У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , у відкритому судовому засіданні розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором ОСОБА_5 , про арешт майна, -
В С Т А Н О В И В:

З внесеного клопотання та матеріалів, доданих до нього матеріалів, встановлено, що слідчим відділом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19 вересня 2018 року за № 0002959 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 309 КК України за фактом можливої причетності громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до зберігання та збуту наркотичних речовин по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21 грудня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по місцю проживання ОСОБА_6 , було проведено обшук в ході якого в одній з кімнат будинку було виявлено та вилучено предмет зовні схожий на гранату, електронні ваги, згорток з фольги в середині якого знаходилась подріблена речовина рослинного походження, поліетиленовий пакет в середині якого знаходилась кристалічна речовина білого кольору, поліетиленовий пакет з галюцигенними грибами.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення 21 грудня 2018 року за адресою: м. Ужгород, вул. Годинки, 10 у дворі багатоквартирного будинку, що розташовується за вказаною адресою було проведено огляд та вилучення особистих речей громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В ході огляду сумки чорного кольору, яку мав при собі ОСОБА_6 , в середині неї було виявлено грошові кошти в розмірі 21118 (двадцяти однієї тисячі сто вісімнадцяти) гривень та 20000 (двадцять тисяч) угорських форинтів, 60 (шістдесят) євро. Виявлені в середині сумки грошові кошти та сама сумка була вилучена та упакована до спец пакету Національної поліції Головного слідчого управління № 4525532.

Окрім цього у ОСОБА_6 , було надано до огляду та вилучено мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з встановленаою сім карткою мобільного оператор «лайфселл» № НОМЕР_3 , мобільний телфон марки «Sony» ІМЕІ 1- НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 з встановленою сім карткою оператора «Лайфселл» № НОМЕР_6 , мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , ІМЕІ 2 НОМЕР_8 з встановленими сім картками оператора зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_9 , НОМЕР_10 . У чохлі мобільного телефону марки «Samsung» знаходилась банківська картка «Приватбанку» № НОМЕР_11 . Оглянуті мобільні телефони по закінченню огляду були вилучені та упаковані до спец пакету Національної поліції Головного слідчого управління № 4525531.

Слідчий зазначає, що відповідно до положень ст. 167 КПК України речі, які були видані до огляду гр. ОСОБА_6 , та по закінченню якого були вилучені являються тимчасово вилученим майном, оскільки в органу досудового розслідування існує достатньо підстав вважати що вказані речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або були одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є доходами від них.

Клопотання мотивоване тим, що на даний час в органу досудового розслідування існує достатньо підстав вважати, що речі надані до огляду гр. ОСОБА_6 , є знаряддями та засобами вчинення злочинів, або набуті кримінально протиправним шляхом, тобто є речовими доказами. За таких обставин, не накладення арешту на вказані речі та як наслідок їх повернення ОСОБА_6 , може призвести до втрати речових доказів, оскільки такі можуть бути знищені, спотворені або сховані ним з метою ускладнення чи взагалі унеможливлення доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення. Речі виявлені в результаті обшуку 21 грудня 2018 року відповідно до положень ст. 98 КПК України являються речовими доказами у кримінальному провадженні та у відповідності до положень п.1 ч.2 ст. 170 КПК України на них може бути накладено арешт з метою їх збереження.

На підставі наведеного слідчий просить накласти арешт на речі належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вилучені під час огляду 21 грудня 2018 року, а саме на: сумки чорного кольору; грошові кошти в розмірі 21118 (двадцяти однієї тисячі сто вісімнадцяти) гривень; грошові кошти в розмірі 20000 (двадцять тисяч) угорських форинтів; грошові кошти в розмірі 60 (шістдесят) євро.; мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з встановленою сім карткою мобільного оператор «лайфселл» № НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Sony» ІМЕІ 1- НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 з встановленою сім карткою оператора «Лайфселл» № НОМЕР_6 ; мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , ІМЕІ 2 НОМЕР_8 з встановленими сім картками оператора зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_11 .

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 дане клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні, просив відмовити в задоволенні клоптання.

Заслухавши слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як вбачається з матеріалів клопотання, що Ужгородським ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 21 грудня 2018 року за № 0004073 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 309 КК України.

В ході даного кримінального провадження досліджуються обставини того, що слідчим відділом Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19 вересня 2018 року за № 0002959 за попередньою правовою кваліфікацією за ч.1 ст. 309 КК України за фактом можливої причетності громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до зберігання та збуту наркотичних речовин. 21 грудня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області по місцю проживання ОСОБА_6 , було проведено обшук в ході якого в кімнатах будинку було виявлено та вилучено речовини які зовні нагадують обмежені у вільному обігу наркотичні засоби.

Слідчий в клопотанні вказує, на необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно, не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження призведе до втрати речових доказів, оскільки такі можуть бути знищені, спотворені або сховані з метою ускладнення чи взагалі унеможливлення доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення.
Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Постановою слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 від 21 грудня 2018 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0004073 від 21 грудня 2018 року, речі надані до огляду ОСОБА_6 , та вилучені після закінчення слідчої дії, а саме: сумку чорного кольору; грошові кошти в розмірі 21118 (двадцяти однієї тисячі сто вісімнадцяти) гривень; грошові кошти в розмірі 20000 (двадцять тисяч) угорських форинтів; грошові кошти в розмірі 60 (шістдесят) євро; мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з встановленою сім карткою мобільного оператор «лайфселл» № НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Sony» ІМЕІ 1- НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 з встановленою сім карткою оператора «Лайфселл» № НОМЕР_6 ;мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , ІМЕІ 2 НОМЕР_8 з встановленими сім картками оператора зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_9 , НОМЕР_10 ; банківську картку «Приватбанку» № НОМЕР_11 .

У відповідності до ч.2ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, повязаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.
У відповідності до ч.2ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи вищенаведене, з метою збереження речових доказів слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає до часткового задоволення, оскільки слідчим не обґрунтовано необхідність накладення арешту на сумку, грошові кошти та банківську карту.
Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на речі належні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучені під час огляду 21 грудня 2018 року, а саме на:

-мобільний телефон марки «Nokia» ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 , з встановленою сім карткою мобільного оператор «лайфселл» № НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Sony» ІМЕІ 1- НОМЕР_4 , ІМЕІ 2 НОМЕР_5 з встановленою сім карткою оператора «Лайфселл» № НОМЕР_6 ;

-мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ 1 НОМЕР_7 , ІМЕІ 2 НОМЕР_8 з встановленими сім картками оператора зв`язку «ВФ Україна» № НОМЕР_9 , НОМЕР_10 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Повний текст ухвали складено та проголошено 26.12.2018 року о 16 год. 45 хв.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1