Унікальний номер справи 333/549/19
Номер провадження 1-кс/333/313/19
У Х В А Л А

м. Запоріжжя 1 лютого 2019 р.

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника заінтересованої особи ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання слідчого СВ Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна за кримінальним провадженням № 0000376, внесеним в ЄРДР 31 січня 2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.1 КК України,

В с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивовано тим, що 30 січня 2019 р. по вул. Космічній, 140 в м. Запоріжжі працівниками поліції зупинено автомобіль «МАЗ 54323», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом «МАЗ 9758», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 . Під час перевірки документів виявлено сумнів у справжності наданих водієм документів. Того ж дня, під час огляду вантажного автомобіля «ВАЗ» у причепі вказаного автомобіля виявлено металобрухт. В результаті огляду зазначеного автомобіля вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 на автомобіль «МАЗ 54323», реєстраційний номер НОМЕР_1 ;свідоцтво про реєстрацію причепа «МАЗ 9758», реєстраційний номер НОМЕР_4 ; пакет документів на вантаж; вантажний автомобіль «МАЗ 54323», реєстраційний номер НОМЕР_1 з причепом «МАЗ 9758», реєстраційний номер НОМЕР_4 з вантажем металобрухт. Слідчий вважає, що вказані у клопотанні речі та документи містять відомості, які можуть бути використані як докази, та відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, тому з метою його збереження та подальшого не відчуження, просить слідчого суддю накласти арешт на вказаний автомобіль з причепом, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію причепа, пакет документів на вантаж.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Згідно ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

В клопотанні слідчого зазначено, що вказані речі і документи містять відомості, які можуть бути використані як докази, та відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

За змістом ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчим у клопотанні не зазначено та в судовому засіданні не доведено підстави для арешту вказаного майна та документів.

При цьому приймається до уваги, що кримінальне провадження слідчим зареєстровано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, диспозиція якої передбачає відповідальність, зокрема, за підроблення документів, однак у клопотанні не вказано, які саме документи могли бути підроблені. Слідчий просить накласти арешт на свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та про реєстрацію причепа, не зазначивши, чому ці документи викликали сумнів у їх справжності. Слідчий також просить накласти арешт на автомобіль з причепом з вантажем металобрухт, однак не зазначає в клопотанні, яке відношення ці речі мають до підробки документів.

Крім того, відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Згідно матеріалів кримінального провадження майно, зазначене у клопотанні слідчого, вилучено 30 січня 2019 р., що підтверджується протоколом огляду, клопотання про арешт майна до суду подано 1 лютого 2019 р., питання про поновлення пропущеного строку слідчим не ставиться.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Оскільки слідчим при розгляді клопотання не доведено необхідність арешту зазначеного майна та документів, а також наявність вказаних вище ризиків, у задоволені клопотання відмовляється.

За змістом ч.3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі всього тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. 170-173 КПК України,

У х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Комунарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна за кримінальним провадженням № 0000376, внесеним в ЄРДР 31 січня 2019 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.1 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського
районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1