Справа № 589/3637/18
Провадження № 1-кп/589/601/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2018 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілого - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження №0001742 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні 03.12.2018р. прокурор звернулась до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу - тримання під вартою до двох місяців, посилаючись на наявність ризиків у даному кримінальному провадженні, передбачених ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання цього запобіжного заходу.

Потерпілі вказане клопотання прокурора залишили на розсуд суду.

Обвинувачений заперечував проти даного клопотання прокурора, просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт, посилаючись на те, що він має незадовільний стан здоров`я, а тому потребує кваліфікованої медичної допомоги, нагляду лікаря, що в умовах попереднього узв`язнення йому не забезпечується.

Захисник підтримала позицію обвинуваченого та на підтвердження його слів долучила до матеріалів справи медичні довідки.

Вирішуючи дані клопотання сторін кримінального провадження, слід зазначити наступне.

Відповідно до ухвали Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 16 жовтня 2018 року строк тримання ОСОБА_6 під вартою спливає 14.12.2018р.

Відображення принципів вирішення питання про продовження дії щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України. Згідно зазначених норм, а також прецедентної практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини, які можуть мати відношення до справи: характер і тяжкість передбачуваного злочину; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; репутація, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Доцільність продовження застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу є наразі актуальною. На цей час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані під час продовження обвинуваченому такого запобіжного заходу як тримання під вартою істотно не змінились.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна. Обвинувачений офіційно не працює, не одружений, утриманців не має, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, обвинувачується у вчиненні злочину в період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Сукупність вказаних даних дає достатні підстави вважати, що обвинувачений зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Доводи, які висуваються в обгрунтування клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який не спростовують існування доведених ризиків неналежної процесуальної поведіки обвинуваченого. Посилання сторони захисту на наявність хвороби як обставини, що може слугувати підставою для зміни запобіжного заходу є недостатньо обґрунтованим, оскільки даний факт вже був проаналізований судом в сукупності з доводами сторони обвинувачення, як такий, що загалом не зменшує заявлені ризики, що стали підставою застосування цього запобіжного заходу.

У контексті викладеного, слід звернути увагу сторони захисту, що медичні довідки надані захисником, не містять даних про наявність в обвинуваченого таких хвороб, яких б перешкоджали перебуванню його в умовах попереднього ув`язнення. Слід зауважити, що стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, покладає на державу обов`язок дбати про фізичний добробут осіб, яких позбавлено волі. Разом з тим, наявність хвороби у обвинуваченого не може бути підставою для не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за наявності для цього підстав, передбачених ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

В ході розгляду клопотання судом встановлено, що виключних обставин для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні обвинуваченого не вказано та в судовому засіданні не доведено. Заявлені стороною захисту обставини в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу обвинуваченого, не можуть слугувати виключною підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Адекватним механізмом для запобігання доведеним ризикам суд вважає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Продовжуючи строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії», та інші).

Враховуючи викладене та те, що 14.12.2018р. спливає строк дії існуючого запобіжного заходу та немає реальної можливості станом на цю дату завершити судовий розгляд, суд погоджується з доводами клопотання прокурора та вважає, що його слід задовольнити та продовжити ОСОБА_6 дію існуючого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 01.02.2019р., включно. В свою чергу, клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Одночасно із продовженням строку дії тримання під вартою суд вважає за можливе визначити заставу у розмірі згідно зі ст. 182 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 199, 331, 376 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01 лютого 2019 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 140960 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент до закінчення дії ухвали внести заставу в розмірі, визначеному в даній ухвалі.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого строком на 2 місяці наступні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3