Справа №127/6128/19
Провадження №1-кс/127/3612/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Київського відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Київського відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_5 , 01.03.2019 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 10.07.2017, приблизно о 20.00 год. 21.01.2019 проходив поблизу дошкільного навчального закладу №29, що за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, 17, та побачив за огорожею на території вказаного закладу, на якій на той час чергував охоронець, металеву кришку люка, яку встановлено на оглядову камеру та яка належить КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго».
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме кришки люка оглядової камери. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, упевнившись в тому, що за його діями ніхто, в тому числі охоронець закладу, не спостерігає, ОСОБА_4 підійшов до огорожі вищевказаного закладу, руками відчинив наявні в цій огорожі ворота, проникнувши таким чином на територію дошкільного навчального закладу № 29, що за адресою: м. Вінниця, вул. Некрасова, 17, де підійшов до раніше побаченої кришки люка оглядової камери, ринкова вартість якої згідно висновку експерта № 1277/19-21 від 19.02.2019 становить 662 грн. 80 коп., підняв цю кришку та після чого покинув місце злочину разом із викраденим майном.
В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» матеріальної шкоди на загальну суму 662 грн. 80 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у сховище.
Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи не зняту та не погашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за вироком Вінницького міського суду від 10.07.2017, попередньо вчинивши 21.01.2019 вищеописаний злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, 22.01.2019 приблизно об 11:30 годині перебував поруч з будинком АДРЕСА_2 . В цей час, ОСОБА_4 побачив металеву кришку люка каналізаційної мережі, яка закриває прохід до мережі каналізації КП «Вінницяоблводоканал».
В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме кришки люка каналізаційної мережі. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, переслідуючи мету наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, ОСОБА_4 , упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підняв дану кришку люка каналізаційної мережі, ринкова вартість якої згідно висновку експерта № 1278/19-21 від 20.02.2019 становить 475 грн. 48 коп., після чого завантажив її на зазадалегіть приготовлений візок та місце злочину разом із викраденим майном покинув.
В подальшому ОСОБА_4 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав КП «Вінницяоблводоканал» матеріальної шкоди на загальну суму 475 грн. 48 коп.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Вінниця, громадянину України, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодруженому, офіційно непрацюючому, раніше судимому: 10.07.2017 Вінницьким міським судом за ч. 1 ст. 185 КК України, до покарання у виді 80 годин громадських робіт; відносно якого 29.12.2017 до Вінницького міського суду направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 389, ч. 1 ст. 296 КК України __.02.2019, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, 3 ст. 185 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 в інкримінованому йому правопорушенні повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколами допитів свідків, протоколами огляду місця події, показами ОСОБА_4 .
Підозрюваний офіційно не працевлаштований, не має постійного та стабільного джерела прибутку, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих чинників та схильність підозрюваного до вчинення майнових злочинів.
Санкцією ч. 3 ст.185 КК України передбачено призначення покарання до 5 років позбавлення волі, тому відповідно до ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів.
Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків оскільки відсутність стійких соціальних зв`язків, а також стабільного джерела прибутку можуть лише підштовхувати підозрюваного до продовження вчинення злочинів.
Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 , кримінального правопорушення та ризиків визначених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Крім того, встановлено, що відносно ОСОБА_4 , 29.12.2017 до Вінницького міського суду направлено обвинувальний акт ч. 2 ст. 89, ч. 1 ст. 296 КК України, однак останній на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин.
Враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 заперечував з приводу обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив обрати запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавлення волі, а саме домашній арешт.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000114, заслухавши думку прокурора та підозрюваного, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 23.01.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України.
28.02.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України обґрунтована.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, підозрюваний офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, не одружений, дітей на утриманні не має, що свідчить про відсутність соціально-стримуючих факторів та схильність останнього до вчинення майнових злочинів, раніше судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та підозрюється у вчиненні нових злочинів, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчиняти інші злочини, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_4 необхідно визначити заставу.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленому Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за № 12050/04, сума застави за звільнення з-під варти заявника не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав: «Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більш того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується». Враховуючи вартість викрадених речей та наявні ризиків, а тому суд вважає за доцільним визначити розмір застави співрозмірно завданій шкоді та із врахуванням суми коштів, яка може в подальшому запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, а саме 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 грн.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 182, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Київського відділення поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування.
Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 28 квітня 2019 року в межах строку досудового розслідування.
Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 28 квітня 2019 року.
Одночасно визначити заставув розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 38 420 ( тридцять вісім тисяч чотириста двадцять) гривень, які можуть бути внесені як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки, а саме прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Вінницібез дозволу слідчого, прокурора або суду та повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя