Справа № 159/1718/19
Провадження № 1-кп/159/212/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням
судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ковелі справу про обвинувачення
ОСОБА_5 , уродженця с. Стрільче, Горохірського району, Волинської області, ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого: 23.05.2011 року Старовижівським районним судом Волинської області за ч.2 ст.187, ч.1 ст.69, ч.2 ст.70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000125 від 19.01.2019 року),

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за корисливий злочин, повторно, переслідуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, 18 січня 2019 року, близько 10 год. 00 хв., перебуваючи по вул. Грушевського в м. Ковелі Волинської області, використовуючи кредитну картку «А Банк», якою заволодів під приводом зняття грошових коштів за допомогою банкомату, шляхом введення відомого йому пін-коду до вказаної картки, провівши транзакцію по зняттю готівки на загальну суму 4000 гривень, повторно таємно викрав з банківського рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_4 вказані грошові кошти, чим заподіяв потерпілій майнової шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , повторно, таємно викрав чуже майно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

Між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладена угода про примирення, за змістом якої ОСОБА_5 підтверджує факти, за яких було вчинено кримінальне правопорушення, і заявляє про повне визнання своєї вини та щире каяття в скоєному. Сторони констатують факт добровільної згоди на укладення цієї угоди та вважають, що неправомірними діями ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 була заподіяна матеріальна шкода, яка повністю відшкодована. Потерпіла ОСОБА_4 констатує, що під час досудового розслідування їй були відшкодовані збитки, інших претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_5 вона не має. Обвинувачений ОСОБА_5 приносить потерпілій ОСОБА_4 щирі вибачення за спричинену шкоду, завдані незручності через його неправомірні дії та зобов`язується надалі не вчиняти подібних дій щодо потерпілої. Сторони дають добровільну згоду на призначення покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.185 КК України, а саме, у виді позбавлення волі на строк 2 роки із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення цієї угоди (ст.473 КПК України) та наслідками її невиконання (ст.476 КПК України).

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно вимог ч.3 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення (злочин), у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, віднесене до злочинів середньої тяжкості. Правову кваліфікацію кримінального правопорушення органами досудового розслідування визначено правильно. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

Цивільного позову в справі не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні

Керуючись ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в :
Затвердити угоду про примирення від 19 березня 2019 року у кримінальному провадженні № 0000125 від 19.01.2019 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає такі обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_6