Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 379/1482/18
У Х В А Л А

"08" лютого 2019 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000431 від 15.09.2018 року відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Васильків, Київської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 289 КК України,
за участю учасників кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В зв`язку з неявкою в судове засідання свідків, судовий розгляду необхідно відкласти на іншу дату.
Прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 ., який закінчується 09.02.2019 р. на 60 днів з тих підстав, що на даний час продовжують існувати ризики та обставини, які існували при застосуванні запобіжного заходу .
Крім того, захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному ОСОБА_3 з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
З`ясувавши думку учасників судового провадження, з приводу заявлених клопотань, дослідивши наданні матеріали, суд вважає, що клопотання прокурора обгрунтоване та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Проведення судового засідання за відсутності свідків у даному кримінальному провадженні не можливе, у зв`язку з чим судовий розгляд кримінального провадження необхідно відкласти на іншу дату.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 закінчується 09.02.2019 р., а провести засідання до вказаної дати не надається можливим.
На даний час ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України та обставини, які були підставою для застосування та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не змінилися та продовжують існувати.
Враховуючи характер інкримінованого обвинуваченому злочину, дані про його особу, те, що відповідно до ч.3 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризики та обставини відповідно до ст.ст.177,178 КПК України, які враховував суд при обранні та продовженні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді гримання під вартою, на сьогодні не зменшилися.
Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам протиправної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 ..
Приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п.35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення відсутності визначених вище ризиків.
Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк тримання під вартою ОСОБА_3 повинен бути продовжений на 60 днів.
Суд також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, сторонами кримінального провадження суду не надавалися.
Зважаючи на викладене, клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну застосованого щодо останнього запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, не підлягає задоволенню.
Статтею 183 КПК України визначено, що в разі застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави. Вказаний припис закону говорить про те, що застава в даному випадку не є самостійним запобіжним заходом, а є альтернативою, якою має право скористатися особа при обраному запобіжному заході у вигляді тримання під вартою. КПК України передбачено строк можливості внесення застави протягом строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, якою розмір застави визначено.
Крім того, суд звертає увагу, що Законом визначено те, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. ( ст. 202 КПК України).
Згідно із приписами ст. 331 КПК України, суд під час судового розгляду може прийняти рішення про зміну застосованого запобіжного заходу або продовжити його дію.
На даній стадії процесу судом не допитаний обвинувачений ОСОБА_3 , свідки та не досліджені матеріали кримінального провадження.
Тому, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 48, 177, 178, 182, 183, 184,193,194, 196, 197, 202, 205 КПК України,суд,-
у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження заповібжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 задовольнити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів - по 08 квітня 2019 року включно, утримуючи в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Залишити без змін запобіжний західу вигляді застави обраний ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 17 вересня 2018 р. відносно ОСОБА_3 .
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну застосованого щодо останнього запобіжного заходу на інший - відмовити.
Судовий розгляд обвинувального акту у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України відкласти до 05 березня 2019 року до 14 год. 00 хв.
Ухвала суду щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає окремому оскарженню.
Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

СуддяОСОБА_1