Справа № 143/318/19
Провадження №1-кп/132/193/19
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
16.05.2019 року м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 10.03.2019 року, відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Біла Липовецького району Вінницької області, українки, громадянки України, освіта середня, неодруженої, непрацюючої, жительки АДРЕСА_1 , раніше судимої: 16.08.2011 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу у сумі 850 грн.; 29.10.2018 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
09.03.2019 року близько 08 год. 00 хв. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , спільно із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала у приміщенні належного йому житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно розпивали алкогольні напої. Під час перебування у будинку, ОСОБА_3 в одній із кімнат, на ліжку, побачила мобільний телефон марки «Bravis», моделі «С183», який належить ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_6 , з метою власної легкої наживи, виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 у приміщенні його житлового будинку, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, і її незаконні дії залишаються непоміченими, ОСОБА_7 , умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з приміщення кімнати житлового будинку ОСОБА_5 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , викрала мобільний телефон марки «Bravis», моделі «С183».

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 безперешкодно вийшла з приміщення житлового будинку, а викрадений мобільний телефон марки «Bravis», моделі «С183», заховала під деревом у садку домогосподарства ОСОБА_5 , який згодом мала намір забрати.

Згідно висновку експерта №2073/19-21 від 18.03.2019 року ринкова вартість мобільного телефону марки «Bravis» моделі «С-183» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з урахуванням відсотку зносу з зарядним пристроєм, станом на момент вчинення крадіжки, а саме 09.03.2019 року, становила 213,91 грн. (двісті тридцять грн. 91 коп.), чим ОСОБА_5 було завдано матеріальної шкоди на вищевказану суму. .

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, відносно ОСОБА_3 .

Враховуючи думку учасників судового процесу, суд визнав недоцільним досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинувачену ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують обвинувачену.

Також обвинуваченій суд роз`яснив, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину в скоєному визнала повністю. Суду показала, що 08.03.2019 року вона спільно із своєю донькою ОСОБА_8 перебували у гостях у знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно розпивали алкогольні напої. У вечірній час вона пішла додому, а її донька залишилась у ОСОБА_5 , оскільки знаходилась в стані сильного алкогольного сп`яніння. Коли наступного дня 09.03.2019 року біля 8 години вона прийшла до будинку ОСОБА_5 , щоб забрати свою доньку, то в одній із кімнат будинку, на ліжку побачила мобільний телефон марки «Bravis», моделі «С183», який належить ОСОБА_5 та переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, викрала даний мобільний телефон. Після цього, вийшовши з приміщення житлового будинку, викрадений мобільний телефон заховала під деревом у садку домогосподарства ОСОБА_5 , який згодом мала намір забрати. В цей же день викрадений мобільний телефон добровільно видала працівникам поліції. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд кримінального провадження за його відсутності, претензій до ОСОБА_3 не має, так як завдана шкода йому відшкодована. Міру покарання ОСОБА_3 просить обрати на розсуд суду.

На досудовому слідстві дії обвинуваченої ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) по кваліфікуючій ознаці вчинена повторно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння у розкриттю злочину.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

По даному кримінальному провадженню позовні вимоги потерпілим не заявлялись.

Витрати на залучення експерта за проведення судової товарознавчої експертизи (висновок експерта № 2073/19-21 від 18.03.2019 року) становлять 471 (чотириста сімдесят одна) грн., які необхідно стягнути з обвинуваченої в доход держави.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує, що вона раніше судима, вчинила новий умисний злочин в період відбування покарання, за місцем проживання характеризується посередньо, майнова шкода потерпілому відшкодована, її щире каяття у вчиненому та активне сприяння у розкритті злочину.

З врахуванням наведених обставин, суд вважає неможливим застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 ст.ст. 69, 75 КК України, а її виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Враховуючи викладене, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої та вимоги ст.65 КК України, суд вважає необхідним обвинуваченій ОСОБА_3 обрати покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 71 КК України.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України ,суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

У відповідності до ст. 71 КК України до знов призначеного покарання ОСОБА_3 частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 29.10.2018 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю вироків у виді 1 (одного) року 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнути із засудженої ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 471 грн.

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Bravis», чорного кольору, моделі «С183» ІМЕІ-1 НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 НОМЕР_2 та зарядний пристрій до нього, який передано для належного зберігання потерпілому ОСОБА_5 - повернути за належністю власнику ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскарженим до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

СУДДЯ