Провадження № 11-сс/4808/10/19
Категорія ст.199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2018 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2018 року продовжено строк дії запобіжного заходу, визначеного ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08.09.2018 року у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 на строк 60 діб з 27.12.2018 року по 25.02.2019 року (14:20 години) включно в межах строку досудового розслідування.

Слідчий суддя виходив з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Крім того, прокурором доведено наявність ризиків, які надають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також прокурором доведено наявність об`єктивних обставин, які в свою чергу перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 звернувся з апеляційною скаргою, в якій вважає ухвалу незаконно та необґрунтованою, а тому просить її скасувати, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Доводи апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не ґрунтується на об`єктивно з`ясованих обставинах, які б підтверджувались належними, допустимими доказами та суперечить вимогам кримінального процесуального законодавства. Вважає, що слідчий суддя вийшов за межі предмету розгляду, оскільки задовольнив клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу, однак з клопотанням звернувся слідчий.

Звертає увагу на те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі зазначив про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, однак його підзахисний не підозрюється у вчиненні вказаного правопорушення.

Щодо інших інкримінованих ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, то органом досудового розслідування та прокурором не надано жодного доказу про можливу причетність ОСОБА_8 до їх вчинення, доводи про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 є надуманими та ґрунтуються на припущеннях. Зокрема, вказує, що поза увагою слідчого судді залишився той факт, що слідчий у своєму клопотанні, на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, послався на заяви та показання потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , протоколи допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , проте жоден із вказаних свідків та потерпілих у своїх показаннях не підтверджує причетність підозрюваного до вчинення вказаних злочинів. Окрім цього, слідчий у клопотанні послався на матеріали оперативно-розшукових заходів та негласних слідчих дій, протоколи обшуків, протоколи затримання ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , протоколи тимчасового доступу до речей та документів, протоколи огляду відеозаписів камер спостереження та протоколи огляду мобільних телефонів, інформацію отриманої в операторів мобільного зв`язку, однак, жоден із вказаних документів, слідчому судді надані не були, що дає підстави вважати клопотання слідчого необґрунтованим, таким що ґрунтується на суб`єктивних домислах, а не конкретних матеріалах.

Зазначає, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, а саме у пошкодженні приміщення ресторану «Старий Косів» шляхом вибуху, однак, слідчим та прокурором не надано жодного доказу на підтвердження того, що в приміщенні ресторану в дійсності знаходився вибуховий пристрій і саме він став причиною вибуху, не надано доказів пошкодження приміщення ресторану та заподіяння потерпілій матеріальної шкоди. Вказує, що згідно п.3 копії висновку експерта від 04.12.2018 року №10/892, генетичні ознаки клітин на фільтрі недопалка сигарет «Parliament Night Blue» збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 , однак походження недопалка сигарет не відоме, він не вилучався на місці злочину чи неподалік від нього, а тому ніякого відношення до даного кримінального провадження не має. Окрім цього в п. 6 вказаного висновку експерта зазначено, що генетичні ознаки клітин на поверхнях котушки проводу (що могла бути ймовірним знаряддям злочину) не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_17 (іншого підозрюваного) та ОСОБА_8 , і походять від невстановленої особи чоловічої статі. Сторона захисту вважає, що вказаний факт свідчить про можливу причетність до злочину, передбаченого ч.2 ст.194 КК України невстановленої третьої особи та не причетність до вказаного злочину ОСОБА_8 .

Вказує, що первісне повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_8 злочину передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не вручалось і на повідомленні від 30.10.2018 року немає підпису підозрюваного, натомість містяться підписи невстановлених осіб, а місце повідомлення про підозру зазначено м. Косів, що є неможливим оскільки станом на 30.10.2018 року ОСОБА_8 знаходився в Івано-Франківській установі виконання покарань №12. Крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про наявність відбитків пальців чи генетичних ознак ОСОБА_8 на предметах схожих на патрони калібру 9 мм, які ймовірно вилучені за місцем його проживання, а отже немає доказів про те, що такі предмети в дійсності належали йому.

Захисник вказує, що стороною обвинувачення не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що на даний час органом досудового розслідування дійсно проводяться або будуть проведені слідчі дії, завершення яких неможливе до закінчення строку утримання під вартою, а тому висновки слідчого судді про доведеність стороною обвинувачення існування об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення попередньої ухвали про тримання під вартою, ґрунтуються виключно на припущеннях.

Стверджує, що висновки слідчого судді про доведеність прокурором існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними адже слідчим та прокурором не було надано жодного доказу на підтвердження їх існування. Зокрема, слідчий суддя вказуючи у своїй ухвалі на існування ризику, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, посилається виключно на суворість покарання, яке передбачене за вчинення інкримінованих йому злочинів. Водночас слідчий суддя не оцінив вказані ризики у світлі факторів, пов`язаних з характером підозрюваного, його моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками. Висновки слідчого судді про можливість ОСОБА_8 впливати на потерпілих та свідків є не логічними, оскільки, ні потерпіла, а ні жоден із свідків не вказали на причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину.

Вказує, що всупереч вимогам чинного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини слідчий суддя не розглянув можливість застосування щодо підозрюваного альтернативного запобіжного заходу, зокрема у вигляді особистої поруки, не дивлячись на наявність осіб, які заявили про свій намір взяти підозрюваного на поруки та які заслуговують на довіру.

Захист вважає, що слідчий суддя всупереч вимогам ч. 1 ст. 178 КПК України не оцінив в сукупності всі обставини, які давали підстави для відмови в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою. Зокрема слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, є одруженим та має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, його дружина ОСОБА_18 не працює, а тому обов`язок утримувати сім`ю лежить виключно на ньому, за місцем проживання характеризується позитивно, до затримання працював в правоохоронних органах охоронником взводу охорони об`єктів публічної безпеки Мукачівського міжрайонного відділу Управління поліції охорони в Закарпатській області, раніше не судимий.

Окрім наведених фактів та обставин слідчий суддя порушив вимоги ст. ст. 363, 364 КПК України, адже не з`ясував в учасників судового провадження чи бажають вони доповнити судовий розгляд та не провів судові дебати, що призвело до неповноти судового розгляду та обмеження прав підозрюваного.

В апеляційній інстанції:

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги і просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що раніше повідомлені ОСОБА_8 підозри від 07.09.2018 року, 30.10.2018 року змінено та 07.12.2018 року повідомлено йому про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, яка була вручена підозрюваному ОСОБА_8 в присутності його захисника ОСОБА_9 , що підтверджується їхніми підписами (а.п.23-24).

При цьому, зі змісту пояснень, наданих підозрюваним ОСОБА_8 в судовому засіданні апеляційного суду вбачається, що підозра від 30.10.2018 року була йому вручена у встановленому законом порядку.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_8 не вручалось повідомлення про підозру у вчиненні, зокрема, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, не відповідають дійсності.

Посилання сторони захисту на те, що слідчий суддя безпідставно зазначив у рішенні про те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України заслуговує на увагу, однак не може бути підставою для скасування судового рішення, оскільки свідчить про наявність очевидної описки, яка носить суто технічний характер і може бути виправлена судом першої інстанції самостійно.

З аналогічних підстав колегія суддів також вважає безпідставним посилання сторони захисту на те, що суд помилково зазначив про задоволення клопотання прокурора, хоча в дійсності розглядав клопотання слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_19

08.09.2018 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який продовжено 01.11.2018 року строком на 60 днів.

26.12.2018 року слідчий СУ ГУНП в Івано-Франківської області ОСОБА_19 за погодженням з прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_20 подав до суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27.12.2018 року задоволено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовжено підозрюваному ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 діб з 27.12.2018 року по 25.02.2019 року (14:20 години) включно в межах строку досудового розслідування (а.п. 109-111).

За змістом ч.1 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Порядок розгляду подання щодо продовження строку тримання особи під вартою передбачений ст.199 КПК України, а питання, які слідчий суддя повинен вирішити при розгляді клопотання щодо продовження строку тримання особи під вартою визначений змістом Глави 18 чинного Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання особи під вартою, при продовженні тримання особи під вартою мають існувати нові підстави та ризики, або не зменшитись ті, що вже були встановлені, бути наявним конкретний суспільний інтерес, що превалює над принципом поваги до свободи особистості та має бути розглянута можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які були досліджені слідчим суддею та перевірені судом апеляційної інстанції.

Зокрема, відповідно до протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 06 вересня 2018 року, вбачається, що він повністю визнавав свою причетність до вчиненого злочину та давав послідовні та детальні показання стосовно обставин вчиненого злочину та стверджував, що разом з ОСОБА_21 повинен був отримати від замовника злочину за вчинення підриву приміщення ресторану «Старий Косів» 10000 доларів США (а.п.30-32).

Вищевказані показання підозрюваного ОСОБА_8 узгоджуються з іншими доказами, які долучені до клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою та були досліджені судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_8 стверджував, що вказані показання він надав в результаті психологічного тиску з боку невідомих йому працівників поліції, яких він не може конкретизувати.

Разом з тим, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які свідчать про достовірність вищевказаних тверджень підозрюваного та дають підстави для визнання вищевказаних показань недопустимими.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що найбільш ретельно вищевказані доводи підозрюваного ОСОБА_8 щодо застосування до нього незаконних методів ведення слідства можуть бути перевірені в окремому кримінальному провадженні, оскільки останній фактично вказує на вчинення кримінального правопорушення працівниками поліції.

Апеляційний суд також враховує, що питання обґрунтованості підозри вже неодноразово досліджувалось судом при прийнятті судових рішень про обрання та продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час не встановлені додаткові беззаперечні докази, які повністю спростовують висновки суду про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчинених злочинів.

Апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування вказані докази є достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст.87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не є доведеними.

Колегія суддів приймає до уваги посилання сторони захисту на те, що окремі докази по даному кримінальному провадженню не дають підстав прийти до висновку про доведеність причетності підозрюваного ОСОБА_8 до вчиненого кримінального правопорушення.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що на даний час відсутні докази, які повністю спростовують висновок про наявність обґрунтованої підозри та вказують на безумовну непричетність ОСОБА_8 до вчиненого злочину.

У відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, врахувавши наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку тримання під вартою.

В апеляційній скарзі захисника не наведено переконливих доводів щодо запобігання наявним ризикам в інший спосіб, ніж передбачений відповідним судовим рішенням. При цьому характеризуючі особу ОСОБА_8 дані, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, є недостатніми для гарантування належної поведінки підозрюваного та не свідчать про відсутність вказаних ризиків з огляду на конкретні обставини справи.

Колегія суддів, враховує стадію на якій знаходиться розслідування даного кримінального провадження, особливості злочину у вчиненні, якого підозрюється ОСОБА_8 , який було вчинено декількома особами за попередньою змовою, об`єктивні складнощі в розслідуванні кримінального провадження та необхідність призначення великої кількості судових експертиз, враховує тривалість перебування підозрюваного під вартою, його характеристики, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, сімейне та матеріальне становище та інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, апеляційний суд погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.187, ч.2 ст.194,ч.1 ст.263 КК України та вважає, що з урахуванням існування ризиків можливого вчинення підозрюваним нового злочину і можливості переховування його від органів досудового розслідування чи суду, можливого незаконного впливу на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні, у слідчого судді існували підстави для продовження строку утримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

Зі змісту мотивувальної частини ухвали слідчого судді вбачається, що суд першої інстанції повністю погоджується з можливістю обрання запобіжного заходу у вигляді застави в розмірі , який було встановлено ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08 вересня 2018 року.

Зокрема, відповідно до вказаного рішення слідчого судді підозрюваному ОСОБА_8 визначено заставу в розмірі 124 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 218488 грн., яка може бути внесена на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту ч. 4 ст. 182 КК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом і повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не можу бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 та п.3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Колегія суддів вважає, що вищевказаний розмір застави визначено у відповідності до вимог діючого кримінального процесуального законодавства з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_8 , даних про його особу, ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та достатньою мірою буде гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірною для нього.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які свідчать про необхідність скасування ухвалі слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними та не підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.177,178,183,184,194,197,199,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2018 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5