Провадження №1-кс/523/3069/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2018 р. року слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2018 року до Суворовського районного суду м. Одеси звернувся адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , із клопотанням про скасування арешту майна.

Згідно клопотання, на підставі договору купівлі-продажу №1477/98 від 21.09.1998 року, квартира АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , діюча від свого імені та в інтересах неповнолітньої на той час ОСОБА_7 , придбала у свою власність вказану квартиру на Одеській новій Біржі.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13.12.2017 року по справі №523/12362/17 підтвердило дійсність договору та право власності на зазначену квартиру.

Однак здійснити відчуження зазначеного нерухомого майна виявилось неможливим у зв`язку з тим, що відповідно до відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна (далі Реєстр) на зазначене майно квартиру АДРЕСА_1 накладено арешт.

Як зазначено в Реєстрі, підставою для накладання арешту стала постанова б/н від 10.11.2000 року видана Суворовським РУ УМВС України в Одеській області, архівний номер: 2240148ODESSA1, архівна дата: 14.11.2000 року, дата виникнення: 15.11.2000 року, № реєстру 1533-2000, внутрішній номер В201582F2CF13C265454.

Як стало відомо власникам зазначеної квартири, на теперішній час розслідування по кримінальній справі, в рамках якої у 2000 році було накладено арешт, завершено, слідчі дії не проводяться, справа до суду не направлялась, власники не були і не є жодною стороною по справі.

Оскільки до теперішнього часу органом досудового розслідування не доведено необхідності збереження накладеного майже 18 років тому арешту на житло, що порушує право власників розпоряджатися належним їм майном, то необхідність у накладеному арешті відпала.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, просив задовольнити його та додатково зазначив, що згідно відповіді Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області, арешт на квартиру АДРЕСА_1 , накладено постановою про накладення арешту від 24.02.2000 року в рамках розслідування кримінальної справи № 1099-1509 за ознаками складу злочину, передбаченого ст. 143 ч.2 КК України (в ред. 1960 р.) дізнавачем Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ОСОБА_8 . Крім того, 24.07.2002 року слідчим СВ Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ОСОБА_8 винесено постанову про призупинення розслідування кримінального провадження в порядку ст. 206 п.3 КПК України (в ред. 1960 р.), однак відомості про вказану кримінальну справу не вносились до ЄРДР. На даний час, розслідування по кримінальній справі не ведеться, строк притягнення винної особи до кримінальної відповідальності закінчився, у зв`язку з цим, оскільки на теперішній час немає кримінального провадження взагалі, адвокат ОСОБА_4 вважає, що накладений арешт підлягає скасуванню.

Прокурор Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що дійсно, 24.07.2002 року слідчим СВ Суворовського РВ ОМУ УМВС України в Одеській області ОСОБА_8 винесено постанову про призупинення розслідування кримінального провадження в порядку ст. 206 п.3 КПК України (в ред. 1960 р.), однак чому слідчим відділом Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області не були виконані вимоги Перехідних положень КПК України та не були внесені відповідні відомості до ЄРДР, незрозуміло. Крім того, про даний факт прокурору відомо не було, у зв`язку з чим буде направлено відповідного листа до Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області з вимогою щодо виконання приписів КПК України.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до п.9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, а тому дане клопотання про скасування арешту майна підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом, тобто в порядку КПК України (1960 року).

Згідно ст. 206 п.3 КПК України (1960 року) досудове слідство в кримінальній справі зупиняється, коли не встановлено особу, яка вчинила злочин. У випадках, зазначених у пункті 3 цієї статті, досудове слідство може бути зупинене лише після проведення всіх необхідних і можливих слідчих дій для встановлення особи, яка вчинила злочин.

Так, згідно ст. 209 КПК України (1960 року) коли особа, яка вчинила злочин, не встановлена, слідчий зупиняє досудове слідство в справі з додержанням вимог частини 3 статті 206 цього Кодексу і зобов`язаний як безпосередньо, так і через органи дізнання вживати заходів до встановлення особи, що вчинила злочин.

Ст. 211 КПК України (1960 року) встановлено, що справа, в якій слідство зупинено, підлягає закриттю:

1) по закінченню строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, зазначених у статтях 49 і 106 КК України, а у випадках, зазначених у частині 1 статті 7 цього Кодексу,- і до закінчення цих строків;

2) у випадках, передбачених пунктами 4, 8, 9, 10 і 11 частини 1 статті 6 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 126 ч.6 КПК України (1960 року) накладення арешту на майно скасовується, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Таким чином, дослідивши надані матеріали, приймаючи до уваги те, що на даний час розслідування по вищевказаній кримінальній справі не ведеться, строк притягнення винної особи до кримінальної відповідальності закінчився, відомості про вказану кримінальну справу не вносились до ЄРДР, то слід визнати, що накладений арешт порушує право власників розпоряджатися належним їм майном та необхідність у накладеному арешті відпала, у зв`язку з чим слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про скасування арешту майна.

Керуючись п.9 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, ст. 126 ч.6, ст. 234 КПК України 1960 року, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений 10 листопада 2000 року постановою б/н слідчого Суворовського РУ УМВС України в Одеській області на квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Апеляційна скарга на постанову слідчого судді може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1