Справа № 502/356/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.04.2019 м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000058 від 02.02.2018 року за обвинуваченням,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, українця, освіта середньо спеціальна, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України таким, що не має судимостей,
у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
30.01.2018 року приблизно 17:00 годині, точного часу не встановлено, перебуваючи в центральному парку м. Кілія Одеської області, проїжджав по тротуару між алеями, де побачив неповнолітнього хлопця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який сидів на дерев`яній лавочці та дивився в планшет марки «Samsung». Від побаченого у ОСОБА_4 раптово виник намір на відкрите заволодіння майном, для реалізації якого він умисно з корисливих мотивів зупинив хлопця, підсів до нього та почав розмову, після чого відкрито, шляхом ривка, вирвав з рук ОСОБА_5 , планшет марки «Samsung Galaxy SM - T110», тим самим своїми умисними діями ОСОБА_4 відкрито заволодів планшетом марки «Samsung Galaxy SM - T110». Вартість якого відповідно до довідки становить 1700, 00 гривень, після чого з викраденим майном з місця скоєння злочину зник.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив відкрите заволодіння чужим майном, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. У вчиненому розкаявся та не заперечує проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
При цьому обвинуваченому роз`яснено, що в подальшому він не матиме права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні, не заперечував проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України .
Законний представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечувала проти розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.
З врахуванням встановленого суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 дійсно вчинив відкрите заволодіння чужим майном, а тому повинен нести відповідальність за ч. 1 ст. 186 КК України, тобто дії обвинуваченого кваліфіковані вірно.
Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує:
- наявність обставин, які у відповідності до вимог ст. 66 КК України, пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину;
- наявність обставин, які обтяжують покарання у відповідності до вимог ст. 67 КК України судом не встановлені.
Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, його особу, а також обставини, що пом`якшують покарання та які на думку суду істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. При цьому такі встановлені судом обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у сукупності з даними про особу обвинуваченого дають суду підстави дійти висновку щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.
Тому суд вважає, що для виправлення та попередження скоєння нових злочинів обвинуваченому необхідно та достатньо призначити покарання із застосуванням до нього ст. ст. 75, ст. 76 ч. 1 п. 1-2 КК України, тобто призначення покарання з іспитовим строком.
Відомості щодо речових доказів та процесуальних витрат, а також цивільного позову суду не надано.
Ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 19.02.2019 року, відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, а саме до 20.04.2019 року.
Керуючись ст. ст. 349, 366-371, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України суд,-
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 ч. 1, п. 1-2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Копію вироку після проголошення вручити засудженому, потерпілому, законному представнику потерплого та прокурору.
Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Кілійський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1