Справа № 346/898/19
Провадження № 11-сс/4808/115/19
Категорія ст.183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_7

захисника підозрюваного ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2019 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, не працюючого, депутатом не являється, раніше не судимого, що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2019 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, на строк шістдесят днів, по 23 червня 2019 року. Постановлено утримувати під вартою підозрюваного ОСОБА_9 в УВП м. Івано-Франківськ.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що 28 лютого 2019 року ОСОБА_9 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, про що складено відповідний протокол, та 01 березня 2019 року вручено повідомлення про підозру у вчиненні його. 02 березня 2019 року щодо ОСОБА_9 згідно ухвали слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та розпочато досудове розслідування. В процесі розслідування виконано ряд слідчих дій, проте завершити досудове розслідування до спливу строку зазначеного в ухвалі слідчого судді від 02 березня 2019 року з об`єктивних причин неможливо, оскільки не завершено проведення всіх необхідних процесуальних дій, а тому беручи до уваги те, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 187 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна, усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та невідворотність покарання, передбаченого за його вчинення, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки в основу підозри покладаються показання потерпілої, які відповідно до принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів мають бути досліджені судом безпосередньо, тому слідчий просив продовжити підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор погодившись із поданим клопотанням також просив взяти до уваги, що на даний час від потерпілої особи поступила додаткова протокол заява про вчинення проти неї підозрюваним і іншого злочину - замаху на зґвалтування, яка зареєстрована органом поліції 23 квітня і 24 квітня 2019 року по ній внесені відомості в ЄРДР за ст. 15 ч.3, ст. 152 ч. 1 КК України, які на даний час перевіряються. Вважає за необхідне продовжити раніше обраний запобіжний захід, оскільки ОСОБА_9 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, відповідальність за що передбачена у вигляді позбавлення волі та продовжують існувати ризики визначені КПК України.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_9 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає. Із об`єктивних підстав, викладених органом досудового розслідування та прокурором щодо продовження строків тримання підозрюваного під вартою та зважаючи на вагомість доказів про підозру вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, суворість кримінальної відповідальності, що може наступити за ці дії, тому з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, та з ціллю усунення можливості незаконно впливати на потерпілу, свідків, чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, суд прийшов до переконання про доцільність задоволення клопотання.

На вищевказане рішення суду захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

Захисник звертає увагу апеляційного суду на те, що тримання під вартою ОСОБА_9 поза межами строку досудового розслідування, тобто після 01.05.2019 року, є незаконним. Прийняте слідчим суддею рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 , поза межами строку досудового розслідування, суперечить вимогам ч.3 ст.197 КПК України.

Таким чином, захисник в інтересах підозрюваного просить скасувати ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2019 року та звільнити ОСОБА_9 з під варти.

В апеляційній інстанції:

- прокурор заперечив доводи і вимоги поданої апеляційної скарги і просив залишити ухвалу слідчого судді без змін;

- підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги і просили скасувати ухвалу слідчого судді та звільнити підозрюваного з під варти.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

28 лютого 2019 року ОСОБА_9 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Зі змісту протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення вбачається, що ОСОБА_9 був затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України. Час фактичного затримання вказано 28 лютого 2019 року о 23.40 хв. Під час затримання у присутності понятих у відповідності до вимог ч.7 ст.223, ст.236 КПК України було проведено обшук затриманої особи.

Зі змісту доводів захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 вбачається, що в дійсності затримання ОСОБА_9 відбулося 0 15 год. 28 лютого 2019 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції стороною захисту не надані докази того, що вищевказані доводи є обґрунтованими і судом не встановлено додаткових даних, які свідчать про те, що в протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення неправильно вказано час затримання ОСОБА_9 .

Разом з тим, враховуючи, що ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду від 08 травня 2019 року Територіальному управління Державного бюро розслідувань, розташованому у місті Львові доручено проведення дослідження фактів, викладених в заяві захисника адвоката ОСОБА_8 щодо застосування працівниками поліції Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області насильства стосовно підозрюваного ОСОБА_9 та приймаючи до уваги що розслідування вищевказаного факту пов`язано з необхідністю встановлення часу затримання підозрюваного, колегія суддів вважає, що вищевказані доводи сторони захисту можуть бути найбільш ефективно та повно перевірені саме під час виконання відповідної ухвали суду.

Колегією суддів встановлено, що 01 березня 2019 року ОСОБА_9 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

02 березня 2019 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області стосовно ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

24 квітня 2019 року підозрюваному ОСОБА_9 вручено клопотання до слідчого судді Коломийського міськрайонного суду про продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою.

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2019 року у кримінальному проваджені задоволено клопотання слідчого СВ Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_10 про продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, по 23 червня 2019 року.

26 квітня 2019 року підозрюваному ОСОБА_9 вручено повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1. ст.152, ч.1 ст.122, ч.3 ст. 186 КК України.

26.04.2019 року, слідчий повідомив ОСОБА_9 про завершення досудового розслідування, надав доступ до матеріалів досудового розслідування,

26 квітня 2019 року ОСОБА_9 ознайомився з матеріалами досудового слідства.

02 травня 2019 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1. ст.152, ч.1 ст.122, ч.3 ст. 186 КК України направлено до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Постановляючи ухвалу про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_9 слідчий суддя не мотивуючи своє рішення в цій частині, безпідставно визначив строк тримання під вартою підозрюваного в порушення вимог ч. 3 ст. 197 КПК України, оскільки продовжив строк тримання підозрюваного під вартою за межами строку досудового розслідування, який закінчувався через 2 місяці з дня повідомлення особу про підозру, а саме до 01 травня 2019 року.

За таких обставин колегія суддів вважає, за необхідне скасувати ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 та постановити нову ухвалу суду.

При вирішанні питання про обґрунтованість клопотання слідчого Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_10 колегія суддів враховує наступне.

Так, зі змісту матеріалів клопотання про продовження строку тримання під вартою вбачається, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється в тому, що в ході нападу застосував відносно потерпілої ОСОБА_11 насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я, під час чого наніс їй удари кулаками рук та ногами в різні ділянки тіла, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, закритого перелому 2-3-4 плюсневих кісток, закритого перелому лівої променевої кістки. У подальшому ОСОБА_9 заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 у сумі 1 000 гривень, після чого місце вчинення кримінального правопорушення покинув.

Стороною захисту не заперечуються те, що на даний час потерпіла ОСОБА_11 стверджує, що саме ОСОБА_9 вчинив злочин стосовно неї, однак вважають, що вказані показання потерпілою не можуть бути підставою для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки вказані показання носять суперечливий непослідовний характер.

Колегія суддів вважає вищевказані доводи сторони захисту безпідставними, оскільки на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Так, відповідно до практики Європейського суду "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину", про яку йдеться у підпункті "с" п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, N 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, "у п-п. "с" п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру".

У справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" (1994) Суд визначив, що "факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування".

Як вбачається з матеріалів клопотання, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 28.02.2019 року (а.п. 5), довідкою відділення невідкладної екстреної медичної допомоги Коломийської ЦРЛ від 28.02.2019 року (а.п.6), протоколами огляду місця події від 28.02.2019 року (а.п.7-8, 9-10), протоколом допиту потерпілої від 28.02.2019 року (а.п.11-13), протоколом додаткового допиту потерпілої від 18.04.2019 року (а.п.14-15), висновком експерта №64 від 18.04.2019 року (а.п.16-17), протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.03.2019 року (а.п.18-19), протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.04.2019 року (а.п.20-21), протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 21.03.2019 року (а.п.22-23), протоколом затримання особи від 28.02.2019 року (а.п.24-25), протоколом допиту підозрюваного від 01.03.2019 року (а.п. 26-28), повідомлення про підозру від 01.03.2019 року (а.п. 28-29), ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 02.03.2019 року (а.п.30-31), витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.04.2019 року (а.п. 45), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.п.46).

Таким чином, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

При цьому у відповідності до вимог ч.3 ст.199 КПК України повинні враховуватися дані, що заявлені ризики не зменшилися чи з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою та обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів звертає увагу на те, що обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання особи під вартою, при продовженні тримання особи під вартою мають існувати нові підстави та ризики, або не зменшитись ті, що вже були встановлені, бути наявним конкретний суспільний інтерес, що превалює над принципом поваги до свободи особистості та має бути розглянута можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

Зі змісту клопотання про продовження строку тримання під вартою вбачається, що на даній стадії розслідування кримінального провадження продовжують існувати ризик переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів, вважає, що на теперішній час продовжують існувати ризики, на підставі яких стосовно підозрюваного ОСОБА_9 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При вирішенні цього питання колегія суддів, враховує похилий вік потерпілої ОСОБА_11 , яка проживає по сусідству з підозрюваним, приймає до уваги характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 та суворість покарання, яке встановлено законом за вчинення такого злочину і вважає, що вказані в клопотанні про продовження строку тримання під вартою ризики дійсно продовжують існувати та свідчать про необхідність прийняття відповідних заходів забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів, враховуючи вищевказані обставини вважає неможливим застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 вчинений із застосуванням насильства.

Колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років, а до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог п.2 ч. 3 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України, та сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, під час досудового розслідування у кримінальному проваджені щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, не повинен перевищувати дванадцяти місяців.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Приписом ч.2 ст. 219 КПК України визначено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Колегією суддів встановлено, що 01 березня 2019 року ОСОБА_9 вручено повідомлення про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Таким чином, строк досудового розслідування повинен був закінчитися 01 травня 2019 року.

Разом з тим, 26.04.2019 року, слідчий повідомив ОСОБА_9 про завершення досудового розслідування, надав доступ до матеріалів досудового розслідування,

26 квітня 2019 року ОСОБА_9 ознайомився з матеріалами досудового слідства.

02 травня 2019 року кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15 ч.1. ст.152, ч.1 ст.122, ч.3 ст. 186 КК України направлено до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області.

Вищевказані обставини свідчать про те, що досудове розслідування було завершено у встановлені строки і на даний час кримінальне провадження знаходиться у Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_9 , колегія суддів враховує , що відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Колегія суддів враховує, що на час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування та направлення кримінального провадження до суду першої інстанції для розгляду про суті продовжує існувати необхідність в застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження.

Зокрема, продовжують існувати обставини, які є правовою підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та залишається необхідність забезпечення відповідної належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що суд першої інстанції повинен мати певний час для вирішення питання щодо підготовки кримінального провадження до судового розгляду і на цій стадії позбавлений можливості невідкладно розглянути питання щодо обрання або продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі «Харченко проти України» ЄСПЛ вказав на порушення пункту 1 (c) статті 5 Конвенції щодо періоду після закінчення слідства та до початку судового розгляду, протягом якого тримання під вартою здійснювалося без відповідного судового рішення, а також щодо судових рішень, винесених на стадії судового розгляду, котрі не містять визначених строків подальшого тримання під вартою, таким чином залишаючи без змін такий запобіжний захід, а не продовжуючи строк його застосування, що суперечить вимогам статті 5 (п. 98 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011)

Вищевказане свідчить про необхідність вирішення питання про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного в період після закінчення слідства та до початку судового розгляду на підставі відповідного судового рішення з визначенням конкретного стоку перебування під вартою.

Таким чином, вирішення питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою після закінчення досудового слідства протягом часу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження поза межами встановлених строків досудового розслідування, під час направлення кримінального провадження до суду і до початку судового розгляду відповідає вимогам пункту 1 статті 5 Конвенції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу суду, якою задовольнити клопотання слідчого Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_10 та продовжити підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до початку судового розгляду, але не більш ніж на строк шістдесят днів, по 23 червня 2019 року включно.

Керуючись ст. ст.177,178,183,184,376,404,405,407,422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 25 квітня 2019 року, якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_9 , скасувати та постановити нову ухвалу суду.

Клопотання слідчого Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_10 задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до початку судового розгляду, але не більш ніж на строк шістдесят днів, по 23 червня 2019 року включно.

Утримувати під вартою підозрюваного ОСОБА_9 в УВП м. Івано-Франківська.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5