Справа № 202/2864/19
Провадження № 1-кс/202/4846/2019
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

6 травня 2019 року місто Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має вищу освіту, є приватним підприємцем, неодружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , був заслужений 13.10.2017 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі із застосуванням додаткового покарання у вигляді позбавлення військового (спеціального) звання «старший лейтенант міліції» та звільнений від призначеного основного та додаткового покарання на підставі Закону України «Про амністію»,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст.187, ч.1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.194 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 звернулася з вищевказаним клопотанням, в якому зазначає, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.194 КК України, а саме у розбійних нападах на ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , поєднаних із застосування насильства, небезпечного для життя і здоров`я, а також готуванні до розбійного нападу на ОСОБА_10 та незакінченому замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується: показаннями потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , показаннями свідка ОСОБА_13 , оглядом місця події території ФГ «Дар Попасне», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Попасне, вул. Українська, 29, слідчим експериментом за участю потерпілого ОСОБА_9 , висновком експерта № 28-е від 03.01.2019 року, пред`явленням для впізнання підозрюваного ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_10 , матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій тощо.

21.11.2018 року слідчим суддею Індустріального районного суду м. Дніпропетровська відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою слідчого судді від 13.03.2019 року продовжений до 10.05.2019 року включно.

Слідчий вказує, що для завершення кримінального провадження необхідно розсекретити матеріали негласних слідчих дій, виконати інші процесуальні дії, що через складність кримінального провадження неможливо було виконати раніше.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 10 травня 2019 року, однак існують ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі, його особу, а саме те, що він є колишнім працівником поліції, обізнаний у методах оперативної роботи та роботи органів досудового розслідування, відсутність родини та утриманців, усвідомлюючи невідворотність покарання за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду. Також підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на теперішній час місцезнаходження речових доказів, а саме майна, викраденого у ОСОБА_8 08.09.2018 року, не встановлено. Крім того, враховуючи те, що злочини вчинено із застосуванням насильства, за попередньою змовою групою осіб, не всіх співучасників злочинів, вчинених ОСОБА_4 , встановлено, підозрюваний мав при собі зброю та був готовий її застосувати, він може незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, зокрема, з метою помсти, зміни показів у суді тощо, оскільки йому відомі анкетні дані зазначених осіб, місце їх мешкання та роботи. Враховуючи репутацію підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, пов`язаного з незаконним поводженням зі зброєю, може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється, оскільки мету злочинів, у вчиненні яких ОСОБА_4 повідомлено про підозру, досягнуто не було, дані злочини вчинено із корисливих мотивів, основним джерелом його доходів є вчинення кримінальних правопорушень.

Вважає, що застосування до ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити його належну процесуальну поведінку.

За цих підстав слідчий просить продовжити строк тримання ОСОБА_4 під вартою в межах строку досудового розслідування до 19.05.2019 року.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання заперечували, посилаючись на те, що дане клопотання не відповідає вимогам ч. 1 ст. 184, ч. 3 ст. 199 КПК України, підозра у вчиненні злочину є необґрунтованою, містить суперечності, ризики, на які посилаються слідчий та прокурор, відсутні. Крім того, підозрюваний має родину та міцні соціальні зв`язки, був учасником бойових дій. Просили в задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000275 від 15.05.2018 року, в рамках якого ОСОБА_4 повідомлено по підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст.187, ч.1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.194 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2018 року відносно ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.01.2019 року, який у подальшому продовжений ухвалами слідчих суддів від 14 січня 2019 року та 13 березня 2019 року.

Строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 10 травня 2019 року.

Однак, як вбачається з клопотання слідчого, завершити досудове розслідування до цього строку неможливо, оскільки необхідно розсекретити матеріали негласних слідчих дій, виконати інші процесуальні дії.

Згідно з частиною 3 статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні готування до розбійного нападу на ОСОБА_10 та незакінченого замаху на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу ФГ «Дар Попасне» підтверджується: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 , протоколом огляду місця події - території ФГ «Дар Попасне», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Попасне, вул. Українська, 29 від 19.11.2018 року, де безпосередньо 19.11.2018 року був затриманий ОСОБА_4 , а також протоколом пред`явлення осіб для впізнання, під час якого ОСОБА_10 вказав на ОСОБА_4 як особу, яка за ним стежила.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена в п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити правопорушення.

Так, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (п. 55 Рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Також слідчий суддя вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведено, що на сьогодні заявлені ризики, які виправдовує тримання ОСОБА_4 під вартою, а не зменшилися, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що досудове розслідування не завершено і підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів, з огляду на характер інкримінованого правопорушення може впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Отже, враховуючи вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, який хоча й має стійкі соціальні зв`язки (постійне місце проживання, родину тощо), але які не спростовують ризики, доведені прокурором у судовому засіданні, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та незаконно впливати на потерпілих та свідків, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою, є невиправданим і не зможе запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки він не буде обмежений у комунікації та свободі пересування.

Отже, строк тримання ОСОБА_4 під вартою слід продовжити в межах строку досудового розслідування до 19 травня 2019 року.

Відповідно до частини 4 статті 183 КПК України, продовжуючи строк тримання ОСОБА_4 під вартою, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення підозрюваному застави у цьому кримінальному провадженні, оскільки злочин, в якому він підозрюється, пов`язаний із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-199 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст.187, ч.1 ст. 14, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст.194 КК України, до 19 травня 2019 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1