Справа № 489/7098/18
Кримінальне провадження №1-кп/489/746/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілого - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Миколаєва кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, не працюючого, із неповною загальною середньою освітою, не одруженого, не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15- ч.1 ст. 185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
08.09.2018 р. приблизно о 14:50 год., знаходячись в приміщенні супермаркету «Велмарт» ТОВ «Фудком», що розташований за адресою: м. Миколаїв, пр. Миру, 1/1, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, із торгівельного залу вказаного супермаркету, вважаючи, що діє непомітно для оточуючих громадян, таємно намагався викрасти майно належне супермаркету, а саме: 2 палки ковбаси «Московська» одна вагою 0,372 кг. вартість 116,20 грн., друга вагою 0,378 кг. вартістю 118,08 грн., а всього вагою 0,750 кг. на суму 234, 28 грн.; Сир «Гауда» з трюфелем та білими грибами вагою 0,484 кг. на суму 179, 85 грн., чим завдав матеріальні збитки на загальну суму 414, 13 грн.
Після чого, виконавши усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, намагався вийти з приміщення супермаркету, а саме вийшовши за межі касової зони, не зміг закінчити доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівниками охорони.
Обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що 08.09.2018 року намагався викрасти з супермаркету 2 палки ковбаси "Московська" та сир, але при виході з магазину його затримали працівники охорони. Просив суд суворо його не карати та за можливості призначити мінімальне покарання.

Представник потерпілого суду пояснив, що він в день крадіжки вчиненої обвинуваченим не був на місці, затримання проводили інші працівники охорони, ковбаса та сир був повернутий в магазин.
Захисник обвинуваченого вважає вину його підзахисного не доведеною, оскільки при складанні протоколу огляду не був присутнім обвинувачений, наполягав на зверненні при ухвалені вироку на цей недопустимий доказ. Просив суворо не карати обвинуваченого.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом представника потерпілого, обвинуваченого та дослідженням постанови про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання та характеризуючих матеріалів особи обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України доказана і його дії, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) кваліфіковані правильно.

Суд не приймає до уваги твердження захисника про визнання недопустимим доказом протоколу огляду від 09.09.2018р. оскільки судом було встановлено обсяг та порядок дослідження доказів і в ході судового розгляду даний доказ був визнаний недоцільним для дослідження, судом він не досліджувався і учасниками судового провадження не оспорювався.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку в Обласній психіатричній лікарні не перебуває, але перебуває на обліку в Обласному наркологічному диспансері внаслідок вживання опіоїдів, за місцем проживання характеризується посередньо.
При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані що характеризують обвинуваченого. Суд вважає, що обвинуваченим скоєно кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії середньої тяжкості.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
До обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід не застосовувався.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.
Враховуючи особу обвинуваченого, обставини, при яких ним було скоєно кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що його виправлення і перевиховання можливе лише без ізоляції від суспільства.
Питання про речові докази, підлягають вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.
Речові докази:
- 2 палки ковбаси "Московська" загальною вагою 0,75 кг., сир "Гауда" з трюфелем та білими грибами вагою 0,484 кг., які знаходяться на відповідному зберіганні в магазині ТОВ "Фудком" - повернути останньому за належністю.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1