справа № 166/778/18
провадження № 1-кп/166/4/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2019 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження 0000095, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2018 року за обвинуваченням

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Казачі Лагері Цюрупинського району Херсонської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше засудженого - 26.10.2017 року КаміньКаширським районним судом за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 520 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (штраф сплачено), доглядає за матір`ю інвалідом І групи,

у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 296 Кримінального кодексу України (надалі КК України),

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилась в м. Київ, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянки України, заміжньої, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей непрацюючої, раніше несудимої

-у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 296 КК України,

в с т а н о в и в:
05 лютого 2018 року, близько 12 години, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26.10.2017 року за вчинення злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 296 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 520 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в АДРЕСА_3 , знаходячись на території місцевої автостанції, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті правила поведінки, моральності та добропристойності оголив свій статевий орган, після чого в групі з ОСОБА_5 , грубо порушуючи громадський порядок, діючи з винятковим цинізмом, проявляючи безсоромність, в присутності інших осіб, здійснюючи особливо непристойні рухи тіла, вступили у статеві зносини між собою, здійснивши статевий акт неприродним способом, шляхом орогенітального контакту, цим самим завдавши істотної шкоди суспільним інтересам.

З огляду на наведене, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 296 Кримінального кодексу України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом, вчинене групою осіб, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство.

Окрім того, беручи до уваги наведене вище, ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 296 Кримінального кодексу України, а саме: грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується винятковим цинізмом, вчинене групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому злочині, передбаченому ч. 3 ст. 296 КК України визнав повністю, дав показання, відповідно до яких він 05 лютого 2018 року, приблизно о 12 годині, будучи раніше засудженим вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26.10.2017 року за вчинення злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 296 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 520 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в АДРЕСА_3 , перебуваючи на території місцевої автостанції, оголив свій статевий орган, після чого в групі з ОСОБА_5 , проявляючи безсоромність, в присутності інших осіб, здійснюючи особливо непристойні рухи тіла, вступив у статеві зносини з вказаною особою, здійснив статевий акт неприродним способом, шляхом орогенітального контакту. Про вчинене шкодує. У вчиненому розкаюється. Обіцяв більше ніколи не вчиняти злочинів.

Обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненому злочині, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 296 КК України, визнала та дала показання, відповідно до змісту яких вона 05 лютого 2018 року, близько 12 години, перебуваючи разом з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , знаходячись на території місцевої автостанції, проявляючи безсоромність, в присутності інших осіб, здійснюючи особливо непристойні рухи тіла, вступила у статеві зносини з ОСОБА_4 , який оголив свій статевий член, здійснила статевий акт неприродним способом, шляхом орогенітального контакту. Окрім того, ОСОБА_5 зазначила що хворіє на хронічну психічну хворобу і не може пояснити, чим вона керувалась, вчиняючи вказані дії. У вчиненому розкаюється. Вказала, що шкодує за вчинене, відчуває сором та обіцяла ніколи не вчиняти злочинів.

Окрім показань Обвинувачених, вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 296 КК України підтверджується наступними доказами:

-витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 22.02.2018 року про вчинення кримінального правопорушення;

-постановою Маневицької місцевої прокуратури про визначення територіальної підсудності від 28.02.2018 року, відповідно до якої визначено підслідність даної справи СВ Ратнівського ВП ГУНП у Волинській області;

-протоколом огляду від 12.06.218 року, відповідно до якого здійснено перегляд змісту оптичного диску формату DVD-R. В ходи перегляду відео встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_8 стоять біля автомобіля сірого кольору на автостанції в смт Ратне по вул. Ценетральній та зафіксовано, що статевий орган ОСОБА_8 оголений та знаходиться в роті ОСОБА_9 . При цьому, як зазначено в протоколі, з відеоперегляду вбачається, що ОСОБА_9 не опирається, та здійснює рухи головою;

-протоколом про визнання та зберігання речових доказів від 12.06.2018 року, відповідно до якого вказаний оптичний диск DVD-R визнано речовим доказом в межах даного кримінального провадження;

-висновком судово-психіатричного експерта №151 від 21.05.2018 року, відповідно до якого:

-у ОСОБА_5 виявлялися в період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого їй правопорушення і виявляються в даний час ознаки психічного розладу у вигляді параноїдальної шизофренії в стадії нестійкої ремісії з емоційно-вольовим зниженням, через який вона не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та (або) керувати ними;

-За станом свого психічного здоров`я в даний час вона потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

З огляду на наведене, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 3 ст. 296 КК України, є доведеною, оскільки вказані обставини, зазначені в обвинувальному акті, визнаються обома Обвинуваченими та підтверджена наведеними вище доказами.

Обставинами, які, відповідно до норми ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, у даному випадку, Суд вбачає визнання вини ОСОБА_4 , щире каяття.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, Судом не встановлено.

