прав людини її дія відноситься й до строків досудового розслідування.
За ст.1 Протоколу першого до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними, принципами міжнародного права.
Згідно ч.1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього кодексу.
Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України (яка знаходиться в розділі ІІ КПК України) одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно п. 9 ч. 1ст. 7 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Згідно ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності підчас кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі і особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку передбаченому ст. ст. 174, 539 КПК України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.
Так, Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 06.12.2018 року, що набрало законної сили, було вирішено задовольнити позов ОСОБА_3 та визнати протиправним, скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , про державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», таким чином, фактично вирішивши питання повернення майна власнику.
Приймаючи до уваги викладене, а також враховуючи, що підстави для подальшого накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 відсутні, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, а право власності відновленню шляхом звільнення такого майна з-під арешту.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 170-175, 369-372, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 , про скасування арешту майна задовольнити;
Скасувати арешт з квартири АДРЕСА_1 , який був накладений Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 02 березня 2016 року у справі № 758/2693/16-к;
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя ОСОБА_1