Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/178/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2018 року. Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000439 на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2018 року, яким:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Фурманівка Новоукраїнського району Кіровоградської області, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, проживаючого без реєстрації по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

26.10.2017 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, судимість в установленому порядку не знята та не погашена,
визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням призначеним вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26.10.2017, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч. 5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання перебування в установі попереднього ув`язнення з 17 липня 2018 року по день набрання даного вироку законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Вказаним вироком також вирішено питання, щодо речових доказів та процесуальних витрат.

За участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим та засуджено за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за наступних обставин.

24.05.2018 близько 09 години 10 хвилин більш точного часу не встановлено, ОСОБА_6 діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, із підсобного приміщення, яке розташоване біля будинку за адресою АДРЕСА_2 , куди проник через відчинені двері, таємно викрав належний потерпілій ОСОБА_8 велосипед "Мінського мото-велосипедного заводу (ММВЗ)" моделі "111-321 Минск" № рами 003032, вартістю 350,00 гривень, з яким з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим велосипедом розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

В апеляційній скарзі та доповнені до неї обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати через істотні порушення вимог чинного законодавства та звільнити його від відбуття покарання у зв`язку з хворобою.
Заслухавши доповідача, думку обвинуваченого ОСОБА_6 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, висновок прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, так як його доводи є безпідставними, дослідивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія судів дійшла до наступних висновків.

Обвинувачений ОСОБА_6 , у ході розгляду кримінального провадження судом першої інстанції свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України не визнав та надав суду показання, з яких вбачається, що на початку літа до червня місяця косив в м. Новоукраїнка Кіровоградської області люцерну для людей. В яких саме людей не пам`ятає, але які проживають нижче вокзалу у м. Новоукраїнка. Конкретно вказати місце його перебування у час вчинення кримінального правопорушення суду не зміг. Також пояснив, що потерпілої та свідка ОСОБА_9 взагалі не знає та будь-яких неприязних відносин із ними не мав, до злочину не причетний.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вина останнього в повному обсязі доведена зібраними по кримінальному провадженні доказами, а саме:
Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні зазначила, що в літку точної дати не пам`ятає, приблизно о 9.10 год залишила свій велосипед в складському приміщенні, розташованого біля будинку за адресою АДРЕСА_2 , а повернувшись виявила відсутність велосипеда. В бесіді з продавцем продуктового магазину ОСОБА_9 повідомила останній про викрадення велосипеду. В той самий день близько 12 години ОСОБА_9 повідомила їй по телефону, що з`явився чоловік із велосипедом та чекає на неї щоб його продати. Коли підійшла до магазину то побачила обвинуваченого ОСОБА_6 , в якого знаходився її велосипед, а тому викликала працівників поліції. В бесіді ОСОБА_6 пояснював, що викрав велосипед не у господарському приміщенні, а біля нього. В судовому засіданні потерпіла підтвердила, що чітко пам`ятає особу із велосипедом і це був саме ОСОБА_6 .

Вина ОСОБА_10 також підтверджується зібраними у кримінальному провадженні письмовими доказами, а саме:
- результатами протоколу огляду місця події від 24.05.2018 та ілюстрованою таблицею до нього згідно якого слідчим зафіксовано, що об`єктом огляду є господарське приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_8 . У господарському приміщенні зі слів ОСОБА_8 прямо від входу знаходився велосипед.

- результатами протоколу огляду місця події від 24.04.2018 та ілюстрованою таблицею до нього згідно якого слідчим зафіксовано, що об`єктом огляду є пров. Лікарняний м. Новоукраїнка, де навпроти магазину без назви та ветеринарної аптеки перебував гр. ОСОБА_6 з велосипедом зеленого кольору, На запитання слідчого де ОСОБА_11 взяв велосипед, відповів, що пояснювати нічого не буде.

- результатами протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.06.2018 за наслідками якого потерпіла ОСОБА_8 впізнали за формою та виразом обличчя особу у котрої було вилучено 24.05.2018 велосипед, яким є ОСОБА_6 ; від 19.06.2018 та від 24.07.2018 з відео зйомкою, за наслідками яких свідок ОСОБА_9 впізнала особу котру вона зупинила із велосипедом та у якої було вилучено велосипед, яким є ОСОБА_6 .

В судовому засіданні відтворено відео на диску DVD-R 4,7GB, Verbatim №MFP641SHO4105856, який відповідно до постанови слідчого від 25.07.2018 визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження. На зазначеному диску наявний відеофайл на якому відображені обставини проведення слідчої дії пред`явлення особи для впізнання, згідно якої ОСОБА_9 впізнала ОСОБА_6

- висновком судово-товарознавчої експертизи від 27.06.2018 №2389/18-27, відповідно якого вартість велосипеда складає 350 гривень.

Аналізуючи вище наведені докази, зокрема кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, на переконання судової колегії, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо доведеності вини обвинуваченого у вчиненому.
Так, як вбачається з показань потерпілої та свідка ОСОБА_9 , саме обвинувачений ОСОБА_6 пропонував останній купити в нього велосипед, який належав потерпілій. Такі показання вказаних осіб є логічними, послідовними, взаємопов`язаними, як між собою, так і з іншими доказами, зокрема з протоколом огляду місця події.
Таким чином, колегія суддів констатує, що жоден наданий суду першої інстанції доказ не залишився поза його увагою.
За наведених вище обставин, колегія суддів вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та такі дії обвинуваченого правильно кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 185 КК України.
Жодних порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, колегією суддів встановлено не було.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, районний суд в повній мірі дотримався загальних засад призначення покарання, які закріплені у ст. 65 КК України.
Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_6 вчинив злочин середньої тяжкості. Як особа обвинувачений по місцю проживання характеризується негативно, не одружений, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення дрібних крадіжок.

Суд також дослідивши докази, врахував і факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення в період іспитового терміну відповідно до вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 26.10.2017. Крім того суд врахував і відомості досудової доповіді відносно особи обвинуваченого, а саме ОСОБА_6 раніше судимий, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий. Ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінюється як високий. Ймовірність виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства. Обставин що пом`якшують та обтяжують покарання не встановлено,.
З урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, не встановлення обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі, визначене санкцією ч. 2 ст. 185 КК України.
Враховуючи зазначене посилання обвинуваченого в апеляційній скарзі на необхідність скасування вироку суду через істотні порушення вимог чинного законодавства та звільнення його від відбуття покарання у зв`язку з хворобою, задоволенню не підлягають.
Так обвинуваченим не зазначено та не підтверджено які саме істотні порушення вимог чинного законодавства були порушені судом першої інстанції при ухвалені вироку та в чому саме вони виразились. Клопотання про звільнення від покарання за хворобою під час виконання вироку вирішується судом в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання та з врахуванням наданих відповідних доказів про хворобу і неможливістю відбування подальшого покарання.
Таким чином, з урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, а тому вирок суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 376, 404-405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 26 вересня 2018 року щодо ОСОБА_6 , - без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою в той самий строк з моменту отримання її копії.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом

Суддя Кропивницького
апеляційного суду ОСОБА_2