Справа № 139/38/19
Провадження № 1-кс/139/17/19
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
16 січня 2019 року смт Муровані Курилівці

Слідчий суддя Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження слідчого Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт майна, -
В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження № 0000008, зареєстроване в ЄРДР 11 січня 2018 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 3). Підставою внесення відомостей про злочин стала заява від 11 січня 2019 року жителя с. Конищів Мурованокуриловецького району Вінницької області ОСОБА_4 про те, що 10 січня 2019 року невідома особа з кімнати його будинку викрала кошти в сумі 9400 гривень.

В ході розслідування даного кримінального правопорушення, останній повідомив, що в день скоєння крадіжки до його будинку приходила лише ОСОБА_5 .

Під час огляду 11 січня 2019 року домоволодіння по АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_5 , остання у присутності понятих добровільно видала працівникам поліції грошові кошти в сумі 1029 гривень із фрагментом аркуша паперу із записами потерпілого про витрати, в який були замотані для зберігання гроші у будинку потерпілого.

Для виключення можливості втрати слідів злочину, можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні, слідчий просив накласти арешт на грошові кошти та фрагмент аркуша паперу, в якому вони були замотані.

Слідчий ОСОБА_3 у п. 2 клопотання просив про розгляд клопотання без його участі (зворот а.с. 2).

Ймовірний власник вилучених речей ОСОБА_4 та особа, в якої вилучено кошти, ОСОБА_5 на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України про розгляд клопотання не повідомлялися.

Розглянувши дане клопотання, проаналізувавши чинне кримінальне процесуальне законодавство, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити, виходячи з наступного:

Судом встановлено, що слідчим Мурованокуриловецького відділення поліції Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 11 січня 2019 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву по факту крадіжки 10 січня 2019 року невідомою особою з кімнати будинку по АДРЕСА_2 грошових коштів в сумі 9400 грн., що належали ОСОБА_4 , і розпочато досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000008 за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України (а.с. 3).

Факт крадіжки стверджується заявою ОСОБА_4 (а.с. 4) та протоколом допиту потерпілого (а.с. 9-11).

Під час огляду місця події - території домоволодіння ОСОБА_5 (а.с. 5-8), остання добровільно видала з приміщення літньої кухні на території власного домоволодіння по АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 1029 гривень, купюрами: 10 штук номіналом по 100 гривень, купюра номіналом 20 гривень, купюра номіналом 5 гривень, купюра номіналом 2 гривні, дві купюри номіналом по 1 гривні та фрагмент аркуша паперу із записами про витрати коштів, в який, зі слів заявника, були завернуті викрадені з його будинку кошти.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Стаття 98 КПК України, зокрема, дає визначення речових доказів, під якими слід розуміти матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання судом достеменно встановлено, що грошові кошти, на які слідчий просить накласти арешт, можуть містити на собі сліди злочину, є (або можуть бути) предметом вчинення кримінального правопорушення та речовим доказом по даному кримінальному провадженні, без якого не можливо довести причетність особи до скоєного злочину, та зафіксувати інші докази у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із наявних у матеріалах клопотання доказів, вбачається, що є достатні підстави вважати, що грошові кошти відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України і можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Клопотання старшого слідчого Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000008 задовольнити.

Накласти арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000008, а саме, грошові кошти в сумі 1029 гривень, купюрами номіналом: 10 штук по 100 гривень, купюра номіналом 20 гривень, купюра номіналом 5 гривень, купюра номіналом 2 гривні, дві купюри номіналом по 1 гривні, які упаковано в спецпакет НПУ ГСУ 4477937 та фрагмент аркуша паперу із записами про витрати коштів, в який, зі слів ОСОБА_4 , були завернуті викрадені з його будинку кошти, упакованого в спецпакет НПУ ГСУ 4477938, з подальшим поміщенням до кімнати зберігання речових доказів Мурованокуриловецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області.

Ухвалу негайно після її постановлення вручити слідчому та надіслати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ____________