Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/130/19
Провадження № 1-кс/499/36/19
У Х В А Л А

Іменем України

"20" лютого 2019 р. смт.Іванівка

Слідчий суддя Іванівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №000043, внесеного до ЄРДР від 18.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до суду із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №000043, внесеного до ЄРДР від 18.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що 17.02.2019 приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись по місцю мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_1 , погрожував останньому вбивством предметом ззовні схожим на рушницю.(ЖЄО №381).

18.02.2019 за даним фактом слідчим відділом Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000043 від 18.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

В ході допиту потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній пояснив, що знаходився по місцю мешкання своєї матері ОСОБА_7 , в АДРЕСА_1 , де разом з рідними та сусідом ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зловживали спиртні напої. Під час зловживання спиртних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла сварка, в ході якої ОСОБА_5 пішов до місця свого мешкання в АДРЕСА_1 . Через декілька хвилин ОСОБА_5 повернувся до ОСОБА_6 тримавши в руках предмет ззовні схожий на рушницю. ОСОБА_5 підійшовши до останнього почав йому погрожувати предметом ззовні схожим на рушницю, словесно кажучи, що він його та його сім`ю вб`є. ОСОБА_6 злякавшись за своє та своїх рідних життя накинувся на ОСОБА_5 та відібрав у нього рушницю.

В ході огляду місця події, за адресою: с. Лізинка, вул. Олійникова, 3, Іванівського району, Одеської області були виявлені та тимчасового вилучені наступні речі:

- металевий предмет ззовні схожий на мисливську гладкоствольну рушницю, ТОЗ НОМЕР_1 , 16 калібру.

Вищезазначена річ була тимчасово вилучена з метою подальшого проведення судових експертиз та інших слідчих дій, для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, річ передана на зберігання до кімнати речових доказів Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області.

Учасники провадження у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

У відповідності до ч.4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання проведено за відсутності учасників судового провадження та без фіксації за допомогою технічних засобів, оскільки всі особи, які беруть участь у судовому провадженні до суду не з`явилися.

Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, а саме витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, заяву про вчинення кримінального правопорушення, дослідивши протокол огляду місця події, відповідно до якого було вилучено металевий предмет ззовні схожий на мисливську гладкоствольну рушницю, ТОЗ НОМЕР_1 , 16 калібру, постанову про визнання й залучення до кримінального провадження речових доказів, відповідно до якої вищевказана річ була визнані речовим доказом та передана на зберігання до Іванівського ВП, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України передбачений виключно судовий порядок позбавлення права власності.

Як вбачається з ч. ч. 1, 2 і 3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Метою арешту майна є, зокрема, забезпечення кримінального провадження.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, тощо.

Арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема,: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим доведено, що вилучені речі при проведенні огляду можуть бути речовим доказом відповідно до ст. 98 КПК України та обґрунтована необхідність заборони у користуванні та розпорядженні зазначеним майном, оскільки існує ризик того, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, втрачене, використане, перетворене, відчуджене, передане, може зникнути, що призведе до втрати слідів, які можуть мати доказове значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи вищенаведені ризики відносно вилученого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, приймаючи до уваги, що його втрата або зникнення значно ускладнить або взагалі унеможливить встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

При цьому враховується розумність та співрозмірність обмеження права володіння завданням даного кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 107, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Іванівського ВП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Роздільнянської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню за №000043, внесеного до ЄРДР від 18.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України задовольнити.

Накласти арешт на металевий предмет ззовні схожий на мисливську гладкоствольну рушницю, ТОЗ БМ 32237, 16 калібру, до прийняття остаточного законного рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1