печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1613/19-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2019 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

представника третьої особи, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс Плюс 2», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року, у кримінальному провадженні № 0000743 від 10.03.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Аверс Плюс 2», звернулась до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року, на нерухоме майно, а саме: приміщення першого поверху № 89-96 в літері «А-6», загальною площею 68,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення першого поверху №№ 13, 13-а, 13-б, 13-в, 13-г, 13-д, 13-е, 13-ж, 13-з, 13-і, 13-к, 13-л, 13-м, 14, антрисолі 13-н, 13-о, 13-п, 13-р, 13-е, 13-т, 13-у, загальною площею 249,2 кв.м., за адресою: м. Харків, Павлівський майдан, буд.10, у кримінальному провадженні № 0000743 від 10.03.2017 року.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що арешт накладено необґрунтовано, оскільки ТОВ «Аверс Плюс 2» не має жодного відношення до обставин, які є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, та є добросовісним набувачем вищевказаного нерухомого майна, а накладений арешт порушує конституційні права товариства, як власника майна.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання особа, яка подала клопотання, адвокат ОСОБА_3 , не з`явилась, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, в якій вимоги клопотання підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання та прокурора, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.03.2017 року № 0000743 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365-2 КК України.

В рамках здійснення досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року задоволено клопотання Старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 та накладено арешт на нерухоме майно, а саме: приміщення першого поверху № 89-96 в літері «А-6», загальною площею 68,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 та нежитлові приміщення першого поверху №№ 13, 13-а, 13-б, 13-в, 13-г, 13-д, 13-е, 13-ж, 13-з, 13-і, 13-к, 13-л, 13-м, 14, антрисолі 13-н, 13-о, 13-п, 13-р, 13-е, 13-т, 13-у, загальною площею 249,2 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 , заборонено розпоряджатися, відчужувати, користуватись будь-яким чином вказаним нерухомим майном юридичним та фізичним особам, а також будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам вчиняти з ним дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначене нерухоме майно.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року вбачається, що при накладенні арешту на нерухоме майно, а саме: приміщення першого поверху № 89-96 в літері «А-6», загальною площею 68,7 кв.м., за адресою: м. Харків, Павлівський майдан, буд. 8 та нежитлові приміщення першого поверху №№ 13, 13-а, 13-б, 13-в, 13-г, 13-д, 13-е, 13-ж, 13-з, 13-і, 13-к, 13-л, 13-м, 14, антрисолі 13-н, 13-о, 13-п, 13-р, 13-е, 13-т, 13-у, загальною площею 249,2 кв.м., за адресою: м. Харків, Павлівський майдан, буд. 10, слідчий суддя виходив з того, що вказане майно є предметом кримінального правопорушення та значення речового доказу у кримінальному провадженні № 0000743 від 10.03.2017 року.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також за умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна у відповідності до ст.ст. 94, 132, 173 КПК України слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу арешту майна; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне провадження № 0000743 зареєстроване за фактом неправомірних дій службових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб під час реалізації на відкритих електронних торгах (аукціоні) ТОВ «Європа-Факторинг» належного на праві власності ТОВ «Марічка» нерухомого майна з заниженням вартості заставного майна на суму 19 788 553 грн.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 01.12.2017 року, об`єкти нерухомого майна приміщення першого поверху № 89-96 в літері «А-6», загальною площею 68,7 кв.м., за адресою: м. Харків, Павлівський майдан, буд. 8 та нежитлові приміщення першого поверху №№ 13, 13-а, 13-б, 13-в, 13-г, 13-д, 13-е, 13-ж, 13-з, 13-і, 13-к, 13-л, 13-м, 14, антрисолі 13-н, 13-о, 13-п, 13-р, 13-е, 13-т, 13-у, загальною площею 249,2 кв.м., за адресою: м. Харків, Павлівський майдан, буд. 10 зареєстровані на праві приватної власності за ТОВ «Аверс Плюс 2».

Так, право власності на вказане нерухоме майно ТОВ «Аверс Плюс 2» набуло на підставі Договору про відступлення права вимоги за договором Іпотеки від 27.07.2016 року, укладеного між ТОВ «Європа-Факторинг» та ТОВ «Аверс Плюс 2», посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , зареєстрованим в реєстрі за № 816 та на підставі Договору про відступлення прав вимоги Ф-9/2016 від 27.07.2016 року, укладеного між ТОВ «Європа-Факторинг» та ТОВ «Аверс Плюс 2», предметом якого є Право вимоги Договором № 02-06К-15 на кредитну лінію в іноземній валюті, укладеним 30.01.2004 року між АКБ «Меркурій» та ТОВ «Марічка» з усіма додатковими угодами до нього.

Згідно доводів клопотання, які органом досудового розслідування не спростовані, жоден з правочинів не було визнано судом недійсним чи нікчемним.

Аналізуючи викладене, ТОВ «Аверс Плюс 2» є добросовісним набувачем вищевказаного нерухомого майна, на яке був накладений арешт ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року.

Так, кримінальне провадження № 0000743 зареєстроване 10.03.2017 року, повідомлення про підозру у вказаному кримінальному провадженні жодній службовій особі ТОВ «Аверс Плюс 2» не вручалося, ТОВ «Аверс Плюс 2» не є юридичною особою щодо якої здійснюється дане провадження, не є особою, яка несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану кримінальним правопорушенням.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Відповідно до положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що позбавлення ТОВ «Аверс Плюс 2», як добросовісного набувача майна, можливості розпоряджатися та користуватися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує права власності останнього та суперечить ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс Плюс 2», про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року, у кримінальному провадженні № 0000743 від 10.03.2017 року, задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2017 року у справі № 757/16847/17-к на нерухоме майно, а саме: приміщення першого поверху № 89-96 в літері «А-6», загальною площею 68,7 кв.м., за адресою: м. Харків, Павлівський майдан, буд. 8 та нежитлові приміщення першого поверху №№ 13, 13-а, 13-б, 13-в, 13-г, 13-д, 13-е, 13-ж, 13-з, 13-і, 13-к, 13-л, 13-м, 14, антрисолі 13-н, 13-о, 13-п, 13-р, 13-е, 13-т, 13-у, загальною площею 249,2 кв.м., за адресою: м. Харків, Павлівський майдан, буд. 10, яке на праві власності зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю «Аверс Плюс 2».

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1