Житомирський апеляційний суд
Категорія ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року. Житомирський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_2 - головуючого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченої ОСОБА_7 , секретаря судового засідання ОСОБА_8 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальне провадження №0001128 за ч. 2 ст. 307 КК України щодо ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, проживаючої в АДРЕСА_1 , - за апеляційними скаргами прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_6 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року, -

в с т а н о в и в:
Цим вироком ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України на 6 місяців арешту з конфіскацією 1/4 частини майна, яке є її особистою власністю.

Строк покарання вирішено обчислювати з дня затримання засудженої в порядку виконання вироку Коростенського міськрайонного суду від 13.06.2018 року. Запобіжний захід у виді домашнього арешту припинив свою дію 4.11.2015 року.

Вирішено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 675 гривень 48 копійок.

Речовий доказ: наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0, 529 гр., який зберігається в камері схову речових доказів при УМВС України в Житомирській області - вирішено знищити.

Згідно вироку, 29 липня 2015 року в парку ім. Шевченка у м. Коростені Житомирської області ОСОБА_7 , за попередньою змовою по телефону з засудженим ОСОБА_10 , який відбуває покарання у Коростенській виправній колонії №71 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в обумовленому місці незаконно придбала наркотичний засіб опій ацетильований у двох медичних шприцах ємністю 20 мл. та 5 мл, частину якого у кількості 5 мл. взяла собі, як винагороду за незаконний збут наркотичного засобу в місця позбавлення волі з метою подальшого вживання в організм шляхом ін`єкції. Решту наркотичного засобу у шприці ємністю 20 мл. незаконно зберігала при собі з метою подальшого збуту в місця позбавлення волі.

О 15 годині того ж дня ОСОБА_7 за вказівкою засудженого ОСОБА_10 незаконно перенесла наркотичний засіб опій ацетильований, який знаходився в медичному шприці ємністю 20 мл до стадіону "Локомотив" по вул. Кірова в м. Коростені, де передала його особі, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, з метою подальшого збуту в місця позбавлення волі.

Разом з тим, дана неповнолітня особа з власної волі прослідувала до Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області по вул. Грушевського 5 у м. Коростені, де добровільно здала працівникам міліції вищевказаний наркотичний засіб та вказала джерело його придбання.

29 липня 2015 року, в період часу з 20 години 00 хвилин до 20 години 35 хвилин, в приміщенні Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області в кабінеті № 28 по вул. Грушевського 5 в м. Коростені, у особи, яка не досягла віку, з якого настає кримінальна відповідальність, працівниками Коростенського МВ був вилучений медичний шприц для одноразового використання з останньою поділкою шкали 20 мл., всередині якого знаходився особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,529 г, який ОСОБА_7 незаконно придбала та зберігала з метою збуту в місця позбавлення волі.

В апеляційних скаргах:

- прокурор ОСОБА_9 ставить питання про скасування вироку в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченої. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 більш суворе покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна. Посилається на необґрунтоване застосування судом першої інстанції ч. 1 ст. 69 КК України, явну несправедливість покарання через його м`якість, невідповідність призначеного обвинуваченій покарання тяжкості вчиненого злочину та даним про особу винної, яка раніше неодноразово судима, вчинила встановлений судом тяжкий злочин. Ці обставини на думку прокурора свідчать про недосягнення мети застосування покарання, визначеної ст. 65 КК України;

- захисник ОСОБА_6 просить скасувати вирок та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції. Твердить про незаконність та необґрунтованість вироку. Посилаючись на свою оцінку доказів, вказує на відсутність доказів про наявність умислу обвинуваченої на збут наркотичного засобу, та неповноту судового розгляду, що виразилася у нез`ясування місця перебування неповнолітнього ОСОБА_11 з 15 до 20 години 29 липня 2016 року, а також недослідженні речового доказу шприця.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора в підтримання апеляційної скарги прокурора та в заперечення апеляційної скарги захисника, пояснення обвинуваченої та захисника в підтримання апеляційної скарги захисника та в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши справу, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Висновки місцевого суду про доведеність винності обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні вказаного у вироку злочину та кваліфікацію цих дій за ч. 2 ст. 307 КК України, є обґрунтованими, оскільки підтверджуються дослідженими судом першої інстанції доказами.

Зокрема, даними протоколів проведення слідчих експериментів за участю підозрюваної ОСОБА_7 та неповнолітнього свідка ОСОБА_11 про те, що у телефонній розмові засуджений на ім`я ОСОБА_12 повідомив обвинувачену ОСОБА_7 , що в обумовленому місці у парку їй необхідно забрати наркотичний засіб «ширка» в кількості 25 мл., з яких 20 мл. Потрібно буде передати молодому хлопцеві, який той перекине на територію КВК №71, а 5 мл. залишити собі. Обвинувачена та свідок ОСОБА_11 у присутності свідків на місці події давали детальні показання про обставини придбання ОСОБА_7 наркотичного засобу ширки у шприці ємністю 20 мл. для передачі його в місце позбавлення волі через неповнолітнього ОСОБА_11 .

Обвинувачена ОСОБА_7 повністю визнавала себе винною у зміненому прокурором обвинуваченні під час судового розгляду та стверджувала, що одержавши за попередньою змовою із засудженим ОСОБА_10 згорток в обумовленому місті, вона на дотик розуміла, що у ньому знаходяться шприці з наркотичним засобом.

Показання обвинуваченої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_11 узгоджуються між собою та з сукупністю інших доказів, зазначених у вироку, яким судом першої інстанції дано належну оцінку у вироку.

У справі доведено, що свідок ОСОБА_11 добровільно видав працівникам поліції саме той шприц ємністю 20 мл. із наркотичним засобом опієм ацетильованим, який йому передала саме обвинувачена ОСОБА_7 .

За таких обставин нез`ясування місця перебування ОСОБА_11 протягом декількох годин з моменту одержання наркотичного засобу до моменту видачі його поліції, та недослідження речового доказу шприця, вміст якого досліджувався судово-хімічною експертизою, - не є істотним порушенням вимог КПК України.

Тому доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими.

Разом з тим, призначаючи ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк 6 місяців з конфіскацією 1/4 частини майна, суд першої інстанції недостатньо врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою злочину, пов`язаного з передачею наркотичного засобу у місця позбавлення волі, та дані про особу обвинуваченої, яка є раніше судимою (26.10.2006 Коростенським міським судом за ст. ст. 309 ч. 1, 75, 76 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 1 рік; 06.02.2009 за ст. ст. 309 ч. 2, 71 КК України на 2 роки 6 міс. позбавлення волі, звільненої з місця відбування покарання 26.06.2010 по відбуття строку покарання; 23.08.2012 за ч. 1 ст. 185 КК України на 200 год. громадських робіт, звільненої 11.12.2012 по відбуттю строку покарання; 08.07.2016 Коростенським міськрайонним судом за ст. ст. 309 ч. 1, 75, 76 КК України на 2 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 1 рік; 14.09.2016 Коростенським міськрайонним судом за ст. ст. 185 ч. 1, 70 ч. 4, 75, 76 КК України на 2 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на 1 рік; 06.12.2016 Апеляційним судом Житомирської області вирок від 14.09.2016 скасовано в частині призначення покарання та ухвалено новий вирок в цій частині, яким ОСОБА_13 призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин; 20.02.2017 відбула покарання у виді громадських робіт; 27.07.2017 Коростенським міськрайонним судом звільнено ОСОБА_7 від покарання, призначеного їй вироком від 08.07.2016), а також обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочинів.

У справі встановлено лише одну обставину, що помякшує покарання обвинуваченої - щире каяття та сприяння в розкритті злочину.

За таких обставин апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ст. 69 КК України, згідно якої для її застосування необхідна наявність кількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Тому доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування місцевим судом ст. 69 КК України та несправедливу м`якість призначеного обвинуваченій покарання є обґрунтованими, вирок місцевого суду підлягає скасуванню в частині призначення покарання з постановленням нового вироку в цій частині з призначенням ОСОБА_7 більш суворого покарання.

З врахуванням тяжкості злочину та даних про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшує покарання, - щирого каяття та сприяння розкриттю злочину, а також обставини, що обтяжує покарання, рецидиву злочинів, апеляційний суд призначає ОСОБА_7 реальне покарання у виді позбавлення волі у межах санкції ч. 2 ст. 307 КК України, яке є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченої та попередження вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу прокурора Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 задовольнити, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13 червня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначення покарання.

Постановити новий вирок в цій частині, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією всього майна, яке є її власністю.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

У решті вирок місцевого суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: