Справа №127/5320/19
Провадження №1-кс/127/3168/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2019 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУ НП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рибниця, Республіка Молдова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Київського ВП ГУ НП у Вінницькій області лейтенант поліції ОСОБА_6 , 21.02.2019 року звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Клопотання мотивоване тим, що 10.02.2019 приблизно о 01:00 годині, ОСОБА_4 , раніше судимий Вінницьким міським судом 27.02.2013 за ч. 2 ст. 190 КК України за що судимість не знята і не погашена, разом із ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували у автомобілі DaewooNexiaд.н.з. НОМЕР_1 , служби таксі «579», за кермом якого знаходився раніше їм незнайомий ОСОБА_8 .
Під час поїздки, а саме проїжджаючи навпроти ТЦ «Віват», що по вул. Батозькій 6а в м. Вінниця, ОСОБА_9 та ОСОБА_4 почали виражатись в сторону ОСОБА_8 нецензурною лайкою, після чого останній зупинив автомобіль та попросив покинути транспортний засіб.
В даний момент у ОСОБА_4 , який перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля «DaewooNexia», д.н.з. НОМЕР_1 , виник прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону "MEIZU" моделі "M3S", в корпусі блакитного кольору, який знаходився у гумовому чохлі чорного кольору та був зафіксований на панелі приладів автомобіля за допомогою кріплення для телефону. В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи на меті матеріально збагатитись, з корисливих спонукань, керуючись жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи відкрито, взяв мобільний телефон "MEIZU" моделі "M3S", в корпусі блакитного кольору, який знаходився у гумовому чохлі чорного кольору.
В цей час ОСОБА_8 схопився рукою за свій мобільний телефон "MEIZU" моделі "M3S", який тримав ОСОБА_4 , та висловив вимогу повернути телефон. Так, ОСОБА_4 продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, наніс правою рукою удар в область обличчя ОСОБА_8 .
Крім того, в цей час, у ОСОБА_9 , який перебував на задньому пасажирському сидінні автомобіля «DaewooNexia», д.н.з. НОМЕР_1 , раптово виник злочинний умисел на спільне з ОСОБА_4 відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства до ОСОБА_8 . Реалізовуючи цей спільний умисел, діючи разом з ОСОБА_4 та опираючись на дії один одного, тобто за попередньою змовою між собою, прагнучи довести до кінця спільний з ОСОБА_4 намір відкрито заволодіти мобільним телефоном "MEIZU" моделі "M3S", в корпусі блакитного кольору, ОСОБА_9 наніс декілька ударів руками в область голови ОСОБА_8 , після чого останній, розуміючи що не може здійснювати супротив, відпустив свій телефон та вийшов з автомобіля.
Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_8 , з метою самооборони, дістав з багажного відділу автомобіля «DaewooNexia», д.н.з. НОМЕР_1 , гайковий ключ. В цей час, ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , вийшовши з автомобіля, продовжуючи свій спільний умисел, підійшли до ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_4 підняв з землі камінь та почав хаотично наносити вказаним предметом удари по рукам, якими прикривав голову ОСОБА_8 , при цьому надав команду ОСОБА_9 стати зі сторони спини ОСОБА_8 .
У подальшому ОСОБА_4 разом із ОСОБА_9 нанесли ще декілька ударів ОСОБА_8 в область голови та рук, внаслідок чого останній впав на асфальт. Після цього ОСОБА_4 підійшов до автомобіля «DaewooNexia», д.н.з. НОМЕР_1 , відкрив водійські двері та, продовжуючи єдиний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, почав обшукувати салон автомобіля. В цей час ОСОБА_9 , діючи спільно із ОСОБА_4 , також підійшов до вказаного автомобіля, відкрив передні пасажирські двері та почав обшук салону з метою відкритого викрадення чужого майна. ОСОБА_4 , знаходячись зі сторони водійських дверей, під сонцезахисним козирцем виявив гроші у сумі 600 грн., а також на панелі приборів виявив мобільний телефон «Nokia» невідомої моделі, після чого заволодів вказаними речами.
ОСОБА_8 , в момент коли ОСОБА_4 та ОСОБА_9 знаходились біля автомобіля, швидко підбіг та сів за кермо автомобіля «DaewooNexia», д.н.з. НОМЕР_1 , та покинув місце злочину на вказаному транспортному засобі, поїхавши в бік залізничного вокзалу м. Вінниці.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_9 завдали матеріальної шкоди ОСОБА_8 на загальну суму близько 5 000 грн.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Молдови, м. Рибниця, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, не працюючого, раніше судимому, а саме 14.12.2009 Староміським районним судом м. Вінниці за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді сплати штрафу у розмірі 850 грн.; 04.11.2010 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі на підставі ст. 104 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим терміном 1 рік 6 місяців; 30.03.2011 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190,ч. 1 ст. 296 КК України до 3 років позбавлення волі; 11.07.2012 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі в силу ст. 71 КК України приєднано 6 місяців по вироку того ж суду від 04.11.2010 і в загальному 5 років; 02.08.2013 Вінницьким міським судом за ч. 1 ст. 187, ч. 3 ст. 185,ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, ч. 2 с. 190, ч. 3 ст. 296 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі в силу ч. 4 ст. 70КК України приєднати 6 місяців по вироку того ж суду від 27.02.2013 в загальному 5 років позбавлення волі; 27.02.2013 Вінницьким міським судом за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі в силу ч. 4 ст. 70КК України приєднати 2 роки 8 місяців по вироку того ж суду від 11.07.2012 в загальному 4 роки 8 місяців позбавлення волі; 13.05.2017 направлено до Вінницького міського суду обвинувальний акт за ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 186 КК України 21.02.2019 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфікуючою ознакою якого є, вчинення за попередньою змовою групою осіб.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення та ризиків визначених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного перебуваючи на свободі продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, а також вчинення нових умисних злочинів.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини вказують на наявність таких передбачених ст. 177 КПК України ризиків стосовно ОСОБА_4 :

1)ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років позбавлення волі, вагомих соціально стримуючих факторів таких як сім`я та постійне місце роботи, або навчання немає, а тому, враховуючи можливе покарання, яке може бути до нього застосоване, може переховуватись як під час досудового розслідування так і під час розгляду справи у суді.

2) можливість незаконно впливати на потерпілого, або інших учасників кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 знайомий зі свідками та іншою особою, що спільно з ним вчинив кримінальне правопорушення, а тому наявні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може вчиняти тиск на потерпілого, свідків з метою зміни їх показів під час досудового слідства.

3) можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) наразі встановлено, що ОСОБА_4 ніде не працює та будь-якого джерела доходів не має, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, а тому останній може продовжувати вчиняти корисливого виду злочини і надалі.

4) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_9 незаконно заволоділи мобільним телефоном мобільний телефон «Nokia» невідомої моделі, що належить потерпілому, та на даний час місцезнаходження викраденого майна не встановлено, а тому ОСОБА_4 може сховати, або знищити вказаний мобільний телефон з метою приховування слідів злочину.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків оскільки відсутність стійких соціальних зв`язків, а також стабільного джерела прибутку можуть лише підштовхувати підозрюваного до продовження вчинення злочинів.

Крім того, так як ОСОБА_4 вчинив злочин із застосуванням насильства, в разі постановлення ухвали про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід не визначати йому розмір застави. На підставі викладеного слідчий просить клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник просили не обирати підозрюваному запобіжний захід пов`язаний із позбавлення волі, а обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження № 0000209, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК Українипідставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесені 10.02.2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000209 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

21.02.2019 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України обґрунтована.

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.
На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні злочину за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 років, підозрюваний офіційно не працює, тобто не має постійного джерела прибутку, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, крім того, на даний час відносно підозрюваного обрано запобіжний захід увиді особистого зобов`язання по іншому кримінальнрому провадженню, яке перебуває на розгляді у Вінницькому міському суду за ч.1 ст.28, ч.2 ст.186 КК України, а тому суд підчас розгляду клопотання дійшов обґрунтованого висновку, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушенняперешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо задоволення клопотання слідчий суддя враховує, що прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, тому переконується в доцільності задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні Летельє проти Франції від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. У справі «Мироненко і Мартенко проти України» від 10.12.2009 року ЄСПЛ зазначив, що компетентний суд повинен перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої здійснено затримання й подальшого тримання під вартою.
Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а тому підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави суд не визначає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395, 400 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Київського ВП ГУ НП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 10 квітня 2019 року в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 10 квітня 2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя