ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/818/326/19 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа №623/3365/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 125 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого-адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернутий прокурору для приведення його у відповідність з вимогами КПК України.
В обґрунтування прийнятого рішення районний суд вказав, що в обвинувальному акті за обвинуваченням ОСОБА_8 формулювання обвинувачення та фактичні обставин кримінального правопорушення є суперечливими, є незрозумілим чому дії обвинувачених, описані в формулюванні обвинувачення, кваліфіковано як умисне легке тілесне ушкодження.
На думку суду обвинувальний акт не містить викладення фактичних обставин, що утворюють склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.
Таким чином, міськрайонний суд дійшов висновку, що пред`явлене обвинувачення є неконкретним та порушує право обвинуваченого на захист, право потерпілої сторони на справедливий судовий розгляд.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу міськрайонного суду про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_8 через порушення судом при ухваленні рішення кримінального процесуального закону; направити обвинувальний акт в суд першої інстанції для розгляду у підготовчому судовому засіданні. Зазначив, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, а обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, містить формулювання обвинувачення, виклад обставин, які прокурор вважав доведеними. Вказав, що суд вийшов за межі повноважень, передбачених ст. 314 КПК України, надав оцінку діям обвинуваченого та наявності в його діях складу кримінального правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора потерпілий просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін. Вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки викладені в ньому фактичні обставини кримінального провадження не відповідають правовій кваліфікації злочину. Вважає, що прокурором занижено кваліфікацію злочину, дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тоді як фактично ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 296 КК України хуліганство, вчинене групою осіб. Такі порушення при складанні обвинувального акту тягнуть порушення його права, як потерпілої особи, на справедливий суд. На думку потерпілого, в обвинувальному акті неповно та невірно викладені обставини, що характеризують елементи складу злочину.

Заслухавши доповідь головуючого судді, з`ясувавши думку прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, представника потерпілого, яка заперечувала проти задоволення скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повернутий прокурору для приведення його у відповідність з вимогами КПК України.
Дане судове рішення оскаржено прокурором з наведених вище підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтоване повернення обвинувального акту, слід зазначити, що дані, які повинен містити вказаний процесуальний документ, викладені в ч. 2 ст. 291 КПК України.
Згідно обвинувального акту досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 12 листопада 2014 року, близько23 години 30 хвилин, перебуваючи біля кафе «Український вареник» за адресою: АДРЕСА_1 під час сварки з ОСОБА_10 , що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_10 один удар кулаком правої руки в обличчя та один удар кулаком у потиличну частину голови, внаслідок чого ОСОБА_10 впав на спину, та продовжуючи свій злочинний умисел, разом із ОСОБА_8 та невстановленою особою, які у вказаний час знаходилися біля кафе, наніс декілька ударів по різним частинам тіла ОСОБА_10 , чим завдав потерпілому тілесні ушкодження згідно з висновком судово-медичної експертизи № 521-Из/14 від 18.11.2014 у вигляді крововиливу на слизовій оболонці верхньої губи зліва, забою грудної клітини з правого боку та синців на нижніх та верхніх кінцівках, які є легкими тілесними ушкодженнями.

ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 12 листопада 2014 року, близько 23 години 30 хвилин, перебуваючи біля кафе «Український вареник» за адресою: АДРЕСА_1 , під час сварки між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, маючи намір на нанесення тілесних ушкоджень останньому, діючи умисно та спільно з ОСОБА_9 та невстановленою особо , наніс ОСОБА_10 декілька ударів по різним частинам тіла, чим завдав потерпілому тілесні ушкодження згідно з висновком судово-медичної експертизи № 521-Из/14 від 18.11.2014 у вигляді забою грудної клітини з правого боку та крововиливів на нижніх та верхніх кінцівках, які є легкими тілесними ушкодженнями.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Відповідно до положень п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Тобто, після отримання обвинувального акта суд зобов`язаний перевірити його на відповідність вимогам ст.291 КПК України, з`ясувати достатність фактичних і юридичних підстав для прийняття одного з рішень, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, та вирішити питання, пов`язані з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду. Завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.
Згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України. Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі. За змістом положень ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт і є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває особі обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
У п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою, зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
З аналізу цих вимог кримінального процесуального закону, формулювання обвинувачення, яке зазначається в обвинувальному акті повинно містити місце, час, спосіб вчинення та наслідки кримінального правопорушення, форму вини і мотиви кримінального правопорушення, а також вказівку на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
При цьому, кваліфікація дій обвинуваченого повинна відповідати фактичним обставинам, викладеним в обвинувальному акті.
Дії ОСОБА_8 , опис яких викладено в обвинуваченні, а саме нанесення потерпілому, з яким вони не були знайомі, тілесних ушкоджень в громадському місці та у групі з іншими особами, явно не відповідають юридичній кваліфікації за ч. 1 ст. 125 КК України.
Ця невідповідність є явною та такою, що не потребувала дослідження обставин кримінального провадження та доказів на їх підтвердження.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про невідповідність
обвинувального акту вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України з наведених в оскаржуваній ухвалі підстав, а саме у зв`язку з невідповідністю фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, кваліфікації дій обвинуваченого. Такі порушення перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Саме тому обвинувальний акт з доданими до нього документами підлягає поверненню прокуророві, який направив його до суду, для приведення у відповідність з вимогами КПК України.
Відсутність належного викладення формулювання конкретного обвинувачення в обвинувальному акті та відповідної фактичним обставинам кримінального провадження кваліфікації дій особи, може істотно вплинути на права учасників кримінального провадження щодо забезпечення права на справедливий суд та порушення права на захист обвинуваченого. В подальшому це позбавить суд можливості належним чином роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення на виконання вимог ст.348 КПК України та розглянути кримінальне провадження в його межах.
Довід прокурора в апеляції про те, що суд вийшов за межі повноважень при підготовчому судовому засіданні є необгрунтованим, адже суд не вдавався до оцінки доказів по справі, а лише перевіряв формулювання обвинувачення на його відповідність правовій кваліфікації інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення. При цьому, формулювання обвинувачення дійсно не відповідає його юридичній кваліфікації ч. 1 ст. 125 КК України та має ознаки іншого складу злочину.
При апеляційному розгляді кримінального провадження істотних порушень кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду обставинам кримінального провадження, про що зазначає в апеляційній скарзі прокурор, не встановлено.
Рішення про повернення прокурору обвинувального акту для усунення зазначених в ухвалі недоліків прийнято за результатами повного, об`єктивного судового розгляду із додержанням вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора та скасування ухвали суду немає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 27.09.2018 року про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя

Судді: