Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/285/19 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2019 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянула дистанційно в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому матеріали спільного подання в.о. начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія №6» та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті міської ради м. Кропивницького за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2019 року, якою відмовлено у задоволенні спільного подання в.о. начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія №6» та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті міської ради м. Кропивницького щодо

ОСОБА_7 , народився: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Олександрія Кіровоградської області, українця, громадянина України, із професійно-технічною освітою, не одруженого, зареєстрованого жителем за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.11.2006 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ст.70, ст.75 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, з іспитовим строком 2 роки;
- 11.06.2007 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років. Звільнений 13.04.2011 року умовно-достроково на 1 рік 11 місяців 17 днів за ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.04.2011 року;
- 26.01.2015 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років,

про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ленінського районного суду м. Кіровограда надійшли матеріали спільного подання в.о. начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія №6» та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті міської ради м. Кропивницького на засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокове звільнення на підставі ст. 81 КК України. Подання мотивовано тим, що за час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, відбув 2/3 частини призначеного строку покарання, має заохочення, за час відбування покарання в установі у 2017 році допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2019 року відмовлено у задоволенні спільного подання в.о. начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія №6» та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті міської ради м. Кропивницького про застосування до засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Рішення суду мотивовано тим, що ОСОБА_7 засуджено вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 січня 2015 року за ч.2 ст.121 КК України до позбавлення волі строком на 7 років.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2016 року ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 08.10.2014 року до 27.02.2015 року.
Засуджений ОСОБА_7 в місцях позбавлення волі перебуває з 2014 року, за вчинення в період умовно-дострокового звільнення тяжкого кримінального правопорушення в результаті якого настала смерть потерпілої особи. Переважний строк відбування покарання ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці прагнув довести своє виправлення, разом із тим, 11.05.2017 року та 12.05.2017 року засуджений допустив два порушення режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Крім того, ОСОБА_7 будучи раніше неодноразово судимим, після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчиняв кримінальні правопорушення, що додатково підтверджує, що засуджений для себе належних висновків не робить, а відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі не досягало своєї мети.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просив оскаржувану ухвалу та задовольнити спільне подання в.о. начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія №6» та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті міської ради м. Кропивницького про застосування щодо засудженого ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.
Свої вимоги обґрунтував тим, що він відбув 2/3 строку покарання, мав зразкову поведінку, був працевлаштований, отримав професійно-технічну освіту та щиро розкаявся, має заохочення з ВК №6 від начальника колонії. Крім того, стверджує, що злочин, за який нині відбуває покарання, вчинив вже після спливу строку умовно-дострокового звільнення від відбування попереднього покарання.

Заслухавши доповідача, прокурора який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновків, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року « Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання, а також дані про попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

Як вбачається з матеріалів подання, ОСОБА_7 засуджено вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 січня 2015 року за ч.2 ст.121 КК України до позбавлення волі строком на 7 років.
Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок районного суду від 26.01.2015 року набрав законної сили 27.02.2015 року.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 15 лютого 2016 року ОСОБА_7 відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 08.10.2014 року до 27.02.2015 року.
Початок строку відбування покарання 08.10.2014 року. Станом на день розгляду клопотання, враховуючи зарахований засудженому строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, ОСОБА_7 відбув більше 2/3 призначеного покарання 4 роки 9 місяців 25 днів, залишилося до відбуття 2 роки 2 місяці 5 днів.
Засуджений в Кіровоградській УВП №14 перебував з 14.10.2014 року. За час перебування в УВП порушень встановленого режиму утримання не допускав. Заохочень не мав.
З 09.04.2015 року відбуває покарання в ДУ «Кропивницька виправна колонія (№6)». За час відбування покарання в установі у 2017 році допустив два порушення встановленого порядку відбування покарання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності. Стягнення погашені у встановленому законом порядку.
Після прибуття до установи працевлаштований на виробництві, працював в цеху виготовлення сітки рабиці. Проявляв добросовісне ставлення до праці, мав зразкову поведінку, за що п`ять разів заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
З третього кварталу 2017 року ОСОБА_7 працює в котельні установи. Проявляє добросовісне ставлення до праці, має зразкову поведінку, за що чотири рази заохочувався за сумлінну поведінку та ставлення до праці.
Відповідно до пункту 5 статті 118 Кримінально-виконавчого кодексу України відпрацював 118 годин. Бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу Професія.
Крім того, із матеріалів подання вбачається, що виконавчі листи до установи не надходили.

Так, засуджений ОСОБА_7 перебуває в місцях позбавлення волі з 2014 року, за вчинення тяжкого кримінального правопорушення в результаті якого настала смерть потерпілої особи. Переважний строк відбування покарання ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці прагнув довести своє виправлення, разом з тим, 11.05.2017 року та 12.05.2017 року засуджений допустив два порушення режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Так, суд першої інстанції в своїй ухвалі зазначив про вчинення засудженим ОСОБА_7 злочину за який він відбуває покарання в період умовно-дострокового звільнення, що є помилковим твердженням, оскільки ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково 13.04.2011 року з невідбутим строком покарання 1 рік 11 місяців 17 днів, який закінчився до вчинення ОСОБА_7 злочину по теперішній справі, тобто до 07.10.2014 року.

Разом із тим, засуджений ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та до нього раніше застосовувалося умовно-дострокове звільнення на один рік одинадцять місяців сімнадцять днів, після звільнення з місць позбавлення волі, знову вчиняв кримінальні правопорушення, що додатково підтверджує, що засуджений для себе належних висновків не робить, а відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі не досягало своєї мети, що враховано судом першої інстанції. Переважний строк відбування покарання з 2014 року ОСОБА_7 своєю поведінкою та ставленням до праці прагнув довести своє виправлення, разом з тим, 11.05.2017 року та 12.05.2017 року засуджений допустив два порушення режиму утримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що засуджений відбув більше ніж 2/3 строку призначеного покарання, проте не довів, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування ним призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та мотивованою, підстави для її зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 березня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні спільного подання в.о. начальника ДУ «Кропивницька виправна колонія №6» та голови спостережної комісії при виконавчому комітеті міської ради м. Кропивницького стосовно засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та в касаційному порядку не оскаржується.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4