ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/549/19 Номер провадження 11-сс/814/126/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 1 лютого 2019 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено подання начальника ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» та конфісковано в дохід держави мобільні телефони моделей «Nokia» IMEI НОМЕР_1 , вилучений 3.01.2019 під час огляду посилки, що надійшла від ОСОБА_7 (відділення «Нова пошта» №4, м.Кременчук, вул. Гагаріна,13) для засудженого ОСОБА_8 .

Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що в посилці для засудженого ОСОБА_8 , було знайдено та вилучено мобільний телефон, який віднесений до переліку предметів, виробів і речовин, заборонених для користування та зберігання засудженим відповідно до Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України а саме: мобільний телефони моделі «Nokia» IMEI НОМЕР_1 , який був схований в продуктах харчування.

Не погоджуючись з вказаним рішення, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника «Полтавська установа виконання покарань (№23)» про конфіскацію у дохід держави мобільного телефону.

Одночасно апелянт просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки вказане подання ДУ «Полтавської установи виконання покарань (№23)» розглядалося без участі прокурора, ухвала слідчого судді від 1.02.2019 надійшла на адресу прокуратури 6.02.2019. Тому, вважає, строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що при винесенні рішення не звернуто увагу на те, що заборонені предмети, які надійшли в посилці, засуджений ОСОБА_8 при собі не зберігав, правопорушення не вчиняв, він не є власником переданого на його адресу забороненого предмету, а тому конфіскація у нього мобільного телефону моделі «NokiaIMEI 358976/05/ НОМЕР_2 є незаконною.

Відповідно до ч. 4 ст.405КПК України передбачено, що неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження, які судом були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає проведