Справа № 639/478/18
1-кп/639/95/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2019 року м.Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0002654 від 28.12.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, суд,

встановив:

ОСОБА_5 , 27 грудня 2017 року, приблизно о 19-30 год., проходив повз території державного навчального закладу «Регіонального центру професійної освіти швейного виробництва та сфери послуг Харківської області», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Селянська, 84, де побачив металеві ворота, котрі складаються з двох металевих частин, та металеву хвіртку, належні зазначеному державному навчальному закладу та перебували на його балансі.

Саме в цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення помічених ним металевих воріт.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , використовуючи ті обставини, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні, шляхом вільного доступу, таємно заволодів металевими воротами, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №1139 від 18.01.2018р., 378 грн., знявши обидві частини з петель, після чого, звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим завдав потерпілій стороні навчальному закладу «Регіональний центр професійної освіти швейного виробництва та сфери послуг Харківської області» матеріальної шкоди на вказану вище суму.

Крім того ОСОБА_5 , 27 грудня 2017 року, приблизно о 21-45 год., цілеспрямовано прийшов до території державного навчального закладу «Регіонального центру професійної освіти швейного виробництва та сфери послуг Харківської області», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Селянська, 84, за для вчинення крадіжки чужого майна, а саме металевої хвіртки, належної зазначеному державному навчальному закладу, що перебувала на балансі підприємства.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , використовуючи ті обставини, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілій стороні, шляхом вільного доступу, таємно заволодів металевою хвірткою, вартістю згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1139 від 18.01.2018р., 198 грн., знявши її з петель.

Однак ОСОБА_5 , не вчинив всі дії, які вважав за необхідне для доведення свого злочинного умислу до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки, його протиправні дії були помічені та припинені співробітником патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_6 , який припинив протиправні дії ОСОБА_5 , після того, як останній зняв металеву хвіртку з петель та відніс викрадене майно на відстань близько 5 метрів від місця вчинення злочину.

Після цього, слідчим СВ Новобаварського ВП ГУНП в Харківській області, того ж вечора у період з 22-40 год. до 23-20 год., під час огляду місця події у ОСОБА_5 було вилучено зазначене вище майно підприємства.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро покаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, розміром судових витрат на проведення експертного дослідження по справі, і пояснив про обставини скоєння злочину, як встановлено в судовому засіданні, обставини вчинення кримінальних правопорушень не оспорює. На початку судового слідства провину визнавав частково, оскільки злякався відповідальності. Злочини скоїв оскільки не може працевлаштуватися, просить суд не призначати надто суворе покарання.

Представник потерпілої сторони «Регіонального центру професійної освіти швейного виробництва та сфери послуг Харківської області» ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, будь яких претензій до обвинуваченого підприємство не має, при призначенні обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, з урахуванням заяви представника потерпілої сторони про розгляд справи за його відсутності, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів справи, в частині доказів, даних, які характеризують особу обвинуваченого, щодо подальшої долі речових доказів та судових витрат, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає провину обвинуваченого повністю доведеною і кваліфікує дії ОСОБА_5 , за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), скоєна повторно.

Пом`якшуючими покарання обставинами відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає його щире каяття у скоєному та сприяння суду правдивими показами встановленню істини у справі.

Обтяжуючих покарання обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він із середньою освітою, одружений, офіційно не працевлаштований, має місце реєстрації та мешкання в м. Харкові, за місцем мешкання характеризується задовільно, раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що ним вчинені злочини середнього ступеню тяжкості, дані про особу обвинуваченого, ступінь суспільної небезпеки вчинених ним злочинів, обставини, які пом`якшують його покарання, думку представника потерпілої сторони щодо призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду, і вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, з призначенням остаточного покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, з урахуванням вимог ст.68 КК України про призначення покарання за незакінчений злочин.

З урахуванням обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , враховуючи дані про його особу, встановлені обставини по справі, заяви представника потерпілої сторони щодо призначення покарання обвинуваченому на розсуд суду, відсутністю у потерпілої сторони будь яких претензій до обвинуваченого, суд вважає можливим звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

В ході досудового та судового слідства відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Судові витрати, вартість проведення експертного дослідження по справі, на підставі ст.ст.120-124 КПК України суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.2 ст.76 КК України, ОСОБА_5 встановити наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 286 гривень 00 коп., в якості судових витрат за проведення експертизи ХНДІСЕ ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса.

Речові докази по справі: металеві ворота та хвіртку, які передані слідчим на зберігання представнику потерпілої сторони, повернути підприємству, як законному власнику.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1