Справа №522/6025/18
Провадження № 1-кп/522/225/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

здійснивши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001521 від 16.03.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ананів Одеської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 13.08.2012 року Суворовським районним судом м. Одеси за п.п. 9, 12 ч.2 ст.115, ч.2 ст.186 КК України до 10 років позбавлення волі, 25.11.2016 року звільнений умовно-достроково, невідбутий термін 1 рік 9 місяців 5 днів; 07.11.2018 року вироком Малиновського районного суду м.Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 3 років та 4 місяців позбавлення волі;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинувачених у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисників - ОСОБА_9 ,

- ОСОБА_10 ;

- ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачені - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 16.03.2018р. приблизно о 19 годині 30 разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 знаходились у ЦПКіВ ім. Г.Г. Шевченка в м. Одесі, де побачили раніше незнайомих їм малолітнього ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та неповнолітнього ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . В цей час у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 із корисливих мотивів виник злочинний намір на заволодіння чужим майном.
Далі, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 побачили, що у ОСОБА_13 та ОСОБА_14 при собі наявні рюкзаки, а також вирішили, що в них може бути інше цінне майно, яким можливо заволодіти, що і визначили предметом свого спільного злочинного посягання.Для безперешкодної реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння чужим майном, розуміючи, що мають чисельну перевагу, вирішили наблизитись ззаду до потерпілих, та після чого оточити їх, з метою недопущення спроб чинити будь-який опір та для ефективного заволодіння майном їм необхідно застосувати фізичну силу.Приступивши до реалізації спільного злочинного умислу, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перші наблизились до ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ..
Діючи відповідно до заздалегідь спланованих дій, ОСОБА_3 повалив на землю ОСОБА_14 та почав наносити удари по тілу та обшукувати, до чого також приєднались ОСОБА_4 та ОСОБА_6 . Далі ОСОБА_3 відібрав у нього чорну сумку «Revol» вартістю 1000 гривень , в якій знаходився скейтборд сірого кольору, вартістю 4000 грн, зарядний пристрій, червоного кольору «Power», вартістю 800 гривень та зарядний шнур вартістю 200 гривень, а також мобільний телефон марки «iPhone 6» в корпусі сірого кольору, вартістю 8000 гривень. В той час ОСОБА_5 повалив на землю ОСОБА_13 та почав його обшукувати, та заволодів навушниками білого кольору, вартістю 200 гривень, до нього також приєднались ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які стали наносити удари по тілу.
В подальшому ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не бажаючи бути викритими, з місця вчинення кримінального правопорушення зникли. Викраденим майном розпорядились на власний розсуд.
Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_14 та заподіяно майнову шкоду у розмірі 14 000 гривень, потерпілому ОСОБА_13 заподіяно майнову шкоду у розмірі 200 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин, він за попередньою змовою групою осіб, 16.03.2018 о 19.30 годині разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заздалегідь маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись в ЦПКіВ ім. Т.Г. Шевченка в місті Одеса, оточили та нанесли удари по тілу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та заволоділи майном останніх на загальну суму 14200 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин, він за попередньою змовою групою осіб, 16.03.2018 о 19.30 годині разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , заздалегідь маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись в ЦПКіВ ім. Т.Г. Шевченка в місті Одеса, оточили та нанесли удари по тілу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та заволоділи майном останніх на загальну суму 14200 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин, він за попередньою змовою групою осіб, 16.03.2018 о 19.30 годині разом з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заздалегідь маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись в ЦПКіВ ім. Т.Г. Шевченка в місті Одеса, оточили та нанесли удари по тілу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та заволоділи майном останніх на загальну суму 14200 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно за вказаних обставин, він за попередньою змовою групою осіб, 16.03.2018 о 19.30 годині разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заздалегідь маючи злочинний намір на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, знаходячись в ЦПКіВ ім. Т.Г. Шевченка в місті Одеса, оточили та нанесли удари по тілу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 та заволоділи майном останніх на загальну суму 14200 гривень.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, направили до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Оскільки обвинувачені визнали свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України вважає їх доведеними та кваліфікує дії обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в межах пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує в межах пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи обвинуваченим покарання, суд виходить з наступного.
Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо. Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо. Виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності.
ОСОБА_4 із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання. Страждає на симптоматичну епілепсію.

Претензій майнового характеру від потерпілих обвинувачений не має, майнова шкода відшкодована потерпілим у повному обсязі.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, у майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить суворо його не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_4 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, є вчинення злочину, щодо малолітнього.

З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинений ним злочин, покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком, оскільки на думку суду його подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності.
ОСОБА_5 має реєстрацію та постійне місце проживання, працює поваром, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Претензій майнового характеру від потерпілої сторони обвинувачений не має, майнова шкода відшкодована потерпілим у повному обсязі.
Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, у майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.
Обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_5 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , є вчинення злочину, щодо малолітнього.

З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинені ним злочини, покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком, оскільки на думку суду його подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності.
ОСОБА_6 із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання.

Претензій майнового характеру від потерпілих обвинувачений не має, майнова шкода відшкодована потерпілій особі в повному обсязі.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, у майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставинами, які пом`якшують покарання, ОСОБА_6 є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, є вчинення злочину, щодо малолітнього.

З огляду на викладене, зазначені пом`якшуючі обставини, ставлення обвинуваченого до вчиненого, відсутність тяжких наслідків, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому за вчинений ним злочини, покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України з іспитовим строком, оскільки на думку суду його подальше виправлення можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.
Так, відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності.
ОСОБА_3 має реєстрацію та постійне місце проживання, перебуває в цивільному шлюбі та має на утриманні малолітню доньку 2018 року народження. Обвинувачений вчинив нові злочин проти власності не відбувши покарання за вироком Суворівського районного суду м.Одеси від 13 серпня 2012 року. Крім того, вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 07.11.2018 року ОСОБА_3 засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, до покарання у вигляді трьох років та чотирьох місяців позбавлення волі.

Претензій майнового характеру від потерпілої сторони обвинувачений не має, майнова шкода відшкодована потерпілій особі в повному обсязі. Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, у майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.
Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та на нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , є вчинення злочину щодо малолітнього та рецидив злочинів.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинений ним злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті, приєднавши частково не відбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 07.11.2018 року, та визначивши остаточне покарання за правилами ч.4 ст.70 КК України, вважаючи, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Процесуальні витрати відсутні, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст.1-90 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 ( два) роки.

На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 ( два) роки.

На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох ) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом частково приєднання не відбутої частини покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 07.11.2018 року, визначивши остаточно ОСОБА_3 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири ) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахувати строк тримання ОСОБА_3 під час кримінального провадження та судового розгляду в Південному міжрегіональному управлінні з питань виконання кримінальних покарань та пробації УВП №21 із розрахунку: один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у період з 16.03.2018 рокупо день набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати із 16.03.2018 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 залишити без змін.

Речові докази:
- сумка-чехол під скейтборд, скейтборд чорного кольору, портативна батарея в корпусі червоного кольору, електронна цигарка Aspire, мобільний телефон «Iphone6» в корпусі сірого кольору, резиновий дріт чорного кольору, колода гральних карт «Uno», дріт зарядного пристрою - вважати повернути потерпілому ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя:

04.03.2019