Справа № 467/267/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2019 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого -судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання начальника державної установи «Арбузинська виправна колонія № 83» Міністерства юстиції України про приведення вироку у відповідність, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Арбузинська виправна колонія № 83» вніс до суду клопотанням, у якому порушив питання про приведення вироку Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року у відповідність.

Зокрема, посилався на те, що вироком Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року ОСОБА_3 був засуджений за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, однак, ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15 травня 2018 року цей вирок було змінено, застосовано положення ст. 69 КК України, і як наслідок, зменшено строк покарання до 3 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна із застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України.

Оскільки вироком Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року було поглинуте покарання, призначене ОСОБА_3 за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року, то суб`єкт звернення просив суд вирішити питання про такого роду сумніви, так останній має місце при виконанні вироку відносно ОСОБА_3 , засудженого до покарання у виді позбавлення волі.

Учасники судового провадження, як то засуджений, прокурор та представник установи виконання покарань, в судове засідання не прибули, про його дату, час і місце повідомлені належно, причин своєї неявки не вказали, проте, суд, з огляду на положення ч.5 ст. 539 КПК України, не розцінював це як перешкоду для розгляду клопотання по суті, оскільки явку учасників в судове засідання обов`язковою не визнавав.

Тому перевіривши доводи і обґрунтованість унесеного клопотання, вивчивши матеріали особової справи засудженого у контексті порушеного питання, суд установив таке.

Вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 05 грудня 2017 року, що підтверджується відповідним розпорядженням.

Вироком Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2017 року остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до вказаного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2015 року і остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року ОСОБА_3 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання бульш суворим за цим вироком та вироком Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року ОСОБА_3 остаточно призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Таким чином, покарання, призначене за останнім вироком, а саме : вироком Долинського районного суду Миколаївської області від 06 березня 2018 року було повністю поглинуте покаранням, призначеним за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року, як більш суворим.

Проте, вирок Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року у відношенні ОСОБА_3 ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15 травня 2018 року було змінено в частині покарання, як то, останнє було пом`якшене у зв`язку із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України і призначене у виді 3 років без конфіскації майна.

При цьому, на підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених за даним вироком та вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 07 червня 2017 року, шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці без конфіскації майна.

Та відповідно до ч.1 ст. 17 КК України до цього покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 10 грудня 2015 року та остаточно призначено ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці без конфіскації майна.

Тобто, вирок Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року набрав законної сили 15 травня 2018 року і за ним ОСОБА_3 є засудженим за ч.2 ст. 289 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Однак, на момент ухвалення останнього за часом вироку, вирок Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року, яким було поглинуте покарання, призначене за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року, зміненим ще не був. І лише з 15 травня 2018 року ОСОБА_3 є таким, що засуджений вироком Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року до 3 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Наразі ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Арбузинська ВК №83», а тому начальник установи просить усунути цей сумнів і протиріччя.

У зв`язку із чим, суд вважає за необхідне вказати на таке.

Призначаючи покарання за вироком від 06 березня 2018 року, Долинський районний суд Кіровоградської області на підставі ч.4 ст. 70 КК України застосував принцип поглинання менш суворого покарання, призначеним за цим вироком, більш суворим, призначеним за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року, поглинувши покарання у виді 3 років 6 місяців покаранням у виді 5 років 6 місяців.

Проте, вже 15 травня 2018 року покарання за вироком Братського районного суду Миколаївської області було пом`якшене до 3 років без конфіскації майна.

При цьому, Апеляційний суд Миколаївської області, переглядаючи вирок Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року, застосував положення ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України і остаточно призначив ОСОБА_3 за цим вироком 3 роки 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

Тобто, після 15 травня 2018 року покарання, призначене вироком Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року, стало більш м`яким, аніж покарання, призначене вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року.

Та за ч.1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу ( ч.4 ст. 70 КК України).

Тобто, поглинання більш суворого покарання менш суворим за правилами ч.4 ст. 70 КК України не допускається і такого роду протиріччя виникло при виконання вироку Долинського районного суду Кіровоградської області.

А оскільки покарання за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року після 15 травня 2018 року стало більш суворим (3 роки 6 місяців позбавлення волі), аніж покарання за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року (3 роки 3 місяці позбавлення волі без конфіскації майна), то у цьому випадку покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі має поглинути покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

З огляду на таке, ураховуючи зміну вироку Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року в бік пом`якшення покарання і остаточне призначення покарання за ним у виді 3 років 3 місяців без конфіскації майна вже після ухвалення вироку Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року, то суд вважає, що ОСОБА_3 із 15 травня 2018 року є засудженим : за вироком Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року за ч.2 ст. 289 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення полі без конфіскації майна, а за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Згідно із правилами ч.4 ст. 70 КК України, ОСОБА_3 слід вважати засудженим до 3 років 6 місяців позбавлення волі за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року.

З урахуванням всього вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання начальника ДУ «Арбузинська виправна колонія № 82» та усунути наявні сумніви і протиріччя та застосувати покарання за наявності кількох вироків, з огляду на положення ч.4 ст. 70 КК України, один з яких був змінений ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 15 травня 2018 року.

Тому, з цих мотивів, керуючись 369 -372, 537, 539КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Вирішити питання про усунення всякого року сумнівів і протиріч, що виникли при виконанні вироку Братського районного суду Миколаївської області від 11 грудня 2017 року, і роз`яснити, що ОСОБА_3 є засудженим за цим вироком за ч.2 ст. 289 КК України до 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Вирішити питання про усунення всякого роду сумнівів та протиріч, що виникли при виконанні вироку Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року, і роз`яснити, що ОСОБА_3 є засудженим за цим вироком за ч.3 ст. 185 КК України до 3 ( трьох ) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі.

Вирішити питання про усунення всякого роду сумнівів і протиріч і роз`яснити, що згідно з правилами ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Долинського районного суду Кіровоградської області від 06 березня 2018 року до 3 ( трьох ) років 6 (шести ) місяців позбавлення полі.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1