Справа №718/3150/18
Провадження №1-кс/718/655/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

14.11.2018 року
Слідчий суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області, лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000652 від 11.11.2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2018 року за №0000652 внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, зокрема про те, що 10.11.2018 року до Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , жителя с. Чортория Кіцманського району Чернівецької області, про те, що невідомі особи здійснюють видобування гравійно-піщаної суміші з берега річки «Черемош», за межами населеного пункту Чортория Кіцманського району Чернівецької області.
Виїздом на берегову смугу р. Черемош в с. Чортория Кіцманського району, Чернівецької області, на місці було виявлено ОСОБА_6 , 1970 р.н. та ОСОБА_7 , 1966 р.н., які за допомогою екскаватора марки «ЭО-2621В-3», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснювали завантаження гравійно-піщаної суміші на вантажний автомобіль марки «ЗИЛ» 130 ГЭ, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_8 , мешканець м. Вашківці, Вижницького району та вантажний самоскид марки «ЗИЛ», модель 130 ГЭ, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 , мешканець м. Вашківці Вижницького району Чернівецької області, які були вилучені і поміщені для зберігання на територію Чорторийського цегельного заводу, в с. Чортория по вулиці Грушевського, 17, Кіцманського району, Чернівецької області.
Оскільки екскаватор марки «ЭО-2621В-3», д.н.з. НОМЕР_1 та вантажний самоскид марки «ЗИЛ» модель 130 ГЄ д.н.з. НОМЕР_2 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому слідчий за погодженням прокурора звернувся з відповідним клопотанням.
Заслухавши слідчого ОСОБА_3 та фактичного володільця майна ОСОБА_7 , дослідивши додані до клопотання документи, якслідчий суддя прихожу до наступного висновку.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема на рухоме чи нерухоме майно, яке перебуває у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.
Відповідно до ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вважаю, що у клопотанні доведено обґрунтовану наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, та з метою забезпечення збереження майна, яке є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, можливість використання цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні, для забезпечення проведення необхідних експертиз, а також враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявні підстави для задоволення клопотання.

Також слід зазначити, що, відповідно до ст.174 КПК України, яка є імперативною нормою, визначено, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на вантажний самоскид марки «ЗИЛ», модель 130 ГЄ, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_9 , мешканець м. Вашківці Вижницького району Чернівецької області, фактичним володільцем якого є ОСОБА_7 , мешканець м. Вашківці Вижницького району Чернівецької області, яке знаходиться на територію Чорторийського цегельного заводу, в с. Чортория по вулиці Грушевського, 17, Кіцманського району, Чернівецької області.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя: