УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 405/3304/17
провадження № 51-286ск19
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 квітня 2018 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 грудня 2018 року,
встановив:
За вироком Ленінського районного суду м Кіровограда від 25 квітня 2018 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років із конфіскацією майна, яке є його власністю. На підставі ч. 5 ст.72 КК (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року № 838-VIII) зараховано ОСОБА_5 у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 05 травня 2017 року по 20 червня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вказаним вироком також засуджено ОСОБА_6 .
Кропивницький апеляційний суд ухвалою від 10 грудня 2018 року змінив вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 в частині застосування положень ст. 72 КК. На підставі ч. 5 ст.72 КК ОСОБА_5 зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 05 травня 2017 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неправильно надану оцінку доказам та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить змінити постановлені щодо ОСОБА_5 судові рішення, перекваліфікувати його дії з ч. 2 ст. 187 КК на ч. 1 ст. 122 КК та призначити засудженому покарання, обмежившись відбутою частиною покарання.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Також слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, в своїй касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 посилається на неправильно надану оцінку доказам та заперечує правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу ст. 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
При цьому захисник не конкретизувала, яких саме порушень допустився суд апеляційної інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 , у чому саме ці порушення полягали, як вони вплинули на законність й обґрунтованість постановлених судових рішень, та чому їх слід відносити до безумовних підстав для зміни касаційним судом ухвали апеляційного суду, з огляду на положення ч. 1 ст. 438 КПК, та на положення статей 370, 404, 413, 414, 419 цього Кодексу.
Також, касаційна скарга ОСОБА_4 не містить доводів щодо незаконності висновків суду апеляційної інстанції, наведених в ухвалі цього суду на спростування доводів апеляційної скарги сторони захисту.
Відсутність у касаційній скарзі згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 без руху і встановити семиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3