Справа № 592/4896/19
Провадження № 1-кс/592/2602/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження №0000881 від 26.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про арешт майна. Вимоги мотивує тим, що СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області здійснюється розслідування кримінального провадження №0000881 внесене до ЄРДР від 26.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
В ході досудового розслідування було встановлено особу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який може бути причетним до вказаного кримінального правопорушення.
26.03.2019 року в гр. ОСОБА_4 було вилучено мобільний телефон марки Samsung J3, сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який в подальшому було вилучено та поміщено до поліетиленового пакету №1.
В ході огляду мобільного телефону, який належить ОСОБА_4 , були виявлені записи, фотознімки та повідомлення в соціальних мережах, які мають значення для кримінального провадження, а саме зв`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин.
Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості його приховування, у слідства виникла необхідність накладення арешту на мобільний телефон марки Samsung J3, сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 та був вилучений 26.03.2019 року.
Слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав із зазначених в ньому підстав та просив задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 разом із захисником ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на вилучений мобільний телефон, оскільки клопотання є необґрунтованим та відсутні підстави для його задоволення.
Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження, вивчивши матеріали клопотання, вважає необхідним відмовити в його задоволенні, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Однак, згідно правової позиції Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладеної в ч. 2 Розділу 2.6 Узагальнень судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 року, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
Вимоги щодо учасників кримінального провадження, на майно яких може бути накладено арешт, поширюють свою дію і на випадки, коли клопотання про арешт стосується майна, яке було тимчасово вилучене або вилучене за результатами проведення обшуку.
Як було з`ясовано в судовому засідання, вилучений 26.03.2019 року мобільний телефон марки Samsung J3, сірого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , який не має процесуального статусу підозрюваного чи потерпілого в кримінальному провадженні №0000881, внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
Враховуючи, що кримінальне процесуальне законодавство не передбачає можливості накладення арешту на майно осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими чи особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, суд вважає, що клопотання слідчого про арешт майна є передчасним, а тому в його задоволенні слід відмовити.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 170, 172, 173 КПК України, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам кримінального провадження №0000881 від 26.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1