Крім цього, Суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 :

-відповідно до довідки Виконавчого комітету Камінь-Каширської міської ради №536/22-3 від 06.08.2018 року ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання;, має на утриманні матір, яка є інвалідом І групи, притягався до адміністративної та кримінальної відповідальності;

-на обліку в лікаря-нарколога та психіатра не перебуває;

-вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 26.10.2017 року засуджений за вчинення злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 296 КК України, до покарання у вигляді штрафу в розмірі 520 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

При цьому, призначаючи покарання ОСОБА_4 , Суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, хоч і є злочином середньої тяжкості, проте без тяжких наслідків його вчинення, дані про особу винного, є особою молодого віку без достатнього життєвого досвіду, позитивно характеризується за місцем проживання, проживає з матерію інвалідом 1 групи, за якою здійснює догляд, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, наявні судимості, наявна непогашена судимість, наявність у нього постійного місця проживання, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, та беручи до уваги позицію Прокурора, Захисника та Обвинуваченого з приводу призначення покарання, вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 3 статті 296 Кримінального кодексу України ближче нижньої межі санкції, встановленої вказаною статтею, а саме: до позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.

Окрім того, враховуючи встановлені судом обставини, Суд вважає, що виправлення Обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів можливе без реального відбуття покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє його від відбування покарання із випробуванням з покладенням на нього передбачених ст. 76 цього Кодексу обов`язків.

Разом з цим, Суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_9 у вчиненні злочину, відповідальність за який передбачена ч. 2 ст. 296 КК України, є доведеною, оскільки вказані обставини, зазначені в обвинувальному акті, визнаються обома Обвинуваченими та підтверджена наведеними вище доказами.

Обставинами, які, відповідно до норми ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, у даному випадку, Суд вбачає визнання вини ОСОБА_9 , щире каяття, вчинення злочину в стані обмеженої осудності.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, Судом не встановлено.

Крім цього, Суд враховує дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_9 :

-відповідно до довідки Клітицької сільської ради №397 від 22.03.2018 року ОСОБА_9 посередньо характеризується за місцем проживання, є матір`ю чотирьох малолітніх дітей;

-раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась;

-на обліку в лікаря-нарколога не перебуває;

-перебуває на диспансерному обліку у психіатра;

-згідно висновку судово-психіатричного експерта № 151 від 21.05.2018 року ОСОБА_5 на час інкримінованих їй протиправних дій та на даний час виявляє ознаки параноїдальної шизофренії в стадії нестійкої ремісії з емоційно-вольовим зниженням. Через наявний у неї психічний розлад остання не здатна повною мірою усвідомлювати свої дії і керувати ними та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання їй амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до вимог ст. 20 КК України підлягає кримінальній відповідальності особа, визнана судом обмежено осудною, тобто така, яка під час вчинення злочину, через наявний у неї психічний розлад не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дій та керувати ними. Визнання особи обмежено осудною враховується судом при призначенні покарання і може бути підставою для застосування примусових заходів медичного характеру.

Згідно ч. 2 ст. 504 КПК України, суд, ухвалюючи вирок, може врахувати стан обмеженої осудності як підставу для застосування примусових заходів медичного характеру.

Як вбачається з рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 3 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких саме і є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Відповідно до пункту 8 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду, така допомога може надаватися таким особам незалежно від виду призначеного їм покарання, якщо воно пов`язане з позбавленням волі, то здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покладається на медичну службу кримінально-виконавчих установ, а якщо не пов`язане, - на психіатричні заклади охорони здоров`я за місцем проживання засуджених.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , Суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, хоч і є злочином середньої тяжкості, проте без тяжких наслідків його вчинення, психічний стан, в якому перебувала Обвинувачена на момент його вчинення, дані про особу винного, яка є особою молодого віку без достатнього життєвого досвіду, посередньо характеризується за місцем проживання, має на утриманні чотирьох малолітніх дітей, на обліку у лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на амбулаторному обліку психіатра, до кримінальної відповідальності не притягувалась, наявність у неї постійного місця проживання, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, враховуючи стан здоров`я ОСОБА_5 та беручи до уваги позицію Прокурора, Захисника та Обвинуваченої з приводу призначення покарання, вважає за необхідне призначити покарання в межах санкції ч. 2 статті 296 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі на строк 1 (рік) 3 (три) місяці.

Окрім того, враховуючи встановлені судом обставини, Суд вважає, що виправлення Обвинуваченої й попередження вчинення нею нових злочинів можливе без реального відбуття покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє її від відбування покарання із випробуванням з покладенням на неї передбачених ст. 76 цього Кодексу обов`язків.

Також враховуючи те, що Обвинувачена вчинила злочин у стані обмеженої осудності, що є підставою, одночасно із призначенням покарання, для вирішення питання щодо застосування до останнього примусових заходів медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку, як про це зазначено у вищевказаному висновку судово-психіатричної експертизи.

Запобіжні заходи до Обвинувачених не обирались.

Долю речових доказів Суд вирішує відповідно до норми ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, Суд

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України та призначити йому покарання 2 (два) роки 1 (один) місяць позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_4 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити їй покарання 1 (один) рік 3 (три) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 від відбування покарання звільнити, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Речовий доказ:

-оптичний диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Волинської області через Ратнівський районний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення, обвинуваченим, який перебуває під вартою в цей же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1