У Х В А Л А
І М Е НЕ М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2018 року судова колегія Слов`янського міськрайонного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

В судовому засіданні 28.11.2018 року прокурор заявив клопотання про застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 07.04.2014 на території Донецької області України невстановленою під час досудового розслідування особою для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної так званої «Донецької народної республіки» було створено не передбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, члени якого були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких злочинів.

Протягом 2014 року ОСОБА_7 становиться одним із учасників силового блоку, а саме бійцем незаконного збройного формування «Кальміус», яке підпорядковується та входить до структури терористичної організації «Донецька народна республіка».

Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правилами та обов`язками особи, незаконного Законом збройного формування ОСОБА_7 дав свою добровільну згоду на їх дотримання та виконання, тим самим підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванні та виконання його цілей і завдань. ОСОБА_7 перебуваючи в складі збройного формування, без будь-яких законних підстав отримав для подальшого незаконного використання автоматичну, вогнепальну зброю та набої до неї, з метою виконання покладених на нього обов`язків.

Здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі не передбаченого Законами України незаконного збройного формування ОСОБА_7 систематично виконував накази свого безпосереднього командира, також виконував інші протиправні накази.

Відповідно до відведеній йому ролі у плані спільних злочинних дій та на виконання функцій, покладених на нього, ОСОБА_7 умисно виконував наступні обов`язки: ведення збройного опору, незаконна протидія та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України і військовослужбовцями Збройних сил України, задіяними в проведенні антитерористичної операції, участь у не передбачених Законом України збройних формуваннях; заволодіння зброєю, боєприпасами, а також охорона укріплень з метою протидії діяльності осіб, у ході проведення антитерористичної операції та забезпечення власної злочинної діяльності; інше сприяння терористичній організації.

В результаті діяльності зазначеного не передбаченого Законами України збройного формування на території Донецькій області було спричинено масову загибель людей, зруйновано та пошкоджено велику кількість адміністративних та приватних будівель і споруд, що є тяжкими наслідками.

Дії, передбачені ч. 1 ст. 258-3 КК України караються позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, тобто злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким.

14.03.2017, відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 279 КПК України стосовно ОСОБА_7 складено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.258-3 КК України, однак останньому повідомлення про підозру особисто не вручено внаслідок не встановлення місця знаходження даної особи на території будь-якого населеного пункту, де органи державної влади повністю здійснюють свої повноваження, таким чином встановлено, що він переховується від органів досудового слідства.

21.10.2015 ОСОБА_7 оголошено в розшук, заведено ОРС категорії «Розшук».

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення та з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування, а також суду, ухиляється від виконання процесуальних дій, може негативно впливати на свідків, а також через неможливість запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки обвинувачений тривалий час працював в системі органів внутрішніх справ, має соціальні зв`язки у різних установах та організаціях, які може використовувати для перешкоджання кримінальному провадженню та зв`язки з іншими членами терористичної організації, просить суд надати дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , просять суд застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою

Вислухавши думу сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно вимог пункту (с) ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 187 КПК України у разі неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю, слідчий суддя, суд має право постановити ухвалу про привід підозрюваного, обвинуваченого, якщо він не з`явився для розгляду клопотання щодо обрання запобіжного заходу, або ухвалу про дозвіл на його затримання з метою приводу.

Якщо слідчий, прокурор подав разом з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно з ст. 189 цього Кодексу (розглядає клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу).

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, колегія суддів позбавлена можливості з`ясувати його позицію щодо даного клопотання, в теперішній час відсутні відомості про фактичне місце знаходження обвинуваченого, одночасно з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурором подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу, колегія суддів доходить до висновку про необхідність у відмові в задоволенні клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 187-190 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3