справа № 208/505/16-к
№ провадження 1-кп/208/55/18
ВИРОК
Іменем України

28 листопада 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

їх адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0002283 відносно:

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 30.09.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч.2, 71 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі,

по обвинуваченню у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 187 КК України, -

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст. ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 190 ч.2 КК України, -

ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не працюючий, навчається у ДВПУ, який мешкає та зареєстрований: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , 21.11.2015 року, приблизно у період часу з 01.00 год. до 02.00 год. зі своїм знайомим неповнолітнім ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходились біля нічного клубу «Україна» в м. Дніпродзержинську, де познайомились із ОСОБА_13 і якій запропонували провести до її дому на АДРЕСА_5 , на що остання погодилась.

Приблизно о 01.30 год., знаходячись біля будинку №24/1 по вул. Скаліка в м. Дніпродзержинську, ОСОБА_6 вступив у попередню злочинну змову з ОСОБА_5 , спрямовану на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_13 . В результаті чого, будучі об`єднані єдиним злочинним умислом, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 наніс потерпілій ОСОБА_13 удар по нозі, від чого остання впала на землю, тримаючи під руку ОСОБА_5 .. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 нанесли потерпілій два удари ногами, по руці, з метою уникнення супротиву зі сторони потерпілої. Після чого ОСОБА_5 будучи об`єднаний єдиним злочинним умислом з ОСОБА_6 , відкрито, умисно, з корисливих мотивів, вихватив з руки ОСОБА_13 жіночу сумку чорного кольору вартістю 1,350 гривень, в якій знаходились: мобільний телефон Nokia Lumia 510 вартістю 875,0 гривень, з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень, мобільний телефон ТМ «Nokia» 2700 Classic вартістю 414,5 гривень, з сім карткою оператора мобільного зв`язку «Лайф» яка для потерпілої не має матеріального значення, та гроші у сумі 100 гривень, зірвав з шиї ОСОБА_13 ланцюжок, виготовлений з металу білого кольору, плетіння «Бісмарк», 925 проби, вагою 6 грамів вартістю 392,91 гривень, з хрестиком, виготовленим з металу білого кольору, 925 проби, вагою 2 грами вартістю 130,97 гривень, та, заволодівши майном потерпілої ОСОБА_13 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із місця вчинення кримінального правопорушення зникли, викраденим майном розпорядились на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 3 288,38 грн.

24.11.2015 року, близько 20.30 годин, ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебували біля будинку № 24/1 по вул. Скаліка в м.Дніпродзержинську, та, маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, вступили у злочинну змову. Перебуваючи у зазначеному місці, вони побачили раніше не знайому ОСОБА_14 , яка йшла по тротуару біля вищевказаного будинку і розмовляла по мобільному телефону, та почали йти за нею.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, направлений на відкрите, із корисливого мотиву незаконне заволодіння чужим майном шляхом розбійного нападу, розуміючи та усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , об`єднані єдиним злочинним наміром на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, напали на потерпілу та із застосуванням фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я, при цьому неповнолітній ОСОБА_5 підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_14 та лівою ногою наніс останній удар в голову, ОСОБА_4 при цьому штовхнув останню у спину, після чого ОСОБА_14 упала на тротуар, а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 нанесли ще кілька ударів ногами та руками по тулубу та голові потерпілої. спричинивши потерпілій ОСОБА_14 тілесні пошкодження в вигляді закритої черепно-мозкової травми з синцем на голові, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку - відносяться до ЛЕГКИХ тілесних пошкоджень, з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більш 6, але не більше 21 дня та тілесні ушкодження, у вигляді синців на нижніх та на правій верхній кінцівках відносяться до ЛЕГКИХ тілесних пошкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Подолавши волю потерпілої до супротиву, діючи спільно, спираючись на підтримку неповнолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_4 вирвав з рук потерпілої мобільний телефон «Nokia Lumia 630» ІМЕІ- НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 3571,58 грн., в якому знаходились сім-карта «Лайф» вартістю 25 грн., та сім-карта «КиївСтар», вартістю 25 грн., всього на загальну суму 3300, 14 грн.

