КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 20 березня 2019 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року, щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, стрільця санітара 2-ї бойової групи спецпризначення Національної гвардії України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України,

за участі: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 20 квітня 2019 року, з визначенням застави в розмірі 1 000 000 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що матеріали клопотання містять достатньо обґрунтувань необхідності збереження застосованого запобіжного заходу, оскільки по справі необхідно провести ряд слідчих (розшукових) дій та прийняти процесуальне рішення, згідно ст. 283 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник в інтересах підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року та постановити нову ухвалу, якою зменшити розмір застави, щодо ОСОБА_6 в розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, захисник вважає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання допущений формалізм, оскаржувана ухвала є незаконною, несправедливою та такою, що прийнята з порушеннями норм матеріального і процесуального права, з огляду на допущену невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та як наслідок цього - неправомірне застосування судом завідомо непомірного розміру застави.
Крім того, автор апеляційної скарги посилається на характеризуючі дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності притягується вперше, має постійне місце роботи, є учасником АТО, має позитивні характеристики. Також, стверджує, що у кримінальній справі не має жодного доказу на підтвердження винуватості ОСОБА_6 до скоєння особливо тяжкого злочину, що в сою чергу послужило підставою для застосування завідомо непомірної застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Головним управлінням Національної поліції в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості якого 09 квітня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, під № 0003970.
02 листопада 2018 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та наступного дня повідомлено про підозру у тому, що він своїми умисними діями, які виразились у організації озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб, а також участі у такій банді, та придбані, зберіганні, передачі, збуті бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. 257 та ч. 1 ст. 263 КК України.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2018 року ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 30 грудня 2018 року, та в подальшому продовжено до 25 лютого 2019 року.
18 лютого 2019 року старший слідчий в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року зазначене клопотання було задоволено.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому був допитаний підозрюваний ОСОБА_6 , вислухана думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання продовження обраного запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 вищезазначених кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, характер та обставини вчинення злочинів, дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , в їх сукупності.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується вагомими доказами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

На об`єктивне переконання і колегії суддів апеляційного суду сукупність всіх даних зазначених в ухвалі слідчого судді дає достатні підстави вважати ймовірною підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, що є підставою для продовження застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою здійснення подальшого розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дані правопорушення.

Як встановлено колегією суддів, прокурором, як у клопотанні, так і в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для продовження застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам.

Зокрема, в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, та можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Матеріали судового провадження містять докази про існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, незаконними засобами впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також вчинити інші злочини, які поряд із ризиком можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду теж залишаються існувати та вірогідність їх настання є досить високою.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає, що ухвала суду відповідає вище вказаним вимогам, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дані, на які посилаються в своїх апеляційних скаргах захисники, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, матеріали судової справи не містять.

Разом з тим, прийнявши обґрунтоване рішення про продовження строку застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, яка передбачає, що слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Однак, враховуючи обставини кримінальних правопорушень, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу в тому числі і стан його здоров`я та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що, з врахуванням стадії досудового розслідування даного кримінального провадження, визначена судом першої інстанції застава у розмірі 1 000 000 грн. є завідомо непомірною для підозрюваного ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 5 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини та тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , наслідки від вчинених злочинів, особу підозрюваного, колегія суддів вважає, що в даному кримінальному провадженні можливо встановити заставу, яка встановлена п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, з метою гарантування виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України, а саме заставу у розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 200 гривень.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника підозрюваного необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання органу досудового розслідування, продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 20 квітня 2019 року та визначити йому розмір застави у розмірі, який встановлений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, та становить 384 200 грн., вважаючи, що застава саме у такому розмірі буде належною гарантією того, що у разі сплати визначеного розміру застави, ОСОБА_6 вирішить виконувати покладені на нього обов`язки, які передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, через побоювання втратити цю заставу. При цьому колегія суддів враховує обставини, встановлені ст. ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання переховуватися.

Такий розмір застави буде справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не буде порушувати права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 , з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та розміру завданої шкоди, колегія суддів на даний час не вбачає.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181,194, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , та продовжено відносно підозрюваного ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 20 квітня 2019 року, з визначенням застави в розмірі 1 000 000 грн., та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 , про продовження відносно підозрюваного ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 20 квітня 2019 року.

Визначити ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,розмір застави, встановлений п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384 200 грн. у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, банк ГУ ДКСУ в місті Києві, код ЄДРПОУ ДКСУ 37993783, МФО 820172, реєстраційний рахунок 2186).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади протягом дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- не відлучатися із м. Кривий Ріг без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;
- здати на зберігання до Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Визначити 2-х місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду, має бути наданий відповідній уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_6 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішуватиме питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави в більшому розмірі або іншого більш суворого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_9 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/824/1773/2019 Категорія: ст. 183, 199 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Доповідач: ОСОБА_1