Ухвала

іменем України
11 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 185/3072/16-к

провадження № 51-5168 км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
в режимі відео конференції
засудженого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , такого, що судимості не мав,
та

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_2 , такого, що судимості не мав,
у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 289 Кримінального кодексу України (далі КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 3 квітня 2017 року ОСОБА_5 засуджено за частиною 3 статті 289 КК із застосуванням статті 69 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців з конфіскацією частини належного йому майна.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 визначено обчислювати з 19:00 4 лютого 2016 року.
Відповідно до частини 5 статті 72 КК ОСОБА_5 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 19:00 4 лютого 2016 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Також за цим вироком дії ОСОБА_8 перекваліфіковано з частини 3 статті 289 КК на частину 1 статті 396 КК та його засуджено за частиною 1 статті 396 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
Відповідно до статті 75 КК ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання у виді позбавлення волі та встановлено іспитовий строк тривалістю 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_8 залишено незмінним.
Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в солідарному порядку: на користь ОСОБА_9 16 229 грн та 100 000 у рахунок відшкодування матеріальної і моральної відповідно.
Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_8 в солідарному порядку, на користь держави витрати у сумі 1471 грн.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Згідно з вироком ОСОБА_5 визнано винуватим та засуджено за встановлених судом таких обставин.
На початку 2016 року ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_8 з проханням відремонтувати автомобіль «Chery Amulet», що належить його батьку. ОСОБА_8 вказав про необхідність замінити двигун, у зв`язку із чим у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортними засобом.

3 лютого 2016 року ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Павлограді в нічний час доби, замовили послуги таксі автомобіля «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_9 та яким останній керував. Цього дня о 23:05 ОСОБА_9 привіз ОСОБА_5 та ОСОБА_8 до будинку №24 на вул. Грибоєдова в м. Павлограді, де зупинив таксі, однак ключі із замка запалення не витягав та двигуна автомобіля не глушив.

У той час, коли ОСОБА_8 покинув салон автомобіля та направився до свого автомобіля, на якому того вечора вони з ОСОБА_5 прибули до м. Павлограда, останній, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, перебуваючи на задньому сидінні та використовуючи невстановлений предмет, застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, завдав двох ударів по голові ОСОБА_9 , спричинивши останньому легких тілесних ушкоджень, а також ще одного удару, внаслідок якого заподіяв легкого тілесного ушкодження, що призвело до короткочасного розладу здоровя впродовж більше 6 днів, але не більше трьох тижнів, у виді проникаючого поранення правої кисті руки.

Після отримання зазначених тілесних ушкоджень потерпілий вибіг на вулицю, ОСОБА_5 пересів за кермо автомобіля «Chevrolet Aveo», яким незаконно заволодів, та перегнав його в м. Тернівку, де сховав у гаражі, розташованому на вул. Лермонтова, який належить родині ОСОБА_8 , де він разом з останнім вказаний автомобіль розібрали, а 4 лютого 2016 року їх було затримано працівниками поліції в цьому ж гаражі.

Також за цим вироком засуджено ОСОБА_8 за таких встановлених у суді обставин.
Так, увечері 3 лютого 2016 року ОСОБА_8 , перебуваючи як пасажир в салоні автомобіля зі служби таксі під керуванням ОСОБА_9 , відмовився від пропозиції ОСОБА_5 щодо вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом та згодом, розуміючи дієвість злочинних намірів ОСОБА_5 , добровільно покинув салон таксі та на власному автомобілі дістався до м. Тернівки.
ОСОБА_8 , усвідомлюючи та розуміючи, що ОСОБА_5 вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, оскільки останній приїхав на автомобілі ОСОБА_9 до м. Тернівки та вимагав у ОСОБА_8 сховати викрадений автомобіль у гаражі й допомогти йому розібрати його, вважаючи, що ОСОБА_10 позбавив життя потерпілого, не повідомив про достовірно відомі йому обставини вчинення особливо тяжкого злочину в правоохоронні органи, хоча мав для цього реальну можливість, чим вчинив заздалегідь не обіцяне приховування особливо тяжкого злочину.
Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 грудня 2017 року вирок Павлоградського міськрайонного суду змінено в частині стягнення моральної шкоди.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_9 у рахунок відшкодування моральної шкоди 20 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_9 у рахунок відшкодування моральної шкоди 80 000 грн.
У решті вирок міськрайонного суду щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_8 залишено без зміни.
На підставі частини 5 статті 72 КК ОСОБА_5 у строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 4 лютого 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.
У касаційній скарзі прокурор ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого.
Під час касаційного розгляду прокурор заявила клопотання про відкладення касаційного розгляду, оскільки вважає за необхідне визнати обов`язковою явку захисника засудженого ОСОБА_8 ОСОБА_11 , у зв`язку з тим, що прокурором у касаційній скарзі ставиться питання про погіршення становища засудженого, а відповідно до пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення - у скоєнні злочину, передбаченого частиною 3 статті 289 КК, який відноситься до категорії особливо тяжких, явка захисника є обов`язковою.
Заслухавши доповідь судді, думку учасників судового провадження, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора слід задовольнити, а касаційний розгляд відкласти на іншу дату.
Визнати явку захисника засудженого ОСОБА_8 ОСОБА_11 обов`язковою.
Керуючись статтею 434 КПК, Суд

ухвалив:

Касаційний розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відкласти на 10 годину 00 хвилин 12 лютого 2019 року. Про місце та час повідомити учасників судового провадження. Явку захисника ОСОБА_11 визнати обов`язковою.
Судді:

________________ ________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3