Справа № 159/5029/18
Провадження № 1-кп/159/107/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 травня 2019 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
представника потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001661 від 30 липня 2018 року стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ковель Волинської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, приватного підприємця, зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_1 фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , такої, що не має судимості,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення (злочину ), передбаченого ч.1 ст.125 КК України,
в с т а н о в и в :
обвинувачена ОСОБА_5 29 липня 2018 року, близько 19 год.00 хв., знаходячись на тротуарі перехресть вул.Драгоманова та бул.Л.Українки в м.Ковель, неподалік готелю «Лісова Пісня», що по бул.Л.Українки,12 в м.Ковель Волинської області, в ході конфлікту, який виник на грунті тривалих особистих неприязних відносин, умисно нанесла руками близько п`яти ударів по лівій верхній кінцівці та правому плечу потерпілій ОСОБА_7 , чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді множинних синців на всьому протязі лівої верхньої кінцівки та правого плеча, які згідно висновку експерта №157 від 22.08.2018 року, за ступенем тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями, що виразились у завданні умисного легкого тілесного ушкодження, обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (злочин) передбачене ч.1 ст. 125 КК України.

Будучи допитана у ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у скоєнні інкримінованого їй кримінального правопорушення не визнала та по суті пред`явленого їй обвинувачення показала, що з потерпілою ОСОБА_7 на протязі останніх років перебуває в неприязних відносинах із-за негативної поведінки останньої.

Ствердила, що в 2007 році вона та її брат, отримавши кредит, розпочали бізнес, придбавши торгівельний заклад. Через деякий час на посаду касира були прийнята потерпіла, яка працювала на цій посаді до жовтня 2011 року, після чого була переведена на посаду бухгалтера. Працюючи на вказаній посаді через певний проміжок часу на їх фірмі почались конфлікти із-за поведінки останньої, яка без дозволу та відома власників переміщала товари та вчиняла інші дії не узгодженні з керівництвом, конфліктувала в колективі в результаті було прийнято рішення про її звільнення в липні 2013 році. Тоді ж стало відомо, що потерпіла в телефонних розмовах з сторонніми людьми всіляко ображала та принижувала працівників фірми, її власників в тому числі і її. Більше того мала інтимні стосунки з її братом, що привело до фактичного розпаду його сім`ї і народження в подальшому їх спільної дитини. З того часу між ними фактично склались неприязні відносини. Вона неодноразово намагалась з`ясувати стосунки з потерпілою та її батьками з приводу такої негативної поведінки останньої.

29 липня 2018 року вона разом з своєю племінницею перебували на подвір`ї храму де проходило богослужіння та коли воно завершилось то з храму вийшла потерпіла та побачивши її направилась до неї після чого в присутності інших розпочала конфлікт, в резульататі якого її 14 річна племінниця злякалась та розплакалась і зателефонувала мамі в м.Луцьк щоб та її забрала. Через деякий час вона, знаючи місце проживання потерпілої вирішила зайти до неїї на квартиру та порозмовляти з її батьками про негідну поведінку їх дочки. Не заперечувала, що стукала в двері проте їх ніхто не відкрив. Пізніше, у вечірну пору доби, коли вона проїзджала на автомобілі по вул. Грушевського в м. Ковелі то побачила потерпілу та її матір з малолітньою дитиною, а тому вирішила підійти до них та розповісти матері про негідну поведінку її дочки. В ході розмови з матір`ю розпочався конфлікт, остання її відштовхнула від себе. В цей час, потерпіла перебувала на відстані близько 5 метрів віж них та раптового підбігла до неї, схватила руками за волосся, нанесла сильний удар в живіт. Вона в свою чергу захищалась її рухи були не сконцентровані, а хаотичні. Не виключає, що в результаті таких дій могли бути заподіяні потерпілій тілесні ушкодження проте вони жодним чином не нанесені умисно. Вказує, що конфлікт фактично розпочала потерпіла.

Незважаючи на не визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення винуватість останньої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України доводиться показаннями потерпілої, свідків, письмовими доказами, що містяться у матеріалах кримінального провадження.

Так, відповідно до Витягу з ЄРДР від 30 липня 2018 року слідує, що 30 липня 2018 року до Ковельського ВП ГУНП у Волинській області надйшло повідомлення від ОСОБА_7 про отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень у вигляді множинних синців на всьому протязі лівої верхньої кінцівки та правого плеча.

За висновком експерта №157 від 22.08.2018 року, у потерпілої ОСОБА_7 при судово-медичній експертизі виявлені тілесні ушкодження у вигляді множинних синців на всьому протязі лівої верхньої кінцівки та правого плеча, забою носа, які утворилися від дії тупого твердого предмета, можливо від удару (ударів) руками людини, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження утворитись від самовільного падіння з висоти власного росту не могли; потерпіла ОСОБА_7 була розміщена до травмуючого предмету-передньою поверхнею тіла.

В судовому засіданні судово-медичний експерт підтвердив свій висновок.

Будучи допитаною у ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_7 показала, що знайома з обвинуваченою фактично з 2008 року, так як працювала у неї на підприємстві до 2014 року. На той час відносини були між ними нормальні. Пізніше їх стосунки погіршились, через те що ОСОБА_9 обвинувачула її в крадіжці грошей. 29 липня 2018 року, в неділю, вона вранці перебувала в церкві на богослужінні та коли вийшла з неї на вулицю то побачила обвинувачену, яка підійшла до неї та почала погрожувати, штовхатись висловлювати притензії чому вона тут знаходиться в присутності багатьох людей. Після цього конфлікту вона прийшла додому, тобто в квартиру АДРЕСА_3 , а через деякий час почула стукіт в двері, коли побачила обвинувачену їх не відкрила так як остання кричала, виражалась нецензурною лайкою, висловлювала погрози в її адресу та адресу батьків. Вийшовши на подвір`я ОСОБА_9 тривалий час перебувала там. Біля 19 год. вона та її матір з трьохрічною дитиною пішли на прогулянку. Йдучи по бул.Л.України в м.Ковелі побачила обвинувачену, яка проїзджала автомобілем та зупинившись підбігла до них, при цьому кричала, висловлювалась нецензурною лайкою, штовхала матір. Коли її дитина розплакалась вона взяла останню на руки і тоді обвинувачена кулаками нанесла по її тілу 3-4 удари, заподіявши тілесні ушкодження, в тому числі в плече. Вона тримала дитину на руках та її захищала, тілесних ушоджень у відповідь обвинуваченій не наносила. Тоді ж, вона зателефонувала своєму батькові, а коли той прийшов то відвів останню від неї і вони послідували в напрмяку готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». По дорозі відчула різкий біль в місці нанесення ударів, а тому пішла до травмпункту лікарні, лікарем якої було проведено її огляд.

У ході судового розгляду свідок ОСОБА_10 показала, що потерпіла є її дочкою, обвинувачену знає, як особу у якої вона працювала . На той час вона не помічала щоб був між ними існував конфлікт. 29 липня 2018 року, біля 11 год. коли вони прийшли з богослужіння до своє квартири АДРЕСА_3 то почули сильний стукіт в двері проте дочка, побачивши обвинувачену двері в квартиру не відкрила Орієнтовно, біля 20 год., вона разом з дочкою та її малолітньою дитиною пішли вулицями міста з метою зустріти з роботи її чоловіка, а потерпілої батька. Коли вони перебували біля готелю « ОСОБА_11 » то до них підійшла обвинувачена та кинулась до неї при цьому її ображала. Тоді ж, нанесла декілька ударів руками по тілу дочки в т.ч. в обличчя та плече, а також тягнула її за волосся. Після завершення конфлікту коли підійшов до них її чолвік то вони пішли за покупками в торгівельний заклад. Йдучи по вулиці потерпіла повідомила про біль в ділянці носа, а тому вони послідували до травпункту, де лікар проводив огляд.Там же занходилась і ОСОБА_9 , яка прийшла за ними та продовжила конфліктувати.

Ствердила, що при нанесенні ударів потерпілій остання оборонялась, і не бачила щоб вона у відповідь наносила удари.

Свідок ОСОБА_12 показав, що в останню неділю липня 2018 року він йшов біля 20 год. вечора з роботи в районі місця знаходження автостанції і до нього зателефонувала дочка, тобто потерпіла по справі та повідомила, щоб він терміново підішйов до готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Коли він підійшов на це місце то дочка повідомила про побиття її ОСОБА_9 . На цьому місці крім дочки, трьохрічного онука та його дружини, перебувала також і обвинувачена, яка висловлювалась і в його адресу нецензурною лайкою, ображала і його та його родину всілякими словами. Ними була викликана поліція, але враховуючи що на виклик вони не поспішали, а поруч були люди він запропонував іти з місця пригоди. Проходячи по вул.Драгоманова вслід за ними на автомоблі слідувала і обвинувачена, яка через відкрите вікно продовжувала щось кричати в їх адресу,а тому вони змушені були піти на подвір`я багатоповерхових будинків. Після чого зайшли за покупками в магазин «Салют», а коли вийшли з нього то дочка повідомила про біль в ділянці нанесення ударів. Біля лікарні їх знову побачила обвинувачена, яка продовжувала їх обзивати, лаятись і т.п. Тоді ж, до них під`їхали працівники поліції і дочка була оглянута лікарями. Категорично ствердив, що був очевидцем як дочка показувала на тілі заподіяні їй тілесні ушкодження.

Свідок ОСОБА_13 показала, що обвинувачена є рідною сестрою її чоловіка, а потерпіла коханкою. Конфліктна ситуація між ними існує вже давно на грунті неприязних відносин. Її чоловік фактично підтримує стосунки з потерпілою 5 років і в них є спільна дитина. Потерпіла неодноразово перебувала раніше за місцем її проживання і після її візиту як потім вияснилось пропадали речі. Вона також викрадала гроші на фірмі, проте даний факт довести об`єктивно не можна. Влітку 2018 року, тобто в день конфлікту, її 14 річна дочка перебувала в м.Ковелі у обвинуваченої. Тоді ж, зателефонувала дочка та плачучи розповіла, що ОСОБА_9 вийшла з автомобіля, щоб поговорити з потерпілою і стала очевидцем бійки між ними. Коли приїхала в м. Ковель то зустрілась з обвинуваченою та стверджує, що на її тілі були синці.

Сукупність наведених вище доказів,які узгоджуються між собою підтверджують один одного, дають підстави суду дійти до однозначного висновку про доведеність факту скоєння обвинуваченою вказаного злочину через тривалі неприязні стосунки які склались між потерпілою та обвинуваченою. Цими доказами які суд відносить до об`єктивних належних та допустимих спростовуються в повній мірі показання обвинуваченої про заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень в результаті захисту.

Таким чином, даючи аналіз наведене вище доказам їх сукупності суд приходить висновку про доведеність факту скоєння обвинуваченою злочину передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, тобто в умисному завданні потерпілій легкого тілесного ушкодження і вірною кваліфікацією дій обвинуваченої на досудовому слідстві за вказаним законом.

Призначаючи покарання суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, обставини справи та особу винної у їх сукупності.
Обставин, що обтяжують покарання суд не знаходить, а до пом`якшуючи відносить притягнення до кримінальної відповідальності вперше. Суд враховує також майновий та сімейний стан обвинуваченої, обставини при яких стався конфлікт, тривалість неприязних стосунків з потерпілою та причини таких стосунків.

З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_5 буде покарання, яке передбачене санкцією ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі. Саме таке покарання буде відповідати фактично скоєному та є справедливим.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені, процесуальні витрати та речові докази відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив :

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 125 КК Українита призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян), що відповідає 510 грн. (п`ятсот десять грн.).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору/

Головуючий: ОСОБА_1