Справа № 301/954/17
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06.03.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №11кп/4806/25/19 за апеляційною скаргою заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 на вирок Іршавського районного суду від 23.05.2018.

Цим вироком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець і мешканець АДРЕСА_1 , не судимий, засуджений за ч. 2 ст. 286 КК України на п`ять років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на два роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки. На нього покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Ухвалено: речові докази - автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter» НОМЕР_1 повернути ОСОБА_9 , автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter», НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_8 .

Згідно з вироком ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

20.11.2016 приблизно о 06:00 на автодорозі «Мукачево Рогатин - Львів», між населеними пунктами Горбок та Доробратово Іршавського району, керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter» НОМЕР_2 , під час руху в напрямку с. Горбок ОСОБА_8 , на порушення пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, виконуючи обгін, виїхав на смугу зустрічного руху, не надав перевагу в русі автомобілю марки «Mercedes-Benz Sprinter» НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 , який рухався назустріч у напрямку с. Доробратово, внаслідок чого сталось зіткнення цих транспортних засобів під час якого пасажир автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter»НОМЕР_1 , ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження, кваліфіковані судово-медичним експертом як тяжкі, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що суд першої інстанції, застосовуючи приписи ст. 75 КК України та звільняючи ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, у порушення вимог ст. 77 КК України не вказав від якого саме основного чи додаткового покарання він звільняється. Просить вирок в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням змінити та визнати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.286 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування основного покарання, якщо він протягом двох років не скоїть нового злочину.

Потерпіла і її представник були завчасно повідомлені про час і місце апеляційного розгляду кримінального провадження, у судове засідання не прибули, але подали апеляційному суду заяву про розгляд кримінального провадження без їх участі та про згоду з апеляційними вимогами прокурора.

Апеляційний суд заслухав доповідь судді про зміст вироку, вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі, доводи прокурора на підтримання апеляційних вимог, перевірив матеріали кримінального провадження, обговорив доводи апеляційної скарги і приходить до висновку, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 404 цього Кодексу суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, установлених судом, в апеляційній скарзі не оспорюється. Правова кваліфікація його діяння за ч.2 ст. 286 КК України, узгоджується з установленими судом фактичними обставинами кримінального правопорушення, є правильною.
Рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, згідно з ч.1 ст. 75 КК України, суд може прийняти при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами до цього переліку не входить, отже можливість звільнення від нього на підставі ст. 75 КК України на нього не поширюється.
Разом з тим, згідно зі ст. 77 КК України, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.
На ст. 77 КК України суд першої інстанції в оскарженому вироку не послався, а порядок застосування ст. 75 КК України виклав у резолютивній частині незрозуміло. Такий виклад може бути розтлумачений, як в апеляційній скарзі: як поширення дії ст. 75 КК України на такий вид покарання, як позбавлення права керування транспортними засобами, тобто, як неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на два роки.
Застосування закону, який не підлягає застосуванню, згідно з п.2 ч.1 ст. 413 КПК України, є неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення. У разі неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання, згідно з п.4 ч.1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок, чим погіршує становище обвинуваченого.
Відповідно до ч.1 ст. 421 КПК України погіршити становище обвинуваченого, зокрема, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, апеляційний суд вправі тільки у разі, якщо з цієї підстави апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.
В даному випадку прокурор просить не скасувати, а змінити вирок. Вийти за межі цієї вимоги, з огляду на приписи ч.3 ст. 26 та ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд не вправі.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу заступника прокурора Закарпатської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Іршавського районного суду від 23.05.2017 щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення і може бути оскаржена касаційним порядком безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді: