Справа № 755/8485/18
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2018 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 від 08 червня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001457 від 07 лютого 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 від 08 червня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001457 від 07 лютого 2018 року.

Вважає оскаржувану постанову незаконною, передчасною, винесену без проведення належного досудового розслідування, внаслідок непроведення перевірки доводів, викладених в заяві, а тому вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню. Окрім цього просила зобов`язати слідчого надати їй відповідь на її клопотання від 05.03.2018 року в порядку ст. 220 КПК України, а разі наявності постанови про відмову в задоволенні клопотання зобов`язати вчинити певні дії.

В судове засідання особа, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 не з`явилась, подала заяву в якій просила розглянути скаргу за її відсутністю та задовольнити.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду скарги, зацікавлена особа - слідчий в судове засідання не з`явилися, надав до суду письмові заперечення.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги такого роду, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні скаржника та представника органу досудового розслідування на підставі долучених до скарги матеріалів.

Слідчий суддя, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до вимог передбачених ч.1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскарженні заявником протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови про закриття кримінального провадження.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до ч. 2 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленими матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається з постанови слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 від 08.06.2018 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001457 від 08.06.2018 року закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, оскільки за результатами проведеного досудового розслідування даного кримінального провадження не встановлено та не зібрано доказів невиконання рішення суду чи перешкоджання його виконанню, що в свою чергу виключає наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.
Оцінюючи на предмет законності вказану постанову, слідчий суддя враховує, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що діяння мало місце. Разом з тим, при винесенні оскаржуваної постанови слідчий не послався на жодну обставину, в постанові не зазначено жодної слідчої дії, не викладено суть заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Так само і з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що під час досудового розслідування здійснювались будь-які слідчі дії.

Поряд з цим, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування… має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини… або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі "Олександр Ніконенко проти України", "Мута проти України", "Карабет та інші проти України").

Проте, враховуючи вищевикладене, обставини, викладені у заяві особи, що подала скаргу, не в повній мірі стали предметом контролю слідчого при проведенні досудового розслідування, а саме ОСОБА_3 не було допитано останню щодо встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, не допитано свідків, не проведено інших слідчих дій.

За таких обставин визнати досудове розслідування всебічним, повним та ефективним, а прийняте за його результатами рішення про закриття кримінального провадження законним та обґрунтованим не надається можливим, у зв`язку з чим постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга частковому задоволенню.

При новому розслідуванні належить провести необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу (події) злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі, і в залежності від встановленого прийняти законне та обґрунтоване рішення щодо подальшого провадження у справі, яке у будь-якому випадку має бути належним чином обґрунтованим з всебічним аналізом фактичних обставин справи та доводів заявника.

Щодо інших вимог скарги слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, діїх чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора, 2) зобов`язання припинити дію, 3) зобов`язання вчинити певну дію, 4) відмову у задоволенні скарги. Таким чином, за результатами розгляду скарги можливе прийняття одного з вищенаведених рішень. Отже, слідчий суддя при задоволенні скарги про скасування рішення слідчого, не вправі визначати які саме процесуальні дії необхідно вчинити слідчому та зобов`язувати або спонукати його до вчинення таких процесуальних дій, так само на даній стадії слідчий суддя позбавлений можливості зобов`язати слідчого розглянути клопотання ОСОБА_3 в порядку ст. 220 КПК України, а тому дані вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 284, 303, 306, 304, 307, 309 КПК України,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві від 08 червня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001457 від 07 лютого 2018 року задовольнити.
Постанову слідчого СВ Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_4 від 08 червня 2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001457 від 07 лютого 2018 року скасувати.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001457 від 07 лютого 2018 року направити до слідчого відділу Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, для проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: