Справа № 204/4222/18
Провадження № 1-кп/204/510/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2018 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю представника потерпілого: ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань того ж суду матеріали кримінального провадження № 0000018 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянин України, який має середньо-технічну освіту, не працюючого, не одруженого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 22 березня 2018 року приблизно об 11.45 годин, знаходячись поблизу корпусу № 54 комплексу № 308 Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, з корисних спонукань, з метою незаконного збагачення, вирішив таємно викрасти металобрухт у вигляді трьох фрагментів труб, що належить вказаному підприємству. Знаходячись у вказаному місці, у вказаний час, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, дістав з теплового тунелю металобрухт у вигляді трьох фрагментів труб лому виду 501 в кількості 52,400 кг, які відніс на декілька метрів від вказаного тунелю, приготувавши їх тим самим до подальшого викрадення.

Після цього, в цей же день, тобто 22 березня 2018 року приблизно о 12.05 год., з метою доведення свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, до кінця, ОСОБА_5 прибув на вул. Робоча в м. Дніпро, де поблизу ринку «Південний» зустрів раніше йому знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , яких попрохав допомогти перемістити зазначені вище фрагменти труб до пункту приймання металобрухту. При цьому, ОСОБА_5 про обставини незаконного заволодіння вказаними фрагментами труб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не повідомив, а навпаки, з метою приховати свої незаконні дії, спрямовані на викрадення чужого майна, розповів останнім про те, що вказані фрагменти труб йому нібито безоплатно віддали мешканці одного із будинків, розташованого на АДРЕСА_3 .
Після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 22 березня 2018 приблизно о 12.15 год. прибули до північної сторони корпусу № 54 комплексу № 308 ДП «ВО ПМЗ ім. О.М. Макарова», а саме до місця знаходження приготовлених ОСОБА_5 до викрадення, трьох фрагментів труб лому виду 501 в кількості 52,400 кг, де останній взяв один фрагмент труби та ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , не здогадуючись про злочинні наміри ОСОБА_5 , на прохання останнього взяли інші фрагменти, кожен по одному і понесли їх до найближчого пункту приймання металобрухту м. Дніпро.
Таким чином, 22 березня 2018 року приблизно о 12.15 год., ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав металобрухт у вигляді трьох фрагментів труб лому виду 501 в кількості 52,400 кг, вартість якого відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 11/12.1/358 від 10.05.2018 року складає 375,71 грн., що належить Державному підприємству «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» та з місця злочину з викраденим майном зник, завдавши тим самим останньому матеріальної шкоди на зазначену суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і підтвердив та не оспорював обставини зазначені в обвинувальному акті, пояснивши, що дійсно, в час та у місці, зазначеному у обвинувальному акті, а саме: 22 березня 2018 року приблизно об 11.45 годин він, знаходячись поблизу корпусу № 54 комплексу № 308 Державного підприємства «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, вул. Криворізька, 1, дістав з теплового тунелю металобрухт у вигляді трьох фрагментів труб лому виду 501 в кількості 52,400 кг. Після чого, приблизно о 12.05 год., він прибув на вул. Робоча в м. Дніпро, де поблизу ринку «Південний» зустрів раніше йому знайомих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які допомогли йому перемістити зазначені вище фрагменти труб до пункту приймання металобрухту. Про те, що труби викрадені, він знайомим не казав. В скоєному розкаюється.

Представник потерпілого ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде, просить призначити покарання на розсуд суду, щодо розгляду кримінального провадження відповідно до ст.349 КПК України, не заперечує.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого (а.п.62-69), протоколи огляду місця події від 22.03.2018 року, з фототаблицею (а.п.7-8,9), висновок судово-товарознавчої експертизи № 11/12.1/358 від 10.05.2018 року (а.п.51-53), довідку про фактичні витрати на проведення експертизи (а.п.50), постанову про визнання речовими доказами (а.п.10) та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1 ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.1 ст.185 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Скоєний злочин відноситься до категорії середньої тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо. Як пом`якшуючу покарання обставину, відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття обвинуваченого. Обтяжуючих покарання обставин, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи викладене, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства, із застосуванням звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України та з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки цього буде достатньо для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 по данному кримінальному провадженню не обирався, клопотань про його обрання не надходило.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Згідно ч.2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого фактичну вартість проведеної експертизи, згідно наданої довідки.
Цивільний позов не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 349, 370, 371, 373, 374, 376, 394 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання: один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого

ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він в період іспитового строку один рік - не вчинить нового злочину і буде виконувати покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України, зобов`язати обвинуваченого

ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання.

Речові докази: три фрагменти труб загальною вагою 52,400 кг, що знаходяться на зберіганні у начальника ТСЦ комплексу 308 ДП «ВО ПМЗ ім.О.М. Макарова» ОСОБА_9 - повернути законному власнику Державному підприємству «Виробниче об`єднання «Південний машинобудівний завод ім. О.М.Макарова».
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави фактичну вартість проведення експертизи № 11/12.1/358 від 10.05.2018 року у розмірі 572 гривень 00 копійок, реквізити рахунку: одержувач платежу УДКСУ у Шевченківському районі м. Дніпро Дніпропетровської області, номер рахунку - 0004, МФО 805012, код ЄДРПОУ - 37989274, найменування установи банку - ГУДКСУ у Дніпропетровській області.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а при оскарженні вироку - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення вироку направляється учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1