У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2019 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005072 за апеляційною скаргою прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_5 на ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.11.2018 року, якою повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно обвинуваченого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 313, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 311 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.11.2018 року стосовно ОСОБА_6 скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.11.2018 року повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005072 відносно ОСОБА_6 .

Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Вважає, що підстави для повернення обвинувального акту прокурору відсутні.

Твердить про недопустимість в підготовчому судовому засіданні аналізу об`єктивної сторони злочину.

Зазначає, що обвинувальний акт та додані до нього матеріали повністю відповідають вимогам ст. 291 КПК України, а обвинувачення, як вбачається з обвинувального акту є сформульованим.

Вказує, що у підготовчому судовому засіданні суд фактично вийшов за межі питань, які вирішуються у підготовчому судовому засіданні та невірно зробив висновок щодо не конкретизованості обвинувачення.

Вважає, що ухвала суду не ґрунтується на вимогах КПК України та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.11.2018 року повернуто обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відносно ОСОБА_6 .
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд виходив з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам діючого законодавства.

Зазначено, що в описовій частині обвинувального акту, не зазначені кваліфікуючи ознаки вчинених ОСОБА_6 злочинів, а саме в описовій частині обвинувального акту за обвинуваченням за ч. 2 ст. 307 КК України не зазначено кваліфікуючу ознаку повторність та незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів з метою збуту у великих розмірах, за ч. 2 ст. 309 КК України не зазначено кваліфікуючу ознаку повторність та незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах, а в описовій частині обвинувального акту за обвинуваченням за ч. 2 ст. 311 КК України не вказано кваліфікуючу ознаку повторність.
Вказано, що в обвинувальному акті відсутнє належним чином сформульоване обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, що не може відповідати належному виконанню прокурором п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України та за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та захисника, які вважали, що рішення суду є законним та обгрунтованим, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ст. 291 ч.2 КПК України.
Відповідно до ст. 314 ч. 3 п. 3 КПК України у підготовчому судовому засідання суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ст. 291 ч.2 КПК України.
Зокрема, відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частині статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України (постанова № 5-328 кс16 від 24 листопада 2016 року) під формуванням обвинуваченого розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Відповідно до вимог п. 3 (а) ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною радою України, та практикою Європейського суду з прав людини, обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього.
Вимоги ст. 348 КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення.
Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим, як сторонам кримінального провадження, так і суду.
Як вбачається з матеріалів провадження, в описовій частині обвинувального акту, не зазначені наступні кваліфікуючі ознаки вчинених ОСОБА_6 злочинів: за ч. 2 ст. 307 КК України - повторність та незаконне виготовлення, зберігання наркотичних засобів з метою збуту у великих розмірах; за ч. 2 ст. 309 КК України - повторність та незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту у великих розмірах; за ч. 2 ст. 311 КК України - повторність.
З огляду на наведене, в обвинувальному акті відсутнє належним чином сформульоване обвинувачення .
За такого, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невідповідності вимогам КПК України обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 313, ч.2 ст. 309, ч.2 ст. 311 КК України.
З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 424, 532 КПК України апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора Заводського відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_5 - залишити без задоволення.
Ухвалу Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06.11.2018 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0005072 відносно ОСОБА_6 повернуто прокурору для виконання вимог ст. 291 КПК України залишити без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді: