Справа № 404/7396/18
Номер провадження 1-кп/404/748/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кропивницький кримінальне провадження №0007535 від 04.09.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лимарське Роздільнянського району Одеської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без постійного місця проживання і реєстрації, раніше судимого:

- вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 14.11.1985 року за ст.81 ч.3 КК України (в редакції 1960р.) до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 16.04.1988 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.08.1989 року за ст.140 ч.2, ст.17, ст.215-3 ч.2, ст.215-3 ч.2, ст.17, ст.85 ч.3, ст.42 КК України (в редакції 1960р.) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 24.04.1992 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 08.06.1993 року за ст.196-1 ч.1 КК України (в редакції 1960р.) до 1 року 6 місяців виправних робіт з утриманням 15% із заробітної плати;

- вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 01.06.1994 року за ст.82, ст.140 ч.2, ст.ст.42, 43 КК України (в редакції 1960р.) до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 11.02.1999 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.04.2001 року за ст.215-3 ч.1, ст.117 ч.1, ст.42 КК України (в редакції 1960р.) до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. 20.10.2003 року вирок переглянуто Ленінським районним судом м. Кіровограда та останній переведений в колонію поселення на залишений строк. 26.03.2004 року Олександрівським районним судом Кіровоградської області повернутий місця позбавлення волі для відбуття покарання. Звільнений 26.04.2007 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25.05.2004 року за ст.393 ч.1, ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- вироком Бєляєвського районного суду Одеської області від 06.12.2007 року за ст.115 ч.1 КК України до 10 років позбавлення волі. 19.08.2016 року звільнений по відбуттю строку покарання;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, за наступних обставин.

04.09.2018 року близько 01.00 год. ОСОБА_5 перебував поруч із зупинкою громадського транспорту «Залізничний вокзал», що розташована в м.Кропивницький по вул. Поповича, де помітив раніше невідомого ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи повторно, умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, переслідуючи мету власної наживи, ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_7 та вчинив насильницькі дії, які не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння, а саме завдав йому декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя та грудної клітини. Після чого ОСОБА_5 відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 350 грн., належними потерпілому ОСОБА_7 , які дістав з кишені штанів, у які був одягнений останній.

Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення ОСОБА_5 з викраденим зник, майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 350 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України визнав частково та показав, що він о 01.00 год. 04.09.2018 року приїхав з міста Одеси на роботу. Вийшов з потягу, перевірив кишені та виявив, що у нього не було запалити. Підійшов до потерпілого, якого до цього не знав та попрохав у нього запалити. Останній в його бік залаявся, відповідно він образився та схопив потерпілого за плече і відібрав у нього гроші. Потерпілий його дуже образив, тоді як синець на обличчі потерпілого був ще до нього. Вказав, що потерпілий перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як відчув різкий запах алкоголю. Коли спускався в сторону району «Ковалівка», що в м.Кропивницький був затриманий працівниками поліції, яким він добровільно видав грошові кошти, належні потерпілому.

Заперечив факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому в область обличчя та грудної клітини.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України доводиться зібраними в кримінальному провадженні та перевіреними у судовому засіданні належними та допустимими доказами, обсяг дослідження яких визначений судом з урахуванням думки учасників судового провадження:
-заявою ОСОБА_7 за № 44676 від 04.09.2018 року в якій останній просив притягнути до відповідальності невідому особу, яка 04.09.2018 року біля 01.00 год. із застосування фізичної сили, яка не є небезпечною для життя і здоров`я, перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що навпроти «Залізничного вокзалу» заволоділа грошовими коштами в сумі біля 300 грн. (а.к.п.13 т.1);

- заявою ОСОБА_5 від 04.09.2018 року про добровільну здачу працівникам поліції грошових коштів (а.к.п.14 т.1);

-протоколом огляду місця події від 04.09.2018 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого встановлено та оглянуто відкриту ділянку місцевості, яка розташована по АДРЕСА_1 , звідки вилучено грошові кошти (а.п.15-18 т.1);

-протоколом огляду місця події від 04.09.2018 року з фото таблицею до нього, відповідно до якого встановлено та оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення зупинку громадського транспорту, яка розташована навпроти «Залізничного вокзалу» в м.Кропивницький (а.п.19-20 т.1);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2018 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_7 впізнав на фото №2 ОСОБА_5 , як особу, яка 04.09.2018 року біля 01.00 год. на зупинці громадського транспорту, що біля «Залізничного вокзалу» в м.Кропивницький із застосуванням фізичної сили заволоділа грошовими коштами належними йому (а.к.п.25 т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.09.2018 року за участю потерпілого ОСОБА_7 у ході проведення якого підтвердив власні показання та вказав на обставини і на спосіб вчинення відносно нього кримінального правопорушення (а.к.п.26-29 т.1);

