Справа № 686/1108/16-к
15 листопада 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Дем`янівка Завітінського району Амурської області Російської Федерації, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-08.07.2010 р. Городоцьким районним судом Хмельницької області за ч. 1 ст. 289 КК України на 3 роки обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;
-09.03.2011 р. Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ст.ст. 152 ч. 1, 296 ч. 1, 70, 71 КК України на 5 років позбавлення волі, 18.11.2014 р. звільнений з місць позбавлення волі на підставі ч. 3 ст. 82 КК України із заміною невідбутої частини покарання (9 місяців 10 днів) на покарання у виді 240 годин громадських робіт, яке відбув,
за ст.ст. 146 ч. 2, 152 ч. 2 КК України,
ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він 23 жовтня 2015 року в період часу з 19 по 21 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у вантажному відділенні автомобіля "Мерседес Бенц-208 D", д.н.з. НОМЕР_1 , на полі, яке розташоване ліворуч від автомобільної дороги Т-2311 Хмельницький - Волочиськ (через смт. Наркевичі) на відстані 570 метрів від знаку "Хмельницький" на території Грузевицької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, діючи повторно, із застосуванням фізичного та психологічного насильства, що полягало в утриманні потерпілої ОСОБА_7 за руки і ноги, внаслідок чого їй спричинені легкі тілесні ушкодження, висловлюванні погроз про застосування насильства, насильному роздяганні, чотири рази вступив у статеві зносини із потерпілою ОСОБА_7 природнім способом проти її волі, вчинивши тим самим зґвалтування.
Тобто, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 152 КК України (згвалтуванні, тобто статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства та погроз його застосування, вчиненого повторно).
Крім того, ОСОБА_9 обвинувачується в тому, що він 23 жовтня 2015 року близько 18 год. 30 хв., маючи на меті вступити в статеві зносини, шляхом обману, запросив ОСОБА_7 до салону автомобіля. Надалі, близько 18 год. 45 хв., намагаючись підшукати місце для вчинення злочину, ОСОБА_9 , без попередньої домовленості з потерпілою, фактично незаконно позбавивши її волі, розпочав рух автомобіля в протилежному напрямку від адреси проживання потерпілої, що пояснив наміром вступити із нею у статеві зносини. ОСОБА_7 висловила словесне заперечення проти цього, попросила зупинити автомобіль та вийшла з нього, на що ОСОБА_9 наздогнав її та з метою подолати опір застосував фізичне насильство у вигляді нанесення трьох ударів долонею по обличчю, чим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження та змусив потерпілу повернутись до автомобіля, де шляхом замикання внутрішніх дверних замків, продовжив незаконне позбавлення її волі. В подальшому, в період з 19 по 21 год. ОСОБА_9 , реалізуючи свій протиправний умисел, спрямований на зґвалтування ОСОБА_7 , примусово утримував потерпілу в салоні автомобіля, чим незаконно позбавив її волі, що супроводжувалось заподіянням фізичних страждань.
Тобто, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України (незаконному позбавленні волі, яке супроводжувалось заподіянням фізичних страждань).
14 листопада 2018 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_9 укладена угода про визнання винуватості у вчиненні вищевказаних злочинів на таких умовах:
- ОСОБА_9 беззастережно визнав свою винуватість у вищезазначених діяннях, щиро розкаявся, має на утриманні двох малолітніх дітей, що відповідно до ст. 66 КК України є обставинами, що пом`якшують йому покарання;
- відсутність претензій зі сторони потерпілої (окрім відшкодування завданої моральної шкоди) та її згода на укладення цієї угоди;
- сторони погодили призначити ОСОБА_9 покарання за ст. 152 ч. 2 КК України 7 років позбавлення волі, за ст. 146 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі, та в силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначили його у виді 7 років позбавлення волі.
Судом встановлено, що ОСОБА_9 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 152 ч. 2 КК України, які відповідно до ст. 12 цього ж Кодексу є злочинами середньої тяжкості (ст. 146 ч. 2 КК України) та тяжким злочином (ст. 152 ч. 2 КК України). Обвинувачений свою вину у вчиненні злочинів визнає повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Позицію обвинуваченого підтримав його захисник.
Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 2 КПК України, та просить затвердити угоду.
У відповідності до ч. 4 ст. 469 КПК України потерпіла ОСОБА_7 надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченим, про що також заявила в суді.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди не встановлено. Прокурором при вирішенні питання про укладення угоди враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.
Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_9 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують йому покарання. Зокрема, враховано, що ОСОБА_9 беззастережно визнав свою винуватість у вищезазначених діяннях, щиро розкаявся, має на утриманні двох малолітніх дітей, що пом`якшує йому покарання.
Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 727 від 09.12.2015 р. ОСОБА_9 будь-яким психічним захворюванням не страждає, не страждав таким і під час вчинення інкримінованих йому злочинів, а тому він міг та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Даючи оцінку таким висновкам експертів, суд визнає їх науково обґрунтованими і достатньо аргументованими, такими, що відповідають об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому, погоджуючись з ними, суд визнає ОСОБА_9 осудним і таким, що підлягає кримінальній відповідальності.
Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку вчинених злочинів, з урахуванням особи винного, який раніше судимий, а також наявність обставин, які пом`якшують покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого, суд дійшов висновку укладену між прокурором і обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити та призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі.
Оскільки ОСОБА_9 засуджується до покарання у виді позбавлення волі реально, раніше неодноразово судимий, що дає підстави вважати, що, перебуваючи на волі, він може ухилитись від суду та відбування покарання, тому останньому з метою забезпечення виконання судового рішення до набрання вироком чинності слід залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою. Лише такий запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Разом з тим, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 р.), ст.ст. 4, 5 КК України, ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та правового висновку Верховного Суду України (постанова від 29.08.2018 р., справа N 663/537/17, провадження N 13-31кс18) ОСОБА_9 в строк відбуття покарання слід зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 24.10.2015 р. (дня затримання) до дня вступу цього вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст. 100 КПК України речові докази: одяг потерпілої ОСОБА_7 , одяг і взуття ОСОБА_9 та належні йому матрац, подушку і простирадло, - слід повернути останнім відповідно за належністю.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 469, 475 КПК України, суд
Укладену 14 листопада 2018 року між прокурором Хмельницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_9 угоду про визнання винуватості у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 152 ч. 2 КК України, - затвердити.
ОСОБА_9 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст.ст. 146 ч. 2, 152 ч. 2 КК України, та призначити йому покарання:
-за ст. 146 ч. 2 КК України 4 роки позбавлення волі,
-за ст. 152 ч. 2 КК України 7 років позбавлення волі.
В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити його у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 задовольнити.
-одяг і взуття ОСОБА_9 у білих пакетах та одяг ОСОБА_7 у жовтому пакеті, які передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Хмельницького РВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області згідно з квитанцією № 789 від 20.11.2015 р. (т. 1 а.с. 49), - повернути останнім відповідно за належністю;
-поліетиленове упакування із матрацом, подушкою та простирадлом, яке передане на зберігання в камеру зберігання речових доказів Хмельницького РВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області згідно з квитанцією № 775 від 20.11.2015 р. (т. 1 а.с. 92), - повернути ОСОБА_9 .
Запобіжний захід ОСОБА_9 до набрання вироком чинності залишити попередній тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_9 в строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення з 24.10.2015 р. до дня вступу вироку в законну силу включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: