Справа № 308/1299/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2019 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 15 січня 2019 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Ужгород, Закарпатської області, українки за національністю, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, тимчасово непрацюючої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 302 Кримінального кодексу України, з угодою про визнання винуватості, -
В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 . ігноруючи моральні засади суспільства в частині встановлення зв`язків між людьми для задоволення їх статевих потреб, які виражаються в безладних статевих контактах та проституції, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, запропонувала громадянці ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 надання оплатних сексуальних послуг для розпусних дій.

Зокрема, 14.01.2019 громадянка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , запропонувала своїй знайомій ОСОБА_6 надання оплатних сексуальних послуг на, що остання погодилась.

В подальшому, 14.01.2019 року біля 13 год. 00 хв. перебуваючи в готелі "Анна", що розташований за адресою в с. Минай, по вул. Дружби , 29 звела громадянку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з громадянином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 для надання оплатних сексуальних послуг, де після надання вказаних послуг на громадянку ОСОБА_6 працівниками поліції було складено адміністративний протокол за ч. 1 ст. 181-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду.

Органом досудового розслідування такі дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 302 Кримінального кодексу України, як звідництво для розпусти, та така кваліфікація відповідає встановленим в ході розслідування обставинам.
На стадії досудового розслідування між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваною ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з цією угодою від 25.01.2019, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; б) після постановлення судом вироку у десятиденний термін сплатити в обов`язковому порядку судові витрати в повному обсязі.

Сторонами узгоджено покарання, яке повинна понести ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 302 КК України, а саме, у вигляді штрафу в розмірі сорок неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Своїми підписами сторони підтвердили, що ознайомлені з наслідками укладення та затвердження даної угоди (ст. 473 КПК України), а також наслідками її невиконання (ст. 476 КПК України).
Розглядаючи питання затвердження укладеної між сторонами угоди, суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачена ОСОБА_4 визнала себе винуватою, згідно зі ст. 12 КК України, віднесений до категорії злочинів невеликої тяжкості.
Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 302 КК України.
У відповідності до вимог ст. 474 КПК України, суд з`ясував в обвинуваченої ОСОБА_4 відомості про обставини вчиненого правопорушення, та пересвідчився, що вона цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують; право мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; право допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на її користь; наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки їх невиконання, передбачені статтями 473, 476 КПК України; характер обвинувачення та вид покарання.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала інкриміноване їй обвинувачення, ствердила добровільність укладення угоди, відсутність будь-якого примусу, тиску чи погроз, і не заперечила проти її затвердження, погодилася на призначення їй узгодженого покарання.
Прокурор вважає, що угода, укладена в провадженні, в якому дозволені угоди про визнання винуватості, угода відповідає вимогам КПК України та КК України, просить угоду затвердити.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив затвердити угоду. Зазначив, що угода укладена відповідно до вимог КПК України, його підзахисна повністю розуміє наслідки затвердження такої угоди, обмеження права на повний судовий розгляд та права на оскарження вироку на підставі угоди про визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в підготовчому судовому засіданні обвинувачена та її захисник, а також свідчать надані суду матеріали кримінального провадження. Скарги сторонами під час досудового розслідування не подавались.
Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст. 472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, зокрема, ст.ст.65, 75, 76 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.
За наведених обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 302 КК України.
Та на підставі вище наведеного, враховуючи особу обвинуваченої, докази, надані суду щодо її характеристик, наявність обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину), суд доходить висновку, що виправленню та перевихованню обвинуваченої ОСОБА_4 буде сприяти покарання, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, та їй слід призначати покарання за ч. 1 ст. 302 КК України - у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченій не обирався та підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не встановлено.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст.373, ст.ст.374, 474-475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Угоду про визнання винуватості від 25 січня 2019 року у кримінальному провадженні № 000045 від 15 січня 2019 року, між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 302 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Роз`яснити ОСОБА_4 що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до відповідальності, встановленої законом.
Речові докази в кримінальному провадженні

- купюру номіналом 500 ( п`ятсот ) гривень cерії АА номер 5986950 упакована у спеціальний пакет експертної служби МВС України №3978093 та передана на відповідальне зберігання до АБ Укргазбанк - повернути власнику ОСОБА_7

- купюру номіналом 500 ( п`ятсот ) гривень cерії ВЖ номер 3995528 упакована у спеціальний пакет експертної служби МВС України №3978094 та передана на відповідальне зберігання до АБ Укргазбанк - повернути власнику ОСОБА_7 .

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області ОСОБА_1