Ухвала
іменем України
21 лютого 2019 року

м. Київ
провадження № 51-2416км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Кілійського районного суду Одеської області від 02 серпня 2012 року ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.
Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 11 липня 2014 року скасовано звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком цього ж суду від 02 серпня 2012 року, та направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання у виді позбавлення волі.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року, у застосуванні до засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року № 1185-VII (із змінами та доповненнями від 06 травня 2014 року) відмовлено. Своє рішення суд мотивував неможливістю застосування амністії до особи, яка має дві судимості за вчинення тяжких злочинів, які не погашені.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 , посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про зміну судових рішень та просить звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного вироком Кілійського районного суду Одеської області від 02 серпня 2012 року покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та ухвали цього ж суду від 11 липня 2014 року на підставі п. «г» ст. 1 Закону України № 1185-VII від 08 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році». Зазначає, що ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який є злочином середньої тяжкості, а тому підпадає під дію амністії.
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 просила закрити касаційне провадження.
Мотиви Суду
Відповідно до положень ч. 2 ст.424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Оскаржувані захисником ОСОБА_6 судові рішення постановлені в порядку статей 537, 539 розділу VIII «Виконання судових рішень» КПК України і стосуються лише питання, пов`язаного із виконанням судових рішень, і під поняття «кримінальне провадження», визначене п. 10 ч. 1 ст. 3 цього Кодексу, не підпадають.

Згідно з ч. 6 ст. 539 КПК України за наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Оскільки ст. 539 КПК України не передбачено касаційного перегляду судових рішень, постановлених на стадії виконання судових рішень, Суд вважає, що оскаржувані захисником ухвали не можуть бути предметом касаційного оскарження. Таке законодавче обмеження касаційного оскарження судових рішень у кримінальному провадженні узгоджується з п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України в редакції Закону № 1401-VIII.

Так як касаційне провадження відкрите за скаргою захисника на судові рішення, які не можуть бути предметом касаційного оскарження, то викладені доводи захисника ОСОБА_6 щодо незаконності судових рішень щодо ОСОБА_7 з питань застосування до нього амністії в касаційному порядку не перевіряються.
Враховуючи зазначене та те, що оскаржувані судові рішення з питань застосування до ОСОБА_7 амністії не можуть бути предметом перегляду суду касаційної інстанції, то касаційне провадження з перегляду зазначених судових рішень щодо ОСОБА_7 у касаційному порядку підлягає закриттю.
Викладена позиція узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року (справа № 738/1482/16-к, провадження № 13-38км18), відповідно до якого судові рішення щодо застосування амністії, постановлені на стадії виконання вироку, не можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оскільки у КПК України не передбачено право особи на їх касаційне оскарження.
Керуючись статтями 424, 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
постановив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 17 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 08 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 закрити.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3