Справа №359/402/19
Провадження №1-кс/359/159/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю перекладача ОСОБА_4 ,
за участю захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 ,
за участю затриманого ОСОБА_9 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту до
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірськ, громадянина Ізраїлю, з вищою освітою, не працевлаштованого, одруженого, на утриманні якого перебуває неповнолітній син, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.33, ч.4 ст.160 КК РФ,

встановив:

16 січня 2019 року прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся з вказаним клопотанням та обґрунтовує його тим, що 15 січня 2019 року о 10 годині 35 хвилин в пункті пропуску «Бориспіль» під час оформлення пасажирів рейсу №2651 сполученням «Тель-Авів Київ» був затриманий громадянин Ізраїлю ОСОБА_9 , який перебуває у міжнародному розшуку у зв`язку з вчиненням ним на території Російської Федерації злочинів, передбачених ч.5 ст.33, ч.4 ст.160 КК РФ. Згідно з кримінальним законодавством України дії затриманого кваліфікуються за ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності не закінчився. Тому прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 просить застосувати до ОСОБА_9 тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

У судовому засіданні прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підтримує клопотання та наполягає на його задоволенні.

Захисник ОСОБА_5 заперечує проти задоволення клопотання та посилається на те, що від компетентних органів Російської Федерації не поданий запит про тимчасовий арешт ОСОБА_9 . Ця обставина свідчить про недотримання прокурором порядку, передбаченого ст.16 Європейської конвенції про видачу правопорушників. Подані ним документи не відповідають ст.12 цієї ж Конвенції та оформлені з порушенням вимог ст.550 КПК України. Відтак, вони є недопустимими доказами. Крім того, відсутні також докази на підтвердження того, що злочин, передбачений ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, є тотожним із злочином, передбаченим ч.5 ст.33, ч.4 ст.160 КК РФ. ОСОБА_9 раніше не судимий, одружений, на його утриманні перебуває малолітній син. Затриманий навіть не знав про те, що він перебуває у міжнародному розшуку. Ці обставини свідчать про те, що ОСОБА_9 має міцні соціальні зв`язки та не ухиляється від досудового розслідування. Тому захисник ОСОБА_5 просить відмовити у задоволення клопотання або обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_6 заперечує проти задоволення клопотання та посилається на відсутність запиту Генерального прокурора або інших компетентних органів Російської Федерації про тимчасовий арешт ОСОБА_9 . Подані прокурором докази оформлені з недотриманням вимог, передбачених ст.550 КПК України. В порушення ст.3 Федерального конституційного закону РФ «Про державний герб Російської Федерації» на постанові судді Радянського районного суду м. Новосибірська від 27 квітня 2018 року навіть відсутній герб Російської Федерації. Ця обставина викликає сумнів в достовірності цього документа. ОСОБА_9 виїхав з Російської Федерації ще в 2013 році, тоді як постанова слідчого про притягнення його як обвинуваченого винесена лише в квітні 2016 року. Ці обставини свідчать про те, що затриманий не переховувався від органів досудового розслідування. Зокрема, на сайті Інтерполу навіть відсутня інформація про міжнародний розшук ОСОБА_9 . Тому захисник ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні клопотання або обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_7 заперечує проти задоволення клопотання та посилається на те, що прокурор помилково ототожнює злочин, передбачений ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, із злочином, передбаченим ч.5 ст.33, ч.4 ст.160 КК РФ. Подані ним документи оформлені з порушенням вимог ст.550 КПК України. Органам досудового розслідування РФ було відомо про те, що ОСОБА_9 проживає в Ізраїлі. Однак слідчий умисно приховав цю обставину від суду під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В порушення ст.3 Федерального конституційного закону РФ «Про державний герб Російської Федерації» на постанові судді Радянського районного суду м. Новосибірська від 27 квітня 2018 року навіть відсутній герб Російської Федерації. Ця обставина викликає сумнів не тільки в законності, але й у достовірності цього документа. Крім того, статтею 62 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах передбачений 30-, а не 40-денний строк тимчасового арешту. Тому захисник ОСОБА_7 просить відмовити у задоволенні клопотання або обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_8 категорично заперечує проти задоволення клопотання та посилається на відсутність запиту компетентних органів Російської Федерації про тимчасовий арешт ОСОБА_9 . Ця обставина свідчить про недотримання прокурором порядку, передбаченого Європейською конвенцією про видачу правопорушників. Подані ним документи оформлені з порушенням вимог ст.550 КПК України та є недопустимими доказами. Достовірність цих доказів спростовується тим, що на сайті Інтерполу навіть відсутня інформація про міжнародний розшук ОСОБА_9 . Крім того, збройний конфлікт між Україною та Російською Федерацією об`єктивно унеможливлює екстрадицію затриманого. Тому захисник ОСОБА_8 просить відмовити у задоволенні клопотання.

ОСОБА_9 також заперечує проти задоволення клопотання та посилається на те, що його переслідування пов`язано виключно з засудженням відомого вченого-геофізика ОСОБА_10 , який неодноразово публічно висловлював своє незадоволення суспільно-політичними процесами в Російській Федерації, що перешкоджають розвитку науки. Після відбування покарання він продовжив боротьбу за виправдання свого чесного імені. Тому у органів досудового розслідування РФ виникла потреба в тому, щоб ОСОБА_9 дав неправдиві показання проти ОСОБА_10 . Затриманий був вимушений іммігрувати в Ізраїль. Тому ОСОБА_9 просить відмовити у задоволенні клопотання.

