Справа № 583/5425/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" грудня 2018 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду № 1 кримінальне провадження № 0000048 від 15 червня 2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Павлівка, Васильківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, одруженого, призваного на військову службу за мобілізацією 31.07.2014 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення злочину перебував на посаді робітника-підсобного 2 інженерно-будівельного відділення 3 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , перебуваючого в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 4 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014 № 607/2014 солдат ОСОБА_4 31.07.2014 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації та направлений для проходження військової служби до військової частини- польова пошта НОМЕР_3 ( АДРЕСА_2 ).

В подальшому, переведений для проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , де наказом командира ( по стройовій частині) № 36 від 19.11.2014 зарахований до списків особового складу частини, на всі види забезпечення, та призначений на посаду робітника-підсобного 2 інженерно-будівельного відділення 3 інженерно-будівельного взводу 4 інженерно-будівельної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» солдат ОСОБА_4 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Під час проходження військової служби солдат ОСОБА_4 відповідно до положень Військової присяги та ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

У такий спосіб з моменту видання первинного Указу Президента України 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

01.05.2015 обвинувачений ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період, в порушення вимог ст.ст. 17,65 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст.ст. 11, 16, 127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, у період з 01.05.2015 по 14.12.2018 включно, не маючи поважних причин, діючи з прямим умислом та з метою тимчасово ухилитися від виконання військового обов`язку, знаючи про те, що він повинен проходити військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, одноосібно, самовільно залишив військову частину-польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокувалася за адресою АДРЕСА_3 , чим вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення військової частини без поважних причин в умовах особливого періоду, вчинене особою зазначеною в ч. 2 ст. 407 КК України.

26.12.2018 суду надана письмова угода про визнання винуватості, укладена між прокурором військової прокуратури Сумського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , якому надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000048 і який підтримує публічне обвинувачення у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 , згідно якої ОСОБА_4 під час досудового розслідування та у ході судового розгляду кримінального провадження №0000048 від 15.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні, та надав показання, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

При призначенні покарання сторони врахували відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне визнання винуватості, наявність неповнолітніх дітей, участь в антитерористичних операції та, з урахуванням зазначених обставин, а також особи ОСОБА_4 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, дійшли згоди про призначення покарання у виді трьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням.

В судовому засіданні обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Прокурор пояснив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Суд проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого, думку прокурора, який вважає, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого обґрунтовано кваліфіковані за ч. 4 ст. 407 КК України самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене особами, зазначеними в частинах першій або другій цієї статті (військовослужбовцем та військовослужбовцем строкової служби).

Обвинувачений свою винуватість у вчиненні зазначеного злочину визнає.

Встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором є добровільним. Зміст та порядок укладення угоди відповідає вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена з застосуванням ст. 75 КК України, за наявності до того законних підстав, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374- 376, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 грудня 2018 року між прокурором військової прокуратури Сумського гарнізону старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 , якому надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000048 і який підтримує публічне обвинувачення у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000048 від 15 червня 2016 року за обвинуваченням за ч. 4 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та призначити йому покарання за цим законом у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, якщо протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
-
Вирок може бути оскаржений засудженим, прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Суддя Охтирського міськрайсуду
Сумської області ОСОБА_1