УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2019 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю слідчого ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Рівненської області, -

В С Т А Н О В И В :

Скаржник ОСОБА_4 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із скаргою на бездіяльність прокурора прокуратури Рівненської області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування скарги зазначив, що в прокуратуру Рівненської області 10.12.2018 ним було подано заяву про злочин за ч. 1 ст. 367 КК України, а саме службова недбалість стосовно працівника правоохоронних органів, станом на 2014 рік дільничного відділу превенції Рівненського ВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 . Вважає, що працівник правоохоронних органів ОСОБА_5 проявив службову недбалість, а саме сприяв незаконним діям проведення будівельних робіт біля його виїздних воріт.
Однак органом досудового слідства прокуратури Рівненської області жодних дій, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до ЄРДР та здійснення досудового слідства не вчинялось.
В судовому засіданні скаржник повністю підтримав скаргу, просив її задоволити з підстав викладених у ній.
Слідчий в судовому засіданні просив відмовити ОСОБА_4 у задоволенні скарги про внесення відомостей про злочин до ЄРДР за безпідставністю так, як його заява не містить об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину за ч. 1 ст. 367 КК України. Окрім того вказує на те, що до службових обов`язків дільничого не входить контролювання здійснення будівельних робіт на які вказує скаржник.
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя вважає, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Серед даного переліку є бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Відповідно до п. 1.2 Розділу 2 Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, який затверджений Наказом Генеральної прокуратури України за № 69 від 17 серпня 2012 року, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.
Як вбачається із матеріалів скарги, ОСОБА_4 просив орган досудового слідства внести відомості до ЄРДР за ч. 1 ст. 367 КК України, службова недбалість, тобто невиконання або неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб.
Однак як встановлено в судовому засіданні до службових обов`язків дільничого ОСОБА_5 не входить контролювання здійснення будівельних робіт на які вказує скаржник, а тому суд важає, що у заяві про злочин ОСОБА_4 відсутні об"єктивні дані, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, з моменту подій вказаних скаржником пройшло більше 4-х років, а максимальна санкція ч. 1 ст. 367 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі строком до трьох років.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину.
За таких обставин, в уповноважених осіб прокуратури Рівненської області підстав для внесення заяви скаржника в Єдиний реєстр досудових розслідувань немає.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 303,307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1