Справа №: 630/641/17
У Х В А Л А
іменем України

20 травня 2019 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю

прокурора ОСОБА_2 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_3

захисників неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7

законних представників ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_12

ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин, Харківської області кримінальне провадження відносно неповнолітніх ОСОБА_13 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України, ОСОБА_14 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_15 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 , обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_14 , ОСОБА_15 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України. ОСОБА_13 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 187 КК України, ОСОБА_12 , повідомлено про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Судове засідання призначено на 20 травня 2019 року об 11 год. 00 хв.

В судове засідання з`явилися прокурор, законні представники та захисники неповнолітніх обвинувачених, неповнолітні обвинувачені.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 раніше обраних запобіжних заходів.

Відповідно до ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 22 березня 2019 року відносно ОСОБА_13 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 21 травня 2019 року.

Відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_15 продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 29 березня 2019 року з 21.00 год. по 07.00 годину наступного дня, згідно ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 22 березня 2019 року.

Відповідно до ухвали Люботинського міського суду Харківської області від 11 квітня 2019 року відносно ОСОБА_14 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 червня 2019 року.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_13 , його захисник та законний представник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_15 та його захисник адвокат ОСОБА_7 , законний представник не заперечували проти задоволення клопотання, але зазначили, що ризики є лише припущеннями прокурора. Зазначили, що ОСОБА_15 працює, раніше відповідно до ухвали суду було встановлено режим запобіжного заходу з 21.00 год. до 07.00 ранку, тому зараз прокурор фактично намагається змінити запобіжний захід.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_14 заперечував проти задоволення клопотання лише з тих підстав, що він не встиг підготуватися до судового засідання, за обставинами та підставами, зазначеними в клопотанні заперечень не заявив.

Захисник та законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_14 підтримали думку неповнолітнього обвинуваченого.

Неповнолітня обвинувачена ОСОБА_12 її законний представник та захисник підтримали думку захисників ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Вислухавши доводи сторін кримінального провадження, вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, ст. 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991р. Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 р. Європейський суд з прав людини вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішення питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з даних матеріалів кримінального провадження, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати обґрунтованими посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, аналізуючи дані про особу обвинувачених, а саме: те, що вони обвинувачується в скоєнні зокрема тяжких злочинів, відсутні належні гарантії та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики їх ухилення від суду, доцільно вирішувати питання про продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи його таким, що відповідає характеру та тяжкості діяння, що інкримінується обвинуваченим, відповідності особи обвинуваченого та запобіганню можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема і ухиленню від суду, а тому, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_13 інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Крім того, суд враховує, що ОСОБА_14 обвинувачується в скоєнні зокрема тяжкого кримінального злочину, в період дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді арешту обвинувачується у вчиненні нового злочину, відсутні належні гарантії та підтвердження соціальних зв`язків, які б переважали наявні ризики їх ухилення від суду. На теперішній час не встановлено осіб - родичів, які б змогли здійснювати нагляд за неповнолітнім ОСОБА_14 та допомагали йому у вирішені соціально побутових питань, зокрема не відомо за які кошти може бути забезпечене його існування. ОСОБА_13 обвинувачується в скоєнні тяжких злочинів, будучи засудженим за вчинення корисливого злочину в період іспитового строку, на шлях виправлення не став, немає жодних родичів на підконтрольній території України.

Відповідно до вимог ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на те, що ризики, які існували при обранні відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжного заходу у виді домашнього арешту не зникли, суд приходить до висновку про необхідність продовження такого запобіжного заходу на 2 місяці.

Строк дії ухвал суду про продовження запобіжного заходу закінчується 21 травня 2019 та 10 червня 2019 року, однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню не закінчено і потребує часу для розгляду, тому строк дії запобіжних заходів, обраних відносно обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 необхідно продовжити.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нихпроцесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 199 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжних заходів відносно неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 задовольнити повністю, ОСОБА_15 задовольнити частково.

Міру запобіжного заходу відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань № 27 Державної пенітенціарної служби України продовжити на 60 днів до 19 липня 2019 року включно.

Міру запобіжного заходу відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді тримання під вартою в умовах Харківської установи виконання покарань №27 Державної пенітенціарної служби України продовжити на 60 днів до 19 липня 2019 року включно.

Міру запобіжного заходу відносно неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вигляді домашнього арешту продовжити на 60 днів до 19 липня 2019 року включно, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 з 21.00 год. по 07.00 годину наступного дня.

Роз`яснити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_15 положення ч. 5 ст. 181 КПК України, а саме: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Копію ухвали для виконання та здійснення контролю за поведінкою неповнолітнього ОСОБА_15 направити до Холодногірського ВП ГУНП України в Харківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)ОСОБА_1