Після цього, заволодівши зазначеним вище майном ОСОБА_14 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, з метою отримання реальної можливості розпоряджатись викраденим у ОСОБА_14 майном, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникли.

Умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_14 завдано майнового збитку на загальну суму 3300,14 грн (три тисячі триста гривень, 14 коп).

25 серпня 2016 року, приблизно об 11 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебував біля буд. АДРЕСА_6 , де у вікні кв. АДРЕСА_7 вказаного будинку побачив раніше знайомого ОСОБА_15 , та ноутбук Toshiba Satelite L750D-112, вартістю 2720 грн., який знаходився на столі у квартирі, та який належить матері ОСОБА_15 - ОСОБА_16 .

Дізнавшись від ОСОБА_15 , що останній має намір залишити квартиру та направитись у власних справах, у ОСОБА_4 виник протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення зазначеного ноутбуку, поєднане із проникненням до приміщення квартири АДРЕСА_8 .

Реалізуючі свій злочинний умисел, 25 серпня 2016 року приблизно о 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи біля буд. АДРЕСА_6 , маючи при собі ключ, який ззовні схожий на ключ від вхідних дверей вказаної квартири, шляхом відчинення замка вхідних дверей, проник до приміщення квартири АДРЕСА_8 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до житла, ОСОБА_4 викрав ноутбук Toshiba Satelite L750D-112, вартістю 2720 грн., який знаходився на столі у квартирі, та який належить ОСОБА_16 .

Після цього, ОСОБА_4 „ тримаючи викрадений ноутбук у руках, вийшов з квартири, зачинив ключем двері, та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, тим самим отримав можливість розпоряджатись викраденим майном.

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд.

Протиправними діями ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_16 завдано майнової шкоди на суму 2720 грн.

03.12.2016 року, приблизно о 02.00 год., ОСОБА_6 перебував за адресою: АДРЕСА_9 , де розпивав алкогольні напої з малознайомим йому ОСОБА_17 , який мав при собі власний мобільний телефон «Lenovo» А6010.

Після спільного із ОСОБА_6 вживання алкогольних напоїв ОСОБА_17 залишив власне майно без нагляду, після чого ОСОБА_6 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, в вищезазначений час, перебуваючи у вказаному місці, реалізуючі свій раптовий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, із корисливих мотивів, викрав належний ОСОБА_17 мобільний телефон «Lenovo» А6010, вартість якого складає 2374,07 грн. з двома сим-картами операторів мобільного зв`язку «Київстар» та «Лайфселл» (майнової вартості для потерпілого не становлять).

Заволодівши вказаним майном потерпілого, ОСОБА_6 , утримуючи при собі вищезазначене викрадене майно, залишив місце вчинення злочину та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим. Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_17 , майнової шкоди на загальну суму 2374,07 грн. (дві тисячі триста сімдесят чотири гривні 07 копійок).

08.03.2017 року, приблизно о 22.00 год. ОСОБА_6 будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля б. 159 по вул. Ціолковського в м. Кам`янському, зловживаючи довірою неповнолітньої ОСОБА_18 попрохав у неї мобільний телефон «Nomi i507» для використання у соціальних мережах, не маючи намір повертати мобільний телефон. Перебуваючи у довірливих відносинах з ОСОБА_6 , потерпіла погодилася і передала йому свій мобільний телефон, після чого вони попрямували до зупинки маршрутного таксі № 10 розташованої по вул. Гайдамацькій (Більшовитському) в м. Кам`янському.

Реалізуючі свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння мобільного телефону «Nomi i507» шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів та повторно, проходячи повз будинку АДРЕСА_10 , на прохання потерпілої ОСОБА_18 передати їй мобільний телефон, ОСОБА_6 усвідомлюючи протиправність своїх дій, пояснив, що він мобільний телефон втратив на шляху до маршрутного таксі.

