Справа № 520/5371/18
Провадження № 1-кп/520/817/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2018 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000824 від 04.04.2018 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Некрасівка, Ізмаїльського району, Одеської області, болгарина, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-29.10.2001 року вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.141 ч.2 КК України (в редакції 1960 р.) з застосуванням ст. 45 КК України до 3-х років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;
-04.02.2002 року вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.ст. 187 ч.3, 296 ч.1, 69 ч.1, 70 КК України до 4 років позбавлення волі;
-21.10.2011 року вироком Болградського районного суду Одеської області за ст.ст. 185 ч.2,190 ч.2 КК України, ст. 70 КК України до 5-ти років позбавлення волі;
-13.04.2017 року вироком Болградського районного суду Одеської області за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,76 КК України, звільнений від відбуття покарання з випробуванням строком на 2 роки;
-21.06.2018 року Болградським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України
ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, 04.04.2018 року біля 07:00 години, обвинувачений ОСОБА_4 , діючі повторно, маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись в приміщенні кімнати відпочинку автомобільної мийки «Автокласс», розташованою за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа та Петрова, 18-а, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон «Meizu m6» вартістю 2915 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку Київстар № НОМЕР_1 вартістю 25 гривень, котрий знаходився на столі та грошові кошти в сумі 7 000 гривень,що знаходились в тумбочці вищевказаної кімнати.

Після чого обвинувачений ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 9 940 гривень.

Своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, розкаявся у скоєному, та пояснив, що він дійсно вчинив інкримінований йому злочин при вищевикладених у вироку обставинах, пояснивши при цьому що він 04.04.2018 року дійсно знаходячись в кімнаті відпочинку автомобільної мийки «Автокласс», викрав мобільний телефон « Meizu m6», який був на столі та 7 000 гривень з тумбочці, з яким зник з місця вчинення злочину. У скоєному він щиро кається, просить суворо його не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення його вина доведена дослідженими судом письмовими доказами кримінального провадження, якими підтверджуються показання обвинуваченого стосовно часу, місця і обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме:

-витягом з ЄРДР за №0000824 від 04.04.2018 року;
-заявою потерпілого ОСОБА_5 про вчинення відносно нього кримінального правопорушення, з якої вбачається, що ОСОБА_4 04.04.2018 року з приміщення автомойки, розташованої по вулиці Ільфа та Петрова 18 а в м. Одесі таємно викрав мобільний телефон та 7 000 гривень;

-копія накладної №ОКО000007842 від 18.03.2018 року, в якої зазначено вартість мобільного телефону « Meizu m6» в розмірі 2 915, 83 грн.;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.04.2018 року з якого вбачається, що свідок ОСОБА_6 впізнає на фотознімку ОСОБА_4 , як особу яка продала йому мобільний телефон «Meizu m6»;

-протоколом огляду предмета від 14.04.2018 року, з фото таблицею з якого вбачається, що було проведено огляд мобільного телефону «Meizu m6», імеї: НОМЕР_2 , імеі2: НОМЕР_3 ;

-звітом про вартість рухомого майна, з якого вбачається, що вартість мобільного телефону «Meizu m6», з сім картою оператора, складає 3 348 гривень;

-постановою про визнання речових доказів та залучення їх до кримінального провадження та передачу їх на зберігання від 26.04.2018 року, з якої вбачається, що мобільний телефон «Meizu m6», визнати речовим доказом в кримінальному провадженні №0000824;
-розпискою потерпілого ОСОБА_5 про отримання на відповідальне зберігання мобільного телефону «Meizu m6»;

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким з учасників не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності їх позицій немає.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.
Таким чином, оцінюючі всі зібрані у судовому засіданні по справі докази в умовах повної змагальності в їх сукупності, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного злочину й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення злочину і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає визнання вини, щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.
Також з матеріалів кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000824 від 04.04.2018 року, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення 04.04.2018 року, тобто до постановлення вироку від 21.06.2018 року Болградським районним судом Одеської області, яким його засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України, остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі. Зазначена обставина вимагає застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за цим вироком. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими статтею 72 КК України.
З огляду на вищенаведене, враховуючи сукупність вищезазначених обставин, характер, обставини та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , що він неодноразово засуджений до відбування покарання у місцях позбавлення волі, судимості не зняті і не погашені, і він знову вчинив крадіжку, що свідчить про те, що він на шлях виправлення не став, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає доцільним і можливим призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі, так як вважає це покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.
Долю речових доказів у кримінальному провадженні належить вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.

Процесуальних витрат у відповідності до ст. 124 КПК України немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, враховуючи покарання, призначене ОСОБА_4 вироком Болградського районного суду Одеської області від 21.06.2018 року, шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 в межах кримінального провадження №0000824, не обирався бо він відбуває покарання за попереднім вироком ухваленим Болградським районним судом м. Одеси від 21.06.2018 року у вигляді позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 14 квітня 2018 року, з часу фактичного взяття під варту за вироком Болградського районного суду Одеської області від 21.06.2018 року, зарахувавши, відповідно до ст. 72 КК України, ОСОБА_4 в строк відбуття покарання за даним вироком частково відбуте покарання за вироком Болградського районного суду Одеської області, а саме: перебування його під вартою з 14.04.2018 року по день ухвалення зазначеного вироку, тобто 11.12.2018 року.
Речовий доказ мобільний телефон «Meizu m6», вважати повернутими потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1