- протоколом огляду предмету грошових коштів (номіналом 200 грн., в кількості 1 купюра, номіналом 50 грн., у кількості 1 купюра, номіналом 20 грн., у кількості 1 купюра, номіналом 10 грн., у кількості 3 купюри, номіналом 5 грн., у кількості 6 купюр, номіналом 2 грн., у кількості 8 купюр, номіналом 1 грн., у кількості 4 купюри), які визнано речовими доказами та долучено до матеріалів кримінального провадження (а.к.п.34-35 т.1);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_8 впізнав на фото №2 ОСОБА_5 , як особу, яка 04.09.2018 року біля 01.00 год. перебувала біля «Залізничного вокзалу» в м.Кропивницький та який відібрав у невідомого чоловіка грошові кошти (а.к.п.41 т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 05.09.2018 року за участю свідка ОСОБА_8 у ході проведення якого підтвердив власні показання та вказав на обставини і на спосіб вчинення відносно потерпілого кримінального правопорушення (а.к.п.42-44 т.1);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 04.09.2018 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_9 впізнав на фото №2 ОСОБА_5 , як особу, яка 04.09.2018 року біля 01.00 год. відходила від зупинки громадського транспорту, що біля «Залізничного вокзалу» в м.Кропивницький (а.к.п.49 т.1);

-талоном супровідного листа від 04.09.2018 року про те, що ОСОБА_7 був побитий на залізничному вокзалі двома чоловіками, свідомість не втрачав, швидку викликали працівники поліції (а.к.п.52 т.1);

- записом лікаря приймального відділення та лікаря-травматолога від 04.09.2018 року (а.к.п.52-53 т.1);

- випискою з акту №3066 від 10.09.2018 року, згідно з яким в крові гр. ОСОБА_7 , 1960 р.н. виявлено етиловий спирт в кількості 2,37 г/дм3 та не виявлено: метиловий, ізопропіловий, пропіловий, ізопропіловий, бутиловий, ізоаміловий та амиіловий спирти (а.к.п.55 т.1);

- довідкою приймального відділення Кіровоградської обласної лікарні від 04.09.2018 року, згідно з яким у гр. ОСОБА_7 поставлено діагноз: «ЗТГК» (а.к.п.56 т.1);

- висновком експерта від 04.10.2018 року, згідно з яким відповідно до наданої медичної документації у гр. ОСОБА_7 будь-яких видимих тілесних ушкоджень у вигляді синців саден ран на тілі не описані. Виставлений діагноз забій м`яких тканин грудної клітини не підтверджений об`єктивними даними, тому при дачі висновку за ступенем тяжкості не оцінювався, згідно «Правил судово-медичного визначення степеню тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженої наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. У зв`язку з відсутністю опису в медичній документації будь-яких видимих тілесних ушкоджень, говорити про травматичні впливи стосовно гр. ОСОБА_7 , згідно протоколів слідчих експериментів з підозрюваним ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_8 не є можливим (а.к.п.59-60 т.1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 04.09.2018 року за участю підозрюваного ОСОБА_5 , у ході проведення якого підтвердив власні показання та вказав на обставини і на спосіб вчинення відносно потерпілого кримінального правопорушення (а.к.п.75-77 т.1).

Суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_5 за ст.186 ч.2 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, умисне та закінчене.

Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив, що: ОСОБА_5 без постійного місця проживання і реєстрації, неодружений, непрацюючий, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, осудний, раніше неодноразово судимий.

Згідно висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_5 , без позбавлення або обмеження волі на певний строк, зі змістом якої останній 03.12.2018 року був ознайомлений у встановлений законом спосіб, встановлено, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити дуже високий рівень небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб), тому недоцільно застосувати покарання альтернативне позбавленню волі.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ст.186 ч.2 КК України з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, так як він на шлях виправлення не став, вчинив умисний корисливий злочин маючи непогашену судимість, а тому за глибоким переконанням суду його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За вказаних обставин суд вважає, що підстави до застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання відсутні.

Цивільний позов потерпілим не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, а долю речових доказів, суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 392, 394 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, і призначити йому покарання за ст.186 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
Обраний ОСОБА_5 захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, тобто з 04.09.2018 року.

Речові докази:
-грошові кошти в загальному розмірі 350 грн., - залишити потерпілому ОСОБА_7 , як власнику.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1 .