621/2140/18 1-кп/621/239/18
У Х В А Л А

03 грудня 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000097 за обвинуваченням ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у злочині, передбаченому частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта №0000097 від 10.08.2018 ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному виготовленні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечних наркотичних засобів за наступних обставин:

У червні 2018 року у невстановленому місці ОСОБА_4 із вільно доступних в обігу речовин та матеріалів самостійно незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб "опій".

21 червня 2018 року близько 15:00 години ОСОБА_4 маючи умисел, направлений на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, переслідуючи корисливу мету особистого збагачення за рахунок злочинної діяльності, перебуваючи поблизу будинку №5 по вул. Спортивній в смт Слобожанське Зміївського району Харківської області, під час проведення працівниками поліції негласної слідчої (розшукової) дії - контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув ОСОБА_6 за 200 грн 00 к. шприц із вмістом речовини бурого кольору, який є особливо небезпечним наркотичним засобом - опій ацетильований, маса якого в перерахунку на суху речовину складає 0,8282 г.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 22 червня 2018 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ "Харківська установа виконання покарань (№ 27)" на строк до 19 серпня 2018 року, з визначенням розміру застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складало 88100 грн. 00 к.

В подальшому, під час судового провадження, Зміївським районним судом строк запобіжного заходу продовжено, на даний час строк тримання під вартою встановлено до 06 грудня 2018 року.

Під час судового розгляду виникли підстави для відкладення судового засідання, оскільки задоволено клопотання сторони захисту про дослідження речового доказу, а прокурором заявлено клопотання про оголошення перерви та надання часу для доставляння речового доказу до суду з місця, де він зберігається. Крім того, судом задоволено клопотання сторони захисту про виклик для додаткового допиту вже допитаного свідка ОСОБА_6 , яка на час проведення судового засідання була відсутня в приміщенні суду, що викликало потребу в оголошенні перерви для її виклику.

Прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , яке мотивоване відсутністю підстав для зміни чи скасування застосованого запобіжного заходу.

На думку прокурора продовжують існувати ризики, що стали підставою для застосування цього запобіжного заходу, а саме, ОСОБА_7 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти клопотання прокурора заперечував та заявив клопотання про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на будь-який інший, не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування свого клопотання обвинувачений зазначив, що прокурором не наведено будь-яких доказів на підтвердження клопотання про продовження строку тримання під вартою, а подальше його тримання під вартою не відповідає завданням та меті, для досягнення яких застосовуються запобіжні заходи. Вважав, що безпідставне продовження строків тримання під вартою суперечитиме сталій практиці Європейського суду з прав людини.

Вважав, що на даний час, коли всі свідки допитані, досліджені письмові докази, він не зможе будь-яким чином зашкодити судовому розгляду.

У разі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зобов`язався виконувати всі покладені на нього судом обов`язки.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти клопотання прокурора мотивуючи наявністю у обвинуваченого малолітньої дитини, а також перебуванням на його утриманні дітей ОСОБА_8 , з якою він проживає без реєстрації шлюбу та має спільну дитину. Також, вказала, що обвинувачений не має непогашених судимостей. Підтримала клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на менш суворий, зокрема і на домашній арешт.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявлених клопотань, суд дійшов наступного:

Згідно статті 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 1 статті 12 Кримінального процесуального кодексу України, під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абзаців 1, 2 частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Враховуючи, що в межах строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 судове провадження не буде завершене, суду належить розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно пункту 1"с" статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: - законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 слідчим суддею було враховано наявність ризиків вчинення нових злочинів, а також переховування від суду.

Суд взяв до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше засуджувався до позбавлення волі за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, від відбування покарання звільнявся умовно-достроково. Разом з тим, раніше призначені покарання, а також і умовно-дострокові звільнення від їх відбування не мали достатнього впливу на виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів, і він знову обвинувачується у злочині, передбаченому частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, що вказує на високий ризик вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Відомості про те, що ОСОБА_4 , який обвинувачується у злочині, суспільна небезпечність якого є високою, заперечує обґрунтованість обвинувачення, вказує на існування ризику протиправного впливу на свідка, щодо якого вжито заходи безпеки, і якого за клопотанням сторони захисту суд викликав для додаткового допиту. Зокрема, необхідність унеможливлення протиправного впливу з боку обвинуваченого на свідка, щодо якого вжито заходів безпеки, та якого належить викликати для додаткового допиту, є новою обставиною, яка раніше не враховувалася під час застосування чи продовження запобіжного заходу, а виникла безпосередньо перед заявленням клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Зазначені обставини вказують на передчасність доводів клопотання обвинуваченого про те, що всі свідки вже допитані і він не матиме можливості на них впливати.

Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України, у поєднанні з відомостями про відсутність у обвинуваченого легальних джерел доходів, вказують на наявність ризиків переховування від суду.

Обставини обвинувачення, викладені в обвинувальному акті, свідчать про те, що міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, на які акцентує увагу сторона захисту, неспроможні забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , а також виключити можливість вчинення ним нових кримінальних правопорушень чи протиправного впливу на свідка.

Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу під час досудового розслідування не зменшилися і продовжують існувати незважаючи на те, що час перебування обвинуваченого під вартою є досить тривалим і питання про продовження строків тримання під вартою вирішується судом повторно, а також на неможливість забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, та усунення ризиків продовження ним протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема і тим, на які посилався у своєму клопотанні обвинувачений.

За таких обставин належить відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу та задовольнити клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.

Відповідно до частини 3 статті 183, пункту 2 частини 5 статті 182 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, майнового та сімейного стану обвинуваченого, суд визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 92050 грн 00 к.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 12, 176-178, 182, 183, 197, 199, 201, 331, 350 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 , підтриманого захисником ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в ДУ "Харківський слідчий ізолятор" на строк до 30 січня 2019 року.

Визначити розмір застави - 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 92050 (дев`яносто дві тисячі п`ятдесят) грн. 00 к., яка може бути внесена протягом строку тримання під вартою.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з під варти та покласти на нього наступні обов`язки: не відлучатися із смт Слобожанське Зміївського району Харківської області без дозволу суду; повідомляти суд про своє фактичне місце проживання та засоби зв`язку; прибувати за викликом до суду.

У разі невиконання обов`язків ОСОБА_4 застава звертається в дохід Державного бюджету України та може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1