Справа №591/7177/18 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження 11-сс/816/84/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_1
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2019 року про арешт майна, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене, 22.01.2019 року, під час обшуку кв. АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , майно, а саме на наручний годинник Apple Watch та на мобільні телефони:

- «іPhone 10» imei: НОМЕР_1 з сім картою;

- «Samsung» imei: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 з сім картою;

- «Sony F3112» imei: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 з сім картою;

- «AEKU mini-5» imei: НОМЕР_6 ;

- «Nokia 1100» imei: НОМЕР_7 .

В задоволенні іншої частини клопотання слідчого, а саме у накладенні арешту на грошові кошти в сумі 26 600 грн. та в сумі 17 940 грн., слідчим суддею було відмовлено з тих підстав, що слідчим не було надано доказів того, що вказані кошти належать саме підозрюваному ОСОБА_8 . Крім цього, слідчий суддя врахував і надану стороною захисту ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 27.07.2018 року (а.с. 35), з якої вбачається те, що за адресою проведеного обшуку громадянка ОСОБА_9 зберігала грошові кошти в сумі 80 000 грн.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.01.2019 року скасувати через її безпідставність та просив колегію суддів відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого ОСОБА_7 про накладення арешту на все, вилучене ході обшуку, майно.

Свої вимоги апелянт мотивував тим, що обшук квартири відбувався з грубим порушенням вимог закону, зокрема без залучення до нього захисника, участь якого, відповідно до ст. 52 КПК України, була обов`язковою, оскільки пред`явлена ОСОБА_8 підозра, між іншого, полягає і у вчиненні ним передбаченого ч.1 ст. 255 КК України кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином. Вказані обставини, на переконання захисника, призвели до порушення права ОСОБА_8 на захист.

Крім цього, апелянт не погоджувався і з тим, що вилучене майно може мати статус речових доказів, оскільки воно було вилучене з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону про які йшлося вище.

Апелянт адвокат ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення апеляційного розгляду його скарги, до початку судового засідання не надходило. Оскільки апелянт є належним чином повідомленим про час та місце апеляційного перегляду своєї апеляційної скарги, про що свідчить наявне в матеріалах кримінального провадження рекомендоване поштове повідомлення, явка апелянта в дане судове засідання не є обов`язковою, тому колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний розгляд за його відсутності, що узгоджується з ч.4 ст.405 КПК України.

Тому заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_5 , який проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 03.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 255 КК України.

21.01.2019 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду було частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 та з метою виявлення і вилучення предмету схожого на револьвер сріблястого кольору та мобільних телефонів, надано дозвіл на проведення обшуку місця проживання ОСОБА_8 , кв. АДРЕСА_1 (а.с. 14).

22.01.2019 року органами досудового розслідування був проведений обшук вказаної квартири, в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти, мобільні телефони та годинник (а.с. 15).

23.01.2019 року постановою старшого слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 виявлене та вилучене 22.01.2019 року в ході обшуку майно, а саме грошові кошти, мобільні телефони та годинник, було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 19).

Цього ж дня, 23.01.2019 року, старший слідчий ОСОБА_7 звернулася до Зарічного районного суду м. Суми із клопотання про накладення арешту на вказане майно, що було виявлено і вилучено в ході обшуку та яке набуло статусу речових доказів.

25.01.2019 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання старшого слідчого ОСОБА_7 було задоволено частково, зокрема в частині накладення арешту на виявлене та вилучене 22.01.2019 року в ході обшуку майно а саме на наручний годинник Apple Watch та на мобільні телефони «іPhone 10» з сім картою, «Samsung» з сім картою, «Sony F3112 з сім картою, «AEKU mini-5» та «Nokia 1100» (а.с. 43).

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Так, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, 03.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0000348 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 255 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження було винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку місця проживання ОСОБА_8 з метою відшукання в ньому револьверу та мобільних телефонів, які мають значення для вирішення справи та які можуть бути доказами в кримінальному провадженні.

