Справа № 504/735/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2019 року смт.Доброслав
Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3

старшого слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката підозрюваного ОСОБА_6 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Батумі Грузія, громадянина Грузії, освіта середня, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на території України не судимого, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання погоджено прокурором Комінтернівської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 .

В судовому засіданні прокурор Комінтернівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та старший слідчий СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підтримали заявлене клопотання, просили суд його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених у ньому.

Захисник адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 не заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, однак просили зменшити розмір застави.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до клопотання, 28.02.2019р. біля 18:30 годин ОСОБА_10 разом із ОСОБА_11 перебували з тильної сторони будинку АДРЕСА_2 , а саме під вікном квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_12 .

Помітивши, що в квартирі відсутні власники, у ОСОБА_10 та ОСОБА_13 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до житла.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_14 , відповідно до попередньо розподілений ролей, діючи навмисно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, впевнившись, що за ними ніхто не спостерігає, а поряд відсутні власник та сторонні особи з метою таємного викрадення чужого майна через вікно проник до квартири АДРЕСА_4 , а ОСОБА_5 залишився під вікном з метою спостереження за зовнішньою обстановкою та допомоги у вчиненні крадіжки чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір направлений та таємне викрадення чужого майна ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_14 діючи умисно, з корисливих мотивів з ціллю незаконного збагачення намагались таємно викрасти з квартири 2900 гривень, 202 доллара США, що згідно курсу Національного банку України на вказану дату складало 5423,70 гривень, срібний браслет «Пандора», вагою 13,62 г розмір 18, вартістю 2000 гривень, браслет срібний, плетіння «бісмарк», вагою, приблизно, 10 г, вартістю 2000 гривень, набір із браслету та сережок із срібла, загальною вагою, приблизно 6 г, вартістю 3000 гривень, каучуковий ланцюг, вагою, приблизно, 3 г, вартістю 2000 гривень, смарт-годинник, чорного кольору, вартістю 1000 гривень, чоловічий парфум Trussardi My Land 100 мл зі штрих-кодом 021, вартістю 1500 гривень, жіночі сонцезахисні окуляри, вартістю 500 гривень - всього на загальну суму 20 323,70 гривень, однак, довести свій злочинний намір до кінця не змогли, так як були зупинені співробітниками поліції.

Своїми протиправними діями, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , намагалися спричинити потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 20 323,70 гривень.

Правовою кваліфікацією вказаного кримінального правопорушення є ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України - закінчений замах на таємне викрадання чужого майна, поєднане із проникненням у житло, вчинений групою осіб, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Слідчим відділенням Лиманського ВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000268 від 28.02.2019р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

28.02.2019р. о 22:20 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України.

01.03.2019р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

В обґрунтування обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчинені вказаного кримінального правопорушення прокурор в судовому засіданні зазначив, що це є:

-протокол огляду місця події від 28.02.2019р., за адресою: АДРЕСА_5 .

-протокол огляду автомобілю AUDI A6 д/н НОМЕР_1 , що був припаркований на паркувальному майданчику біля гуртожитку за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт. Чорноморське, вул. Курортна від 28.02.2019р.,

-протокол затримання ОСОБА_5 від 28.02.2019р., в період часу з 21:55 по 22:20, в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти та ювелірні вироби.

-протокол допиту потерпілої ОСОБА_12 від 28.02.2019р., в ході якого вона детально описала викрадені речі.

-протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 01.03.2019р., в ході якого свідок вказав на обставини вчинення кримінального правопорушення.

-протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 01.03.2019р., в ході якого свідок вказав на обставини вчинення кримінального правопорушення.

-протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 01.03.2019р., в ході якого свідок вказав на обставини вчинення кримінального правопорушення.

-протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 01.03.2019р., в ході якого свідок вказав на обставини вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні під час розгляду клопотання ОСОБА_5 підтвердив свою причетність до вказаного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Разом з цим, ст.178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

Відповідно до ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Прецедентне право Конвенції розробило чотири базових прийнятних підстави для відмови у звільненні особи з під варти:

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення не з`явиться на суді /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення у випадку звільнення прийме дії, направлені на перешкоджання відправленню правосуддя /справа Stogmuller против Austria/;

- ризик, що особа, якій пред`явлено обвинувачення, здійснить подальші правопорушення /справа Matznetter против Austria/;

- ризик, що особа порушить громадський порядок /справа Letellier против France/.

Доцільність тримання під вартою особи, яка підозрюється в скоєнні тяжкого злочину, має оцінюватись в кожному випадку окремо у відповідності з її особливими характеристиками.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтоване обвинувачення, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Оцінюючи ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих або свідків, іншого підозрюваного; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя зазначає наступне.

Небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданнями для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки із державою, у які його переслідували за законом, і його міжнародні контакти (справа W v Switzerland), 14379/88, 26 січня 1993 року.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування ОСОБА_5 здається явно переконливою, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, зареєстрований та мешкає на території іншої держави, в нього відсутні неповнолітні та недієздатні утриманці, постійне місце роботи та навчання, місце реєстрації підозрюваного знаходиться поза межами територіальної юрисдикції органу досудового розслідування, який здійснює слідство у кримінальному провадженні, де він є підозрюваним, постійного місця проживання у м. Одесі та Лиманському районі або на території України немає, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду.

Оцінюючи ризик того, що ОСОБА_5 може впливати на потерпілу, свідків та іншого підозрюваного, слідчий суддя враховує, що підозрюваному відомо місце мешкання потерпілої та свідків, будучи на волі він може шляхом вмовляння, переконання чи погроз здійснювати вплив на цих осіб з метою зміни показань під час досудового розслідування та подальшого судового розгляду.

Реальна небезпека чинення тиску на свідків може мати місце на початковій стадії досудового розслідування цієї справи, і може зменшитись лише з певним часом (справа «Летельє проти Франції», 12369/86, 26 червня 1991 року).

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_5 не має законних джерел заробітку на території України, зважаючи на обставини справи, приймаючи до уваги характер вчиненого кримінального правопорушення, у слідчого судді існують достатні підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, приймаючи до уваги, що досудове розслідування триває, всі обставини кримінального правопорушення на даний час не встановлені, слідчий суддя враховує твердження слідчого про існування ризику спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення завдань, визначених у ст.2 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність у обранні підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде достатнім для запобігання ризиків, зазначених у клопотанні.

Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження (п.9 ч.2 ст.131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються.

В судовому засіданні адвокатом ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 не надано жодних належних та допустимих доказів того, що ризики, зазначені у клопотанні не існують.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу

Обираючи підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинувачем обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначається застава, яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, на підставі цього, враховуючи особу підозрюваного, обставини вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, необхідним визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто саме таку як просив слідчий в клопотанні. Підстав для застосування меншого розміру застави не вбачається, тому клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 про зменшення розміру застави, задоволенню не підлягає.

Таким чином, у разі внесення ОСОБА_5 застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 153 680 гривень, він підлягає негайному звільненню з-під варти та зобов`язаний, згідно ст.194 КПК України, виконувати наступні обов`язки: прибувати до слідчого/прокурора із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у вказаному кримінальному провадженні, докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання слідчого СВ Лиманського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеська установа виконання покарань (№21) Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з 28.02.2019 року 22 год. 20 хв.

Закінчення строку тримання під вартою визначити 29.04.2019 року 22 год. 20 хв.

У разі внесення підозрюваним ОСОБА_5 застави в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 153 680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, звільнити його негайно з-під варти та зобов`язати: прибувати до слідчого/прокурора із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у вказаному кримінальному провадженні, докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Термін дії ухвали до 29.04.2019 року.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1