Вислухавши пояснення учасників кримінального процесу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Встановлено, що 15 січня 2019 року о 10 годині 35 хвилин в пункті пропуску «Бориспіль» під час оформлення пасажирів рейсу №2651 сполученням «Тель-Авів Київ» був затриманий ОСОБА_9 , громадянин Ізраїлю, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ці обставини підтверджуються протоколом затримання особи (а.с.7-9) та копією паспорту громадянина Ізраїлю № НОМЕР_1 (а.с.40).

Відповідно до ч.6 ст.583 КПК України при розгляді клопотання про застосування тимчасового арешту слідчий суддя перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті.

Згідно з п.2 ч.4 ст.583 КПК України до клопотання додаються документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави.

Встановлено, що постановою слідчого СВ Радянського району у м. Новосибірську СУ СК Росії у Новосибірській області від 11 квітня 2016 року (а.с.18-31, 76-89) ОСОБА_9 притягнутий в якості обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.33, ч.4 ст.160 КК РФ.

Постановою судді Радянського районного суду м. Новосибірська від 27 квітня 2018 року (а.с.32-37, 70-75) ОСОБА_9 обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування тимчасового арешту, слідчий суддя не уповно-важений надавати жодної оцінки з приводу законності рішення іноземного суду про обрання затриманому запобіжного заходу. На цій підставі слідчий суддя критично оцінює посилання захисту на те, що ОСОБА_9 безпідставно обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, та не досліджує відповідність постанови судді Радянського районного суду м. Новосибірська від 27 квітня 2018 року на предмет відповідності вимогам ст.3 Федерального конституційного закону РФ «Про державний герб Російської Федерації».

На підставі вказаного судового рішення в базі даних «Інтерпол» була оформлена картка про міжнародний розшук ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірськ, громадянина Ізраїлю, особа якої підтверджується паспортом громадянина Ізраїлю № НОМЕР_1 . Повне співпадіння прізвища, ім`я та по батькові особи, інформації про дату та місце її народження, а також номеру паспорту свідчить про те, що особа, яка була затримана в аеропорту «Бориспіль», є саме тією особою, що перебуває у міжнародному розшуку.

Достовірність доводів захисту з приводу того, що ОСОБА_9 ніби-то не перебуває в міжнародному розшуку, спростовуються листом чергового офіцера Департаменту міжнарод-ного поліцейського співробітництва НП України від 15 січня 2019 року (а.с.15), роздруківкою електронного листа Інтерполу Росії від 15 січня 2019 року (а.с.91) та роздруківкою картки з бази даних «Інтерпол» (а.с.94-95). Ці письмові докази є достатніми, послідовними та пере-бувають у тісному логічному взаємозв`язку. Їх оформлення жодним чином не впливає на допустимість доказів в розумінні ст.86 КПК України.

ОСОБА_9 обвинувачується у пособництві привласненню чужого майна, яке було ввірене особі, шляхом зловживання нею своїм службовим становищем в особливо великому розмірі. Згідно з чинним кримінальним законодавством України такі дії кваліфікуються за ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України. Цей злочин відноситься до особливо тяжких, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років. Станом на день розгляду клопотання строк давності притягнення затриманого до кримінальної відповідальності не закінчився.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що до ОСОБА_9 допустимо застосувати тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Спірні процесуальні правовідносини регулюються ст.583 КПК України та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах. Тому слідчий суддя критично оцінює посилання захисту на недотримання прокурором порядку, передбаченого ст.ст.12, 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників. Крім того, достовірність доводів захисту про те, що статтею 62 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах передбачений лише 30-денний строк тимчасового арешту, взагалі спростовується протоколом до цієї ж Конвенції від 28 березня 1997 року, яким передбачений саме 40-денний строк утримування під вартою. Такий же максималь-ний строк передбачений ч.1 ст.583 КПК України.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини, розумність утримування особи під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Так, утримування особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Безумовно, застосування до ОСОБА_9 тимчасового арешту призведе до втручання в його право на свободу та особисту недоторканість. Водночас, вжиття цього процесуального заходу є вкрай необхідним для забезпечення кримінального судочинства та зміцнення авторитету України в системі міжнародної кримінальної юстиції. Досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, якийпревалює над принципом поваги до свободи затриманого.

Слідчий суддя вважає, що такі обставини є додатковою підставою для задоволення клопотання.

В матеріалах клопотання відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_9 звертався до компетентних органів України з заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Тому слідчий суддя критично оцінює посилання затриманого та його захисників на незаконне переслідування з боку органів досудового розслідування Російської Федерації.

Керуючись ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372, п.1 ч.6, ч.7 ст.583 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірськ, громадянина Ізраїлю, з вищою освітою, не працевлаштованого, одруженого, на утриманні якого перебуває неповнолітній син, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.33, ч.4 ст.160 КК РФ, тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Перебіг строку тимчасового арешту рахувати з моменту затримання ОСОБА_9 з 10 години 35 хвилин 15 січня 2019 року.

Ухвала слідчого судді діє до 23 лютого 2019 року включно.

Утримувати ОСОБА_9 в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1