Справа № 489/713/19
Номер провадження 1-кс/489/475/19
У Х В А Л А
ім`ям України
11 лютого 2019 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю слідчого СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого про арешт майна,

В С Т А Н О В И В :

СВ Інгульського ВП ГУНП в Миколаївській проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000441 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.7 ч.2 ст.115 КК України, а саме умисного вбивства 07.02.2019 р. близько 20.43 год. по пр. Мира, 58 в м. Миколаєві, ОСОБА_4 , з застосуванням ножа.

Слідчий звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на плоскогубці, шкіряні рукавиці та предмет схожий на ніж, вилучених в ході огляду місця події, як на речові докази, оскільки ці речі є знаряддям кримінального правопорушення та могли зберегти на собі його сліди у вигляді крові потерпілого, з метою їх збереження для проведення експертних досліджень.

Дослідивши надані матеріали, вислухавши думку слідчого, вважаю що клопотання підлягає задоволенню.

Так, згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину та згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зокрема є знаряддям вчинення правопорушення або зберегло на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Враховуючи, що є сукупність підстав вважати, що вилучені у ОСОБА_3 в місці його затримання речі, а саме ніж є знаряддям правопорушення, та разом з рукавицями та плоскогубцями зберегли на собі його сліди, оскільки на наявність таких слідів вказують обставини заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень ножем, з утворенням кровотечі, вважаю необхідним накласти арешт на вказане майно.
При цьому, окрім правової підстави для арешту майна, враховую достатність доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, що доведено показами свідка ОСОБА_5 , який був очевидцем події, обставинами затримання підозрюваного безпосередньо після вчинення злочину, зі знаряддям злочину, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, незначні наслідки арешту майна для його власника, та з метою збереження речових доказів вважаю необхідним застосувати спосіб арешту майна у вигляді заборони відчужувати його, використовувати та розпоряджатися ним.
Керуючись ст.172, 173 Кримінального процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Накласти арешт на майно ОСОБА_3 у вигляді плоскогубців, шкіряних рукавиць та предмету схожого на ніж, з забороною відчужувати його, використовувати та розпоряджатися ним, до скасування арешту майна у встановленому Кодексом порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

На підставі ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя :