Справа № 171/2037/17
1-кп/171/218/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2018 року м. Апостолове Дніпропетровської області
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001209 за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.121, ч.4 ст.296 КК України,

встановив:

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 на 60 діб.
Мотивуючи своє клопотання, прокурор посилається на ті обставини, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років та від 3 до 7 років, що свідчить про наявність підстав вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки усвідомлює необхідність нести покарання, крім того, тяжкість покарання за вказані злочини може призвести до наміру обвинуваченого незаконно впливати на свідків. Також прокурор зазначив, що обвинувачений вчинив злочин проти життя та здоров`я особи, що свідчить про реальну небезпеку з його боку для оточуючих людей. Наявність вказаних ризиків свідчить, що більш м`який запобіжний захід не буде слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. Вважає, що судове рішення щодо запобіжного заходу стосовно обвинуваченого повинно забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора, просить його задовольнити.
Захисник ОСОБА_5 заперечила проти клопотання прокурора та заявила клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт. На обґрунтування доводів захисник зазначила, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та станом на сьогодення відпала підстава утримання обвинуваченого під вартою. Обвинувачений ОСОБА_6 позитивно характеризується за місцем роботи та реєстрації, раніше не вчиняв протиправних дій, на утриманні має матір похилого віку, яка потребує догляду, крім того, обвинувачений утримується під вартою більше року, але вина обвинуваченого нічим не підтверджена. За час утримання в Криворізькій УВП № 3 обвинувачений характеризується позитивно. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, тому вважає, що можливо застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечує проти клопотання прокурора, просить змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, встановив наступне.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_6 на досудовому слідстві 21.09.2017 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою неодноразово продовжувався та закінчується 01 грудня 2018 року.
Мотивуючи своє клопотання, прокурор посилається на ті обставини, що обвинувачений вчинив тяжкі злочини і вказане підтверджує наявність ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду та незаконно впливати на свідків. Прокурор зазначив, що на даний час вказані ризики не перестали існувати, а тому вважає, що наявні підстави для подальшого утримання обвинуваченого під вартою.
При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів. Вказане підтверджує наявність ризику, що, знаходячись на волі, обвинувачений може переховуватися від суду. Докази на підтвердження ризику незаконного впливу на свідків прокурором не надано, тому суд відхиляє вказані твердження.
Судом враховуються ті обставини, що обвинувачений має постійне місце роботи та проживання, раніше не судимий, перебуває у шлюбі, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні має матір похилого віку, яка потребує догляду, також враховує позитивні характеристики обвинуваченого за місцем проживання, роботи та утримання.
Також суд враховує, що після надходження вказаного кримінального провадження 26.09.2018 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області після скасування раніше ухваленого вироку судові засідання призначалися чотири рази, але до суду прибув лише один свідок, потерпілий та інші свідки, заявлені стороною обвинувачення, до суду не прибули та не забезпечена їх явка, що порушує право обвинуваченого на справедливий суд, передбачене ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Суд на підставі досліджених доказів та встановлених обставин доходить висновку, що прокурором не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_6 не зможе запобігти вищевказаному ризику, а тому з врахуванням даних щодо особи обвинуваченого вважає за можливе змінити обвинуваченому запобіжний захід на тримання під домашнім арештом.
На підставі викладеного суд приходить до висновку, що клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого задоволенню не підлягає, клопотання захисника ОСОБА_5 слід задовольнити з вищевказаних підстав.
Керуючись ст.ст.331, 350, 369-372,376, 176,177, 181,194 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.
Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт строком 60 днів з моменту оголошення ухвали, тобто з 28 листопада 2018 року до 26 січня 2019 року включно, звільнивши його з- під варти в залі суду.
Заборонити обвинуваченому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки:
- прибувати до суду та прокурора на кожну вимогу;
- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору для відома та направити начальнику Криворізької УВП № 3 УДПтСУ в Дніпропетровській області для виконання.
У справі оголосити перерву до 09-30 год. 16 січня 2019 року.

Суддя: ОСОБА_1