Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
01 квітня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника третьої особи, щодо майна якої
вирішується питання про арешт адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі апеляційного суду матеріали за апеляційною скаргою прокурора, який входить у групу прокурорів, здійснюючих процесуальне керівництво у провадженні - ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01 березня 2019 року,
встановила:
Зазначеною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_8 , погодженого прокурором, який входить у групу прокурорів, здійснюючих процесуальне керівництво у провадженні ОСОБА_7 (далі прокурор), про арешт майна (автомобіля марки «Ciroen C1», д.н.з. НОМЕР_1 ) у кримінальному провадженні №0000058 від 25.05.2018 року за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.15 і ч.2 ст.201, ч.3 ст.321 КК України.
Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що ОСОБА_9 не є власником майна, на яке просить накласти арешт слідчий, а саме спірного автомобіля, який речовим доказом у даному кримінальному провадженні не визнаний та ОСОБА_9 не належить. Крім того, слідчим не доведено, що підозрюваний ОСОБА_9 є користувачем вказаного транспортного засобу. На думку слідчого судді, прокурором та слідчим не доведено наданими матеріалами, що майно, яке слід арештувати, належить особам, які в установленому законом порядку визнані підозрюваними, обвинуваченими, або є юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Не погодившись з прийнятим рішенням прокурор ОСОБА_7 оскаржив судове рішення в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого щодо накладення арешту на спірний автомобіль у кримінальному провадженні №0000058. Стверджує, що рішення слідчого судді є незаконним у зв`язку із невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги що Громадянка ОСОБА_10 та громадянин ОСОБА_9 перебувають у шлюбі з 27.09.2013 року, а тому спірний автомобіль, придбаний ОСОБА_10 31.08.2018 року належить ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на праві спільної сумісної власності.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення представника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 ( який від імені ОСОБА_10 просив справу розглянути за її відсутності) щодо законності ухвали слідчого судді та необхідності залишення її без змін, дослідивши матеріали про відмову у задоволенні клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове. до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
У даному кримінальному провадженні 27 лютого 2019 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 і ч2 ст.201, ч.3 ст.321 КК України.
В клопотанні, слідчий, наводить підставу застосування арешту зазначеного вище автомобіля - забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.201 КК України.
Згідно вимог п.3 ч.2 ст.170 КПК України, зокрема, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Відповідно до положень ч.5 ст.170 КПК України, у випадку передбаченому п.3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання, у виді конфіскації майна.
Як вбачається з свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля, на який слідчий просить накласти арешт, є ОСОБА_10 - дружина ОСОБА_9 .
Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно набуте під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві сумісної власності.
За таких обставин колегія суддів прийшла до переконання, що апеляційна скарга прокурора є обґрунтованою, ухвала слідчого судді підлягає до скасування а клопотання слідчого до задоволення.
Керуючись ст.ст.376, 404, 405, ч.3 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 01 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого щодо арешту майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ОСОБА_8 задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Citroen C1», д.н.з. НОМЕР_1 , у кримінальному провадженні №0000058.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

__________ ____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3