Справа № 461/7384/18
В И Р О К
Іменем України
17 грудня 2018 року

Галицький районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження № 0000090 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Конище Ратнівського району Волинської області, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 за невстановлених обставин, вступив в злочинну змову із невстановленими особами, метою яких була сексуальна експлуатація людини в Чеській Республіці. Реалізуючи спільний із невстановленими особами злочинний умисел (матеріали стосовно яких виділено в окреме провадження), спрямований на вербування людини з метою її подальшої експлуатації, ОСОБА_6 , розпочав пошук дівчат молодого віку, привабливої зовнішності та які опинились в скрутних життєвих обставинах, зокрема безробітні, малозабезпечені, без стійких соціальних зв`язків тощо та які б погодились надавати послуги сексуального характеру за грошову винагороду.

Продовжуючи реалізацію спільного із невстановленими особами умислу, спрямованого на вербування особи з метою її подальшої експлуатації, ОСОБА_6 , 28 січня 2018 року, близько 16:00 год. біля ТЦ «Магнус» по вул. Шпитальній, 1 у м. Львові, зустрівся із ОСОБА_8 , де в ході спілкування дізнавшись, що ОСОБА_8 опинилась у тяжких особистих та сімейних обставинах (без стійких соціальних зв`язків), викликаних перебуванням у скрутному матеріальному становищі, наявності боргових зобов`язань, використовуючи уразливий стан останньої, розпочав дії, спрямовані на вербування людини з метою її сексуальної експлуатації в Чеській Республіці, а саме переконував останню, що вона зможе заробляти у вказаній державі значні суми грошових коштів (близько 100 євро за годину надання сексуальних послуг). Також, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 про те, що у разі, якщо вона погодиться надавати сексуальні послуги в Чеській Республіці, то він, організує перевезення її у вказану державу, забезпечить проживання там та охорону при наданні нею сексуальних послуг. Викликавши у ОСОБА_8 уявлення про вигідність і правдивість такої пропозиції та враховуючи її уразливий стан, остання погодилась. В такий спосіб, ОСОБА_6 реалізовуючи спільний із невстановленими особами злочинний умисел на вербування осіб з використанням їх уразливого стану, завербував ОСОБА_8 для подальшої її сексуальної експлуатації. Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_6 , діючи з метою підтвердження дійсності своїх намірів вербування особи з метою її сексуальної експлуатації перерахував ОСОБА_8 грошові кошти на її картковий рахунок, який відкритий в ПАТ «Креді Агріколь Банку» на виготовлення закордонного паспорту, з метою подальшого виїзду за кордон.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 149 КК України, як вербуванні людини з метою експлуатації, з використанням уразливого стану особи, за попередньою змовою групою осіб.

26 вересня 2018 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Львівської області ОСОБА_9 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 149 КК України. Обвинувачений ОСОБА_6 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 має понести за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), а саме: у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального та Кримінального кодексів України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник в судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 149 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Злочин, передбачений ч. 2 ст. 149 КК України, згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкістю висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, даних про його особу, який раніше не судимий, за місцем проживання позитивно характеризується, обставин, що пом`якшують покарання, позиції прокурора, яка не заперечує проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання зі встановленням іспитового строку 02 роки.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та Кримінального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Речові докази по справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 26 вересня 2018 року між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Львівської області юристом 1 класу ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_6 про визнання винуватості

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, та призначити йому покарання у виді 05 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням та призначити йому іспитовий строк 02 (два) роки.

Відповідно до статті 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення рішення апеляційним судом.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3