Справа № 760/3869/19
Провадження № 1-кс/760/2602/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2019 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, працюючого в ТОВ «Віар» (зі слів), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у кримінальному провадженні за №0001220 від 06.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтовував своє клопотання тим, що ОСОБА_4 06.02.2019 приблизно о 03:55 годині, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, прибув до офісного приміщення ПП «Віталфарма», що розташоване на охоронюваній території за адресою: АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 , перебуваючи на вулиці біля вищевказаної території, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та не завадить йому у доведенні свого злочинного умислу до кінця, приблизно о 04:00 годині, переліз через паркан та опинився на території ПП « ОСОБА_7 », що за адресою: АДРЕСА_3 де розташоване офісне приміщення ПП «Віталфарма». В продовженні реалізації свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, ОСОБА_4 , переконавшись, що у приміщенні офісу нікого немає та за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою заздалегідь приготовленої для вчинення кримінального правопорушення металевої палиці, розбив скло вікна офісу розташованого на першому поверсі та проник до приміщення вказаного офісу.

Після чого, ОСОБА_8 перебуваючи у приміщенні офісу, що за адресою: АДРЕСА_3 таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_9 , а саме: упаковку з лампою марки «Philips» вартістю 400 гривень, блокнот коричневого кольору вартістю 50 гривень, мобільний телефоном марки «Nokia 105» IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 вартістю 800 гривень та зарядний пристрій для ноутбука марки «Lenovo» вартістю 800 гривень.

В подальшому, утримуючи при собі вказане вище чуже майно, ОСОБА_8 , перебуваючи у приміщенні офісу за вказаною вище адресою, був виявлений охоронником офісу ОСОБА_10 та розуміючи, що його злочинні дії направлені на таємне викрадення чужого майна викриті, не відмовляючись від продовження своїх намірів, з метою подальшого заволодіння та утримання при собі вищевказаного викраденого чужого майна, а також подальшого обернення його на свою користь, діючи умисно та відкрито вибив своєю ногою вхідні двері до офісного приміщення. та намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, однак був зупинений працівниками охорони вище вказаного офісу з викраденим майном, у зв`язку із чим не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі завдавши ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 2050 гривень.

Таким чином, вважає орган досудового розслідування, ОСОБА_8 , своїми умисними діями, вчинив закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з проникненням у інше приміщення, тобто виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення ним не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підтверджується зібраними, на досудовому розслідуванні, в кримінальному провадженні доказами, зокрема: рапорт про виявлення кримінального правопорушення від 06.02.2019 протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.02.2019 у ОСОБА_9 ; протокол огляду місця події від 06.02.2019, під час проведення якого у ОСОБА_4 вилучено упаковку з лампою марки «Philips» блокнот коричневого кольору, мобільний телефоном марки «Nokia 105» IMEI 1: НОМЕР_1 ; IMEI 2: НОМЕР_2 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 від 06.02.2019; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_12 ; протокол допиту свідка ОСОБА_13 ; протокол допиту свідка ОСОБА_14 ; інші матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, мотивуючи тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст. 186 КК України та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. Крім того,санкція статті за якою підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання до восьми років позбавлення волі, що також є підставою вважати, що підозрюваний може уникати від відповідальності.

В судовому засіданні захисник та підозрюваний заперечували проти задоволення клопотання та просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Посилаючись на те, що підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання в м. Києві.

Заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю що прокурором при розгляді клопотання було доведено обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до частини першої ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

В провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0001220 від 06.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 186 КК України.
06.02.2019 року о 04 год. 32 хв. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
06.02.2019 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст.186 КК України.

ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.3 ст.186 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладення на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; знищити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Проте суд не може погодитись із тим, що для даного випадку необхідним є застосування виняткового виду запобіжного заходу як тримання підозрюваного під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід, такий як домашній арешт з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків, цілком зможе запобігти встановленим ризикам.

Тому слідчий суддя, надавши оцінку поясненням учасників судового розгляду та матеріалам, що містяться разом з клопотанням, взявши до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме: наявність обґрунтованої підозри, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, стан здоров`я, його соціальні зв`язки, наявності постійного місця проживання, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, а для підозрюваного достатнім буде застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи те, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке в свою чергу підтверджується доданими до клопотання матеріалами, з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ст. ст. 1, 5, 176, 177, 178, 179, 183, 193, 194, 196, 206, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №9 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 06.04.2019 року включно, заборонивши ОСОБА_4 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною їхньою вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- носити засіб електронного контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Звільнити з-під варти підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно в залі суду.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №9 м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваному в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1