ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 766/4135/17 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/819/61/19 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ухвала про обрання
УХВАЛА
іменем України

03 січня 2019 року

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003191 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2018 року щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС СУ ГУНП України в Херсонській області та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 на строк 60 діб та встановлено час розгляду клопотання не пізніше 48 годин після затримання підозрюваного з часу доставки його до місяця кримінального провадження.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що він в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, з метою власного збагачення, керуючись корисливими мотивами, прийняв рішення щодо протиправного заволодіння майном свого знайомого ОСОБА_9 шляхом вимагання, а також майном його родичів та близьких осіб. Запросивши ОСОБА_9 до Домініканської Республіки шляхом обману щодо проведення перемовин та зустрічей з потенційними партнерами по бізнесу, 21.06.2016 року у одному з будинків у м. Пунта Канта, ОСОБА_8 позбавив ОСОБА_9 волі шляхом застосування фізичного насилля. Після цього ОСОБА_8 заволодів речами ОСОБА_9 . Після цього в період часу з 03.07.2016 року з мобільного телефона ОСОБА_9 , підозрюваний ОСОБА_8 надсилав за допомогою месенджерів повідомлення, фото та відеозаписи помічниці ОСОБА_9 - ОСОБА_10 щодо позбавлення волі останнього, застосування фізичного насилля відносно нього та висловлення погроз вбивства ОСОБА_9 у випадку не передачі майна та прав на нього у сумі 2 000 000 доларів США.

На виконання вимог ОСОБА_8 помічниками ОСОБА_9 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 було передано автомобіль «Ауді А7», який ними доставлено в м. Київ. Вказане майно перебувало у віданні підозрюваного до 26.08.2016 року, до часу коли його було виявлено та вилучено працівниками поліції на території бази ПФ «Оптіма» в м. Херсоні. ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду в особливо великому розмірі, що становить 1 241 070 грн.

Також на прохання ОСОБА_10 з метою звільнення ОСОБА_9 , 15.07.2016 року в приміщенні приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу, ОСОБА_13 укладено договір з ОСОБА_8 купівлі-продажу однокімнатної квартири, розташованої в АДРЕСА_2 . В результаті чого ОСОБА_13 спричинено матеріальну шкоду в сумі 61 900 грн.

Крім того, 05.08.2016 року на виконання вимог ОСОБА_8 , ОСОБА_10 з підозрюваним укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , площею 0,0903 га та ОСОБА_14 укладено договір купівлі-продажу з ОСОБА_8 земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,1 га. В результаті чого ОСОБА_10 спричинено матеріальну шкоду в розмірі 89 215 грн., ОСОБА_14 спричинено матеріальну шкоду в сумі 100 500 грн.

11.08.2016 року секретарем ОСОБА_9 ОСОБА_15 на прохання ОСОБА_14 були передані ключі від автомобіля «Вольво ХС90», який належить ОСОБА_9 , а сам автомобіль за вказівкою ОСОБА_8 залишено на парковці біля будинку АДРЕСА_5 . Вказане майно перебувало у віданні підозрюваного до 24.08.2016 до часу вилучення його працівниками поліції на парковці ТОВ «Міжнародний Аеропорт Одеса». За результатами цих незаконних дій ОСОБА_9 спричинено матеріальну шкоду у сумі 1 887 333 грн.

Незаконними діями ОСОБА_8 спричинено матеріальну шкоду потерпілим на загальну суму 3 380 018 грн.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, в апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 посилається на її необґрунтованість. Свої доводи мотивує тим, що запобіжний захід не може бути застосований до особи, яка не є підозрюваною. Вказує, що у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 не було вручено повідомлення про підозру. Наголошує, що слідчим всупереч вимогам ст.135 КПК України не здійснено належний виклик ОСОБА_8 до органів досудового розслідування. Також зазначає, що слідчим не вжито заходів для перевірки місця реєстрації підозрюваного, але стверджує, що слідчому та прокурору було відомо про місце перебування підозрюваного в Домініканській Республіці з 24.02.2017 року. З цих підстав просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши суддю - доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 , яка підтримала свої апеляційні вимоги та просила їх задовольнити, думку прокурора про залишення ухвали слідчого судді без зміни, а апеляційної скарги без задоволення, у дебатах сторони залишились на своїх попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ст.177 КПК України, метою та підставою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно із ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Як встановлено слідчим суддею, 01.03.2017 року слідчим складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

06.03.2017 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено в розшук.

17.10.2018 року слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області надано дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

01.11.2018 року слідчим винесено постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_8 у міжнародний розшук.

18.12.2018 року до СУ ГУНП в Херсонській області надійшла інформація сектору міжнародного поліцейського співробітництва щодо розшуку вказаного підозрюваного та його арешту правоохоронними органами Швейцарії та встановлення строку для надходження необхідних матеріалів для організації та підготовки екстрадиції ОСОБА_8 ..

Заперечення сторони захисту про те, що ОСОБА_8 не вручено повідомлення про підозру у визначений законом спосіб, були предметом перевірки та є безпідставними.

Повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, надіслано на відому адресу за місцем реєстрації підозрюваного: АДРЕСА_1 , що відповідає вимогам ст.ст. 276-279 КПК України.

10.03.2017 року слідчим було надано повідомлення про підозру членам сім`ї ОСОБА_8 , які відмовились його отримати та вказали, що не зможуть передати ОСОБА_8 , який знаходиться за кордоном. (а.п.71)

Це відповідає вищевказаним вимогам ст.ст. 276-279 КПК України та спростовує доводи захисника про те, що органи досудового розслідування не вжили всіх заходів для вручення ОСОБА_8 повідомлення про підозру.

Вказівки захисника про те, що 24.07.2015 року ОСОБА_8 виписаний за вказаною адресою, що на її думку, свідчить про недотримання органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону, не варті уваги, оскільки вказана інформація стала відома 20.03.2017 року (а.п.63), після того, як підозрюваний ухилився від органів досудового розслідування та суду і про це члени родини підозрюваного не повідомляли слідчого.

Посилання захисника на те, що слідчим не було встановлено місце реєстрації підозрюваного, який з 2003 року не проживав за адресою АДРЕСА_1 , є голослівними, оскільки жодним чином не підтверджено місце його вибуття за вказаною адресою на час розгляду кримінального провадження.

Відповідно до наявної в матеріалах провадження заяви про видачу паспорта, яка датована 05.12.2014 року, ОСОБА_8 вказав саме адресу АДРЕСА_1 (а.п.70).

Слідчим суддею правильно зазначено, що згідно протоколу від 04.01.2017 року та опису речей та документів, встановлено, що відповідно до копії паспорта підозрюваного, яку отримано та оглянуто в ході проведення слідчої дії, в паспорті ОСОБА_8 відсутня відмітка про зняття його з реєстраційного обліку за вказаною адресою.

За таких обставин у слідчого були всі законні підстави вважати, що місце встановленої адреси проживання підозрюваного є дійсним та саме за вказаною адресою було надіслано повідомлення про підозру.

Вказівки апелянта про відсутність опису вкладення листа про направлення повідомлення про підозру на адресу реєстрації ОСОБА_8 не свідчать про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та не суперечать вимогам ст.ст. 276-279 КПК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи захисника про те, що 24.02.2017 року стороною обвинувачення висунуто звернення про отримання міжнародної правової допомоги у кримінальному провадженні щодо допиту ОСОБА_8 як свідка та вказівки про те, що було відомо про місце перебування ОСОБА_8 і не вжито заходів для належного вручення повідомлення про підозру, виходячи з наступного.

Як установлено при перевірці матеріалів кримінального провадження, слідчим направлено до компетентних органів Домініканської Республіки запит про надання правової допомоги у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, датований 14.11.2017 року, відповідно до якого слідчим вказано ряд питань, в реалізації яких він звертається за допомогою та у запиті викладено прохальну частину щодо вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручення йому під розписку пам`ятки про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, допиту вказаної особи як підозрюваного за рядом питань, які викладено у запиті. (а.п. 36-39)

Указане свідчить про виконання вимог ст.135 КПК України та вжиття слідчим всіх заходів для вручення підозрюваному ОСОБА_8 повідомлення про підозру.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував наступні обставини, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, і підозру обґрунтовано вагомими доказами, які містяться в матеріалах провадження, а саме: протоколами допитів потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , які дають підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні цього злочину.

Також слідчий суддя врахував вагомість наявних доказів про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 ухиляється від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснювати тиск на потерпілих та свідків, іншим чином перешкоджати здійсненню кримінального провадження в разі незастосування до нього запобіжного заходу, який зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Зважаючи на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним вище ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів, а тому доводи апелянта про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є безпідставними.

Слідчий суддя на стадії досудового розслідування перевірив вагомість наявних доказів, які дають достатні підстави підозрювати ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.
На цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акту, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо неї обмежувального заходу.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, за який законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, переховується від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим його оголошено у міжнародний розшук, та, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, які в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливу на потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, які виправдовують необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тому твердження захисника про відсутність правових підстав для застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст.5 Конвенції про захист прав людина та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Саме застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку колегія суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має і тримання особи під вартою.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 не встановлено.

З огляду на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 20 грудня 2018 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: (підпис)
З оригіналом згідно

Суддя Херсонського апеляційного суду ОСОБА_2