ОСОБА_6 , заволодівши шляхом зловживання довірою, майном потерпілої неповнолітньої ОСОБА_18 , розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив останній майнову шкоду у сумі 1 727,90 гривнь.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_19 свою вину визнав повністю та пояснив, що 21.11.1015 року разом з ОСОБА_20 відпочивали у компанії. Біля нічного клубу «Україна» познайомились з дівчиною. Вона була у стані алкогольного сп`яніння, просила відвести її додому. За шляхом вона часто падала. Коли вона, біля 7-ї лікарні в черговий раз впала, вони разом з ОСОБА_20 вирвали з її рук сумку, зірвали ланцюжок з хрестиком та втекли. ОСОБА_21 сумці знаходилось два мобільних телефони, які вони заклали до ломбарду. Гроші витратили на власні потреби. Сумку викинули. Про нанесення ударів не пам`ятає.

24.11.2015 року разом з ОСОБА_22 гуляли містом. На вулиці ОСОБА_23 побачили жінку. Він наздогнав її, вдарив ногою по голові, від чого вона впала. Разом з ОСОБА_22 вони вирвали з рук жінки мобільний телефон. Побачили машину, яка зупинилась неподалік від них, після чого втекли. Телефон ОСОБА_22 передав йому. У подальшому його затримали.

Обвинувачений ОСОБА_20 у судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що разом з ОСОБА_19 , 21.11.2015 року, біля нічного клубу «Україна» познайомились з дівчиною. Та була дуже п`яна. Просила провести її додому. За шляхом постійно падала. Коли в черговий раз та впала, вони забрали її сумку, ланцюжок з хрестиком. Телефони він заклав до ломбарду на свої документи. Телефон повернуто один.

03.12.2016 року знаходився в гостях у знайомого ОСОБА_24 , по вул. Спортивній. Вживали алкогольні напої. Довжик ліг відпочивати. Він побачив на кухні мобільний телефон, який викрав, залишив квартиру, телефон заклав до ломбарду. У подальшому телефон викупив та повернув ОСОБА_24 .

08.03.2017 року перебував у гостях, де була раніше знайома ОСОБА_25 . У подальшому проводив її до маршрутного таксі. Попросив у ОСОБА_25 мобільний телефон для дзвінка. До маршрутного таксі вони бігли. Коли підбігли та ОСОБА_25 в нього сідала, він не міг знайти телефон. ОСОБА_25 уїхала. Повертаючись він по дорозі знайшов телефон, але його не повернув.

Обвинувачений ОСОБА_22 у судовому засіданні свою вину визнав частково та пояснив, що наприкінці листопада 2015 року гуляв разом зі своїм знайомим ОСОБА_19 . Коли вони проходили по вулиці Каштанів, побачили жінку, яка розмовляла по мобільному телефону. Хамаха підбігав до неї ззаду та вдарив їй ногою в голову, від чого вона впала. З рук жінки випав мобільний телефон, який він допомагав відібрати. Поряд зупинилась машина, з якої вискочили двоє чоловіків. Вони з ОСОБА_19 злякались і втекли. Телефон він віддав ОСОБА_19 .

За епізодом крадіжки у ОСОБА_26 , ОСОБА_22 свою вину не визнав, пояснив суду, що в цей день та час знаходився у м. Дніпро у Бабушкінському ВП.

Окрім поясненнь обвинувачених, їх вина підтверджена наступними доказами, які були предметом дослідження під час судового розгляду справи:

За фактом відкритого викрадення майна у потерпілої ОСОБА_13 , вчиненого ОСОБА_19 та ОСОБА_20 21.11.2015 року їх вина підтверджується:

- витягом з ЄРДР від 03.12.2016 року з правовою кваліфікацією ст. 186 ч.2 КК України з фабулою про звернення ОСОБА_13 з заявою про те, що 21.11.2015 року, приблизно о 02 годині, біля будинку 24/1 по вулиці Скаліка, невідомі особи з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, заволоділи її майном (т.9 а.с 1)

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_13 де вона зазначає про вчинення відносно неї 21.11.2015 року невідомими особами злочину, а саме відкритого викрадення майна, мобільних телефонів, срібного ланцюжка з срібним хрестиком (т.9 а.с. 5)

- протоколом огляду мобільного телефону виданого ОСОБА_20 , яким зафіксовано його індивідуальні ознаки (т.9 а.с.7), речовими доказами по справі (т.9 а.с. 30)

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання, згідно яких потерпіла ОСОБА_13 , впізнала ОСОБА_19 та ОСОБА_20 як осіб які 21.11.2015 року відкрито заволоділи її майном біля будинку 24/1 по вулиці Скаліка, зазначивши що саме ОСОБА_20 застосував до неї фізичне насильство (т.9 а.с. 19-22)

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_20 , згідно якого той на місці вчинення злочину, пояснив обстановку та обставини його вчинення разом з ОСОБА_19 , фото таблицею до нього, де ОСОБА_20 за допомогою статиста пояснював характер відкритого викрадення майна ОСОБА_27 (т.9 а.с. 102-109)

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_19 , згідно якого той на місці вчинення злочину, пояснив обстановку та обставини його вчинення разом з ОСОБА_20 , фото таблицею до нього, де ОСОБА_19 за допомогою статиста пояснював характер відкритого викрадення майна ОСОБА_27 (т.9 а.с. 110-115)

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_13 , згідно якого та на місці вчинення злочину, пояснила обстановку та обставини його вчинення, фото таблицею до нього, де ОСОБА_27 показала як відбувалось відкрите викрадення її майна (т.9 а.с. 120-126)

- висновком товарознавчої експертизи, згідно якого вартість викраденого у ОСОБА_27 майна становить:

- мобільного телефону «Нокіа 510» 875 гривень;

- мобільного телефону «Нокіа 2700» 414.5 гривень;

- срібного ланцюжка 392.91 гривні;

- срібного хрестика 130.97 гривень.

- згідно висновку судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_20 хронічним психічним захворюванням в період діяння, що йому інкриміновано, не страждав, в даний момент не страждає. Виявляв та виявляє емоційно неврухований розлад особистості. Не виявляв та не виявляє ознак тимчасового хворобливого розладу душевної діяльності. За психічним станом може керувати своїми діями та віддавати собі у них звіт. Застосування примусових мір медичного характеру не потребує (т.9 а.с. 99-101)

За фактом розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_28 , вчиненого ОСОБА_22 та ОСОБА_19 24.11.2015 року їх вина підтверджується:

- потерпіла ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснила, що з обвинуваченими раніше не знайома. 24.11.2015 року, близько 21 години, проходила по вул. Каштанів у м. Кам`янському. Ззаду на неї напали ОСОБА_19 та ОСОБА_22 . Хамаха вдарив її ногою по голові і вона впала. Потім били по рукам та спині. Викрали в неї мобільний телефон. Коли поряд зупинився автомобіль та на її допомогу вискочили двоє чоловіків, нападники втекли. Телефон їй повернуто. Позов підтримує.

- витягом з ЄРДР від 25.11.2015 року, з правовою кваліфікацією 186 ч.2 КК України, з фабулою про заяву ОСОБА_14 про те, що 24.11.2015 року, близько 21.20 години, напроти будинку № 24/1 по вул. Скаліка у м. Дніпродзержинську, невідома особа заволоділа її мобільним телефоном (т.6 а.с. 1)

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_14 , де остання просить прийняти міри до невідомих осіб, які 24.11.2015 року відкрито заволоділи її мобільним телефоном (т.6 а.с. 9)

- протоколом огляду місця події, яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину (т.6 а.с. 11)

- заявою ОСОБА_5 про добровільне видання мобільного телефону, який він 24.11.2015 року забрав у дівчини (т.6 а.с. 13), протоколом його огляду, яким зафіксовані його індивідуальні ознаки (т.6 а.с. 23)

- протоколом пред`явлення речей для впізнання, згідно якого потерпіла ОСОБА_28 впізнала відкрито викрадений в неї телефон, речовим доказом по справі (т.6 а.с. 44-45)

- протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою ОСОБА_28 , згідно якого остання на місці вчинення злочину, пояснила обстановку на місці його вчинення, обставини його вчинення, за допомогою статиста, що зафіксовано фото таблицею, показала як саме відбувалось відкрите викрадення її майна (т.6 а.с. 155-161)

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_19 , згідно якого останній на місці вчинення злочину, пояснив обстановку на місці його вчинення, обставини його вчинення, за допомогою статиста, що зафіксовано фото таблицею, показав як саме відбувалось відкрите викрадення майна потерпілої (т.6 а.с. 162-170)

- висновком товарознавчої експертизи, згідно якого вартість викраденого у ОСОБА_28 мобільного телефону «Нокіа 630» становить 3 250.14 гривень (т.6 а.с. 35-37)

- висновком судово-медичної експертизи, згідно якого у ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з синцем на голові, що супроводжувалось струсом головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, з короткочасним розладом здоров`я (т.6 а.с. 152-153)

- постановою слідчого про зміну правової кваліфікації на ст. 187 ч.2 КК України (т.6 а.с. 172-173)

За фактом таємного викрадення майна у потерпілої ОСОБА_16 , вчиненого ОСОБА_22 25.08.2016 року його вина підтверджується:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_26 , яка пояснила суду, що раніше знала ОСОБА_22 як знайомого її сина. 25.08.2016 року, коли вона була на роботі, ОСОБА_22 прийшов до них додому, визвав сина погуляти. Потім втік, підібрав ключі від їх квартири, звідки викрав ноутбук, який у подальшому продав у м. Дніпро.

- витягом з ЄРДР від 25.08.2016 року, з правовою кваліфікацією ст. 185 ч.1 КК України, з фабулою про викрадення майна за адресою: м. Кам`янське, вул. Гайдамацька 17-77 (т.8 а.с. 1), постановою про зміну правової кваліфікації на ч.3 ст. 185 КК України як крадіжку поєднану з проникненням до житла (т.8 а.с. 46)

- протоколом прийняття заяви від ОСОБА_15 про притягнення до відповідальності його знайомого ОСОБА_22 , який 25.08.2016 року знаходячись в нього вдома, викрав ноутбук (т.8 а.с. 7), документами по придбанню зазначеного майна (т.8 а.с. 8-9), постановою про визнання ОСОБА_16 потерпілою по справі як власниці викраденого майна (т.8 а.с. 14)

- протоколом огляду місця події, яким зафіксована обстановка на місці вчинення злочину (т.8 а.с. 10-13)

- протоколом пред`явлення речей для впізнання, згідно якого свідок ОСОБА_29 впізнав ноутбук, який наприкінці серпня 2016 року бачив у ОСОБА_22 , коли той виходив з будинку АДРЕСА_6 (т.8 а.с. 34-36)

- висновком товарознавчої експертизи, згідно якого вартість викраденого ноутбука «То шиба» становить 2 720 гривень (т.8 а.с. 20-24)

- протоколом проведення слідчого експерименту з ОСОБА_22 , який на місці вчинення злочину пояснив обстановку та обставини його вчинення, що зафіксовано фото таблицею до даної слідчої дії (т.8 а.с. 54-61)

За фактом таємного викрадення майна ОСОБА_20 у потерпілого ОСОБА_17 03.12.2016 року:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_24 , який пояснив суду, що раніше знайомий з ОСОБА_20 . Разом відпочивали у нічному клубі, що розташований по вулиці Спортивній у м. Кам`янске. Зранку 03.12.2016 року, виявив відсутність в нього мобільного телефону, про що заявив до органів поліції. З`ясувалось, що його телефон ОСОБА_20 заклав до ломбарду. Артур сам викупив телефон та повернув йому.

- витягом з ЄРДР від 04.12.2016 року, з правовою кваліфікацією ст. 185 ч.1 КК України, з фабулою про повідомлення ОСОБА_17 що 03.12.2016 року, приблизно о 02 годині, знаходячись за адресою: м. Кам`янське, вулиця Спортивна 31-56, виявив викрадення належного йому мобільного телефону «Леново» (т.10. а.с. 1), постановою слідчого про зміни правової кваліфікації на ч.2 ст. 185 КК України за ознакою повторності дій ОСОБА_20 (т.10 а.с. 60)

- протоколом прийняття заяви про вчинення злочину, згідно якого ОСОБА_24 просить прийняти міри до малознайомого на ім`я ОСОБА_30 , після уходу якого 03.12.2016 року виявив відсутність свого мобільного телефону, документами на телефон (т.10 а.с. 6, 14-15)

- протоколом огляду та вилучення мобільного телефону «Леново», добровільно виданого свідком ОСОБА_31 , протоколом огляду та вилучення договору фінансового кредиту, згідно якого свідок ОСОБА_25 під заставу мобільного телефону отримала грошові кошти, зазначеними речовими доказами по справі (т.10 а.с. 20-26)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, фото таблицею до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_24 впізнав ОСОБА_20 , як особу з якою 03.12.2016 року розпивав спиртні напої за місцем свого мешкання, після уходу якого виявив відсутність свого телефону (т.10 а.с. 32-34)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, фото таблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_25 впізнав ОСОБА_20 , як особу яка 03.12.2016 року просила закласти до ломбарду мобільний телефон «Леново» (т.10 а.с. 35-37)

- висновком товарознавчої експертизи, згідно якого вартість телефону «Леново» А 6010, на час вчинення злочину становить 2 374,07 гривень (т.10 а.с. 49-53)

За фактом викрадення чужого майна ОСОБА_20 шляхом шахрайства у потерпілої ОСОБА_18 08.03.2017 року його вина підтверджується:

- поясненнями потерпілої ОСОБА_25 у судовому засіданні, згідно яких вона раніше знайома з ОСОБА_32 . 08.03.2017 року вони разом відмічали свято жінок. Потім він проводив її до маршрутного таксі, в районі вул. Глаголєва попросив в неї мобільний телефон для здійснення дзвінка. Вона дала йому телефон і він відійшов у сторону. Коли повернувся, сказав, що телефон десь загубив. Потім з`ясувалось, що ОСОБА_20 телефон приховав, а потім здав до ломбарду.

- витягом з ЄРДР від 14.03.2017 року, з правовою кваліфікацією ст. 190 ч.1 КК України з фабулою про заволодіння ОСОБА_20 08.03.2017 року, близько 21 години, шахрайським способом мобільним телефоном «Номі» належний ОСОБА_33 (т.7 а.с. 1), постановою слідчого про зміну правової кваліфікації на ч.2 ст. 190 КК України за ознаками повторності (т.7 а.с. 81)

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, згідно якого потерпіла ОСОБА_25 просила прийняти міри до раніше знайомого ОСОБА_34 , який шахрайським способом, 08.03.2017 року заволодів її мобільним телефоном (т.7 а.с. 7), копією документів на телефон (т. 7 а.с. 9)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого потерпіла ОСОБА_25 впізнала ОСОБА_20 як раніше знайомого на ім`я ОСОБА_30 , який 08.03.2016 року попросив в неї мобільний телефон, який у подальшому не повернув (т.7 а.с. 58-62)

- протоколом огляду та вилучення договору про надання фінансового кредиту, згідно якого ОСОБА_20 заклав до ломбарду мобільний телефон «Номі і507» та отримав за це грошові кошти, зазначеним речовим доказом по справі (т.7 а.с. 49-51)

- висновком товарознавчої експертизи, згідно якого вартість телефону «Номі і507», сім-картки «Лайф», «Кіевстар» становить загальну суму 1 787.9 гривень (т.7 а.с. 44-46)

Аналізуючи викладені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та їх взаємозв`язку, суд вважає, що вина кожне окремого обвинуваченого в судовому засіданні встановлена та підтверджена, а їх умисні дії вірно кваліфіковано:

- ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням до житла, за ст. 187 ч.2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

- ОСОБА_6 по обвинуваченню у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ст.185 ч.2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ст. 186 ч.2 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, за ст. 190 ч.2 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

- ОСОБА_5 по обвинуваченню у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб, за ст. 187 ч.2 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

За фактом викрадення Толпаш майна у потерпілої ОСОБА_16 25.08.2016 року, знаходження ОСОБА_22 з його слів в цей час в Бабушкінському ВП м. Дніпро спростовується відповіддю зазначеного відділення про те, що інформація приводу чи доставку ОСОБА_22 25.08.2016 року у відповідних журналах обліку не міститься.

За фактом викрадення чужого майна ОСОБА_20 шляхом шахрайства у потерпілої ОСОБА_18 , пояснення обвинуваченого про те, що телефон він загубив, спростовується вищезазначеними поясненнями потерпілої, фактом подальшого закладання телефону у ломбард а не повернення його потерпілій.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_22 , суд вважає визнання ним своєї вини, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_19 , суд вважає визнання ним своєї вини, щире каяття, вчинення кримінального правопорушення у неповнолітньому віці, відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого , судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_20 , суд вважає визнання ним своєї вини, щире каяття, відшкодування шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_22 покарання, суд, враховує характер скоєних ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше судимий, знов вчинив корисливий злочин під час відбуття покарання з випробуванням, посередньо характеризується за місцем мешкання, вину визнав частково, враховує обставини що пом`якшують покарання, принцип його індивідуалізації.

Суд вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_22 можливо тільки шляхом призначення покарання у вигляді позбавлення волі, з відбуттям покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_19 покарання, суд, враховує характер скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем мешкання, вину визнав, відшкодував матеріальну шкоду потерпілій, враховує обставини що пом`якшують покарання, принцип його індивідуалізації.

За ч.2 ст. 187 КК України передбачено мінімальне покарання у вигляді 7 років позбавлення волі.

ОСОБА_19 вчинив злочин будучі неповнолітньою особою. Завдана злочином шкода відшкодована. Обвинувачений свою вину визнав, розкаявся у скоєному. Зазначені обставини, кожна окремо визнається судом як пом`якшуючі покарання обставини.

Суд вважає, що з урахуванням декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та за відсутності обставин, які його обтяжують, призначення ОСОБА_19 відповідно до ст. 69 КК України покарання більш м`якого чим це передбачено санкцією ч.2 ст. 187 КК України, є необхідним, законним та повністю достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів. Додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, до ОСОБА_19 не застосовується як до неповнолітньої особи.

Суд також вважає, що подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_19 можливо шляхом призначення покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі, без ізоляції його від суспільства. На думку суду, таке покарання є законним, справедливим.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_20 покарання, суд, враховує характер скоєних ним кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем мешкання, вину визнав, відшкодував завдану шкоду, враховує обставини що пом`якшують покарання, принцип його індивідуалізації.

Суд вважає, що з урахуванням декількох обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, та за відсутності обставин, які обтяжують покарання, подальше перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_20 можливо шляхом призначення покарання не пов`язаного з реальним позбавленням волі, без ізоляції від суспільства.

На думку суду, зазначене покарання є законним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням нового злочину.

Розглядаючи цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_13 в частині стягнення матеріальної шкоди, суд вважає його законним обґрунтованим, таким, що повністю підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди у сумі 5 000 гривень, суд з урахуванням душевних страждань, які потерпіла зазнала внаслідок протиправної поведінки щодо неї, їх глибини, враховуючи вимоги розумності та справедливості, вважає такими, що підлягають частковому задоволенню, та будуть відповідати солідарному стягненню з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 2 000 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково, стягнувши на її користь з ОСОБА_22 витрати на лікування у сумі 1 750 грн., в частині відшкодування моральної шкоди, виходячи із принципів розумності і справедливості, глибини фізичних та духовних страждань, їх тривалості, задовольнити у сумі 5 000 грн., які стягувати з ОСОБА_22 та ОСОБА_19 солідарно.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 про стягнення з ОСОБА_22 майнової шкоди на суму 2 720 гривень задовольнити повністю, як законний, обґрунтований, підтверджений дослідженими у судовому засіданні доказами. Цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди, судом, з урахуванням вимог розумності та справедливості задовольняється частково, у сумі 2 000 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_18 залишити без розгляду у зв`язку з його повною сплатою, що підтверджується розписками потерпілої.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України. Судові витрати по проведенню судових експертиз, відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинувачених.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєні злочинів передбачених ст. ст. 187 ч.2, 185 ч.3 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.187 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Згідно до ч. 4 ст. 70 КК України, призначеним більш суворим покаранням, поглинути менш суворе покарання за вироком Бабушкинського районного суду м. Дніпропетровська від 30.09.2016 року, остаточно визначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбуття призначеного ОСОБА_4 покарання обраховувати з моменту його затримання з 19.09.2016 року.

Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України (у редакції Закону № 838-VIII) зарахувати в строк відбуття покарання, призначеного ОСОБА_4 , строк попереднього ув`язнення з розрахунку 1 дня попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі, починаючи з 19.09.2016 року по день набрання вироком законної сили.

Визнати ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , винним у скоєні злочинів передбачених ст. ст. 186 ч.2, 185 ч.2, 190 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 190 КК України 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання із визначенням іспитового строку тривалістю 2 роки.

На підставі п.1 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі п.1 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Визнати ОСОБА_12 . ІНФОРМАЦІЯ_4 , винним у скоєні злочинів передбачених ст. ст. 186 ч.2, 187 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України 4 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.187 КК України, з урахуванням положень ст. 69 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання із визначенням іспитового строку тривалістю 2 роки.

На підставі п.1 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

На підставі п.1 ч.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: мобільний телефон «Nokia Lumia 630», переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_14 , - залишити потерпілій; мобільний телефон «Lenovo A6010», переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_17 , - залишити у потерпілого; мобільний телефон «Nokia Lumia 510» , переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_13 , - залишити у потерпілої; договір № 3.30081/0 про надання фінансового кредиту під заставу мобільного телефону «Nomi i507», та договір № 013169028 про надання фінансового кредиту під заставу мобільного телефону «Lenovo A6010» - залишити у матеріалах справи.

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_13 в частині стягнення матеріальної шкоди, задовольнити повністю, стягнувши солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на її користь 2 413 гривень 38 копійок, в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на її користь 2 000 гривень.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково, стягнувши на її користь з ОСОБА_4 витрати на лікування у сумі 1 750 грн., в частині відшкодування моральної шкоди, задовольнити у сумі 5 000 грн., які стягувати з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_16 про стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди на суму 2 720 гривень задовольнити повністю, в частині стягнення моральної шкоди, задовольнити частково, у сумі 2 000 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_18 залишити без розгляду у зв`язку з його повною сплатою.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на рахунок держави судові витрати у сумі 348 гривень за проведені товарознавчі експертизи.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на рахунок держави судові витрати у сумі 176 гривень за проведену товарознавчу експертизу.

Стягнути солідарно з засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на рахунок держави судові витрати у сумі 210 гривень за проведену товарознавчу експертизу.

Стягнути з засуджених ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на рахунок держави судові витрати у сумі 123 гривні за проведену товарознавчу експертизу.

До набрання вироком законної чинності, міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_4 залишити раніше обрану тримання під вартою.

Запобіжні заходи відносно засуджених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 до набрання вироком чинності не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд який його ухвалив, протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав передбачений статтею 394 КПК України.

Копію вироку вручити прокурору і засудженим після його оголошення негайно.

Суддя ОСОБА_1