В ході такого обшуку було виявлено та вилучено грошові кошти, мобільні телефони та наручний годинник до телефону. В послідуючому, вказане майно постановою слідчого набуло статусу речових доказів в даному кримінальному провадженні, оскільки може бути використано при встановленні фактів чи обставин, що встановлюються під час досудового провадження, з подальшим накладенням на частину з нього (телефонів та годинника) арешту.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, зміст клопотання та додані до нього слідчим документи, колегія суддів дійшла висновку про те, що розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаних телефонів та годинника речовими доказами та дійшов до вірного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Також, слідчим суддею було обґрунтовано відмовлено слідчому у накладенні арешту на вилучені грошові кошти, оскільки матеріали справи дійсно не містять інформації про те, що вони належать саме ОСОБА_8 та існує ймовірність того, що їх власницею може бути сестра ОСОБА_8 ОСОБА_9 , оскільки та в квартирі зберігала окрему кількість грошей.

Адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного, не погодився з таким рішенням суду та вважав його безпідставним з тих підстав, що обшук квартири, де проживав ОСОБА_8 , був проведений з грубим порушенням норм кримінального процесуального закону без залучення до нього захисника, участь якого, на переконання апелянта, була обов`язковою.

З такими доводами апелянта, колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження (протоколу обшуку від 22.01.2019 року) обшук квартири ОСОБА_8 був проведений дійсно без захисника ОСОБА_6 , оскільки в кінці такого протоколу відсутній підпис останнього, як учасника такої процесуальної дії.

Разом з тим, в ході вивчення звукозапису судового засідання від 25.01.2019 року, колегією суддів було встановлено те, що про дану обставину адвокат ОСОБА_6 вже зазначав при винесенні оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим слідчим суддею було поставлено перед прокурором запитання про те, чи дійсно така обставина мала місце на що той пояснив суду, що дійсно на початку обшуку місця проживання підозрюваного ОСОБА_8 його захисник ОСОБА_6 прибув до даної квартири, однак не дочекавшись його закінчення та складення протоколу, місце обшуку покинув. На такі пояснення прокурора адвокат ОСОБА_6 заперечень не висловив.

Відповідно до ч.1 ст. 236 КПК України для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів.

Крім цього, згідно ч.3 ст. 236 КПК України слідчий, прокурор не має права заборонити учасникам обшуку користуватися правовою допомогою адвоката або представника. Слідчий, прокурор зобов`язаний допустити такого адвоката або представника до обшуку на будь-якому етапі його проведення.

Як вбачається з матеріалів провадження, пояснень прокурора, на які адвокат ОСОБА_6 заперечень не висловлював, на початку обшуку квартири підозрюваного, його захисник присутній був, потім, з власних міркувань, місце обшуку покинув, в свою чергу, його підзахисний ОСОБА_8 , жодних зауважень з цього приводу не висловив, зокрема не наполягав перед органами досудового розслідування все ж таки залучити до обшуку його захисника. Протокол обшуку був підписаний ОСОБА_8 та не містить від нього жодних зауважень чи клопотань.

Тому, аналізуючи вказані обставини в своїй сукупності, колегія суддів вважає, що обшук місця проживання ОСОБА_8 був проведений у відповідності з вимогами ст. 236 КПК України, а тому, не вбачає порушення права ОСОБА_8 на захист, як на тому наголосив апелянт, адже ОСОБА_8 не був позбавлений можливості спілкуватися зі своїм адвокатом, домовлятися з ним про його безперервну присутність при обшуку його житла чи клопотати перед слідчим, прокурором про залучення до слідчої дії іншого захисника, на залучення якого, в даному випадку, на слідчого та прокурора ч.1 ст. 236 КПК України покладає не обов`язок, а право.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучені в ході обшуку годинник та мобільні телефони, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати безпідставними.

Більше того, як було встановлено з того ж таки звукозапису судового засідання від 25.01.2019 року, та журналу судового засідання за цю ж дату, адвокат ОСОБА_6 в ході розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, між іншого, не заперечував у арешті одного з телефонів, зокрема телефону «Sony F3112» imei: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 з сім картою.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.01.2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25.01.2019 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 та накладено арешт на тимчасово вилучене 22.01.2019 року під час обшуку кв. АДРЕСА_1 , за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , майно, а саме на наручний годинник Apple Watch та на мобільні телефони:- «іPhone 10» з сім картою;- «Samsung» з сім картою;- «Sony F3112» з сім картою;- «AEKU mini-5»;- «Nokia 1100» , залишити без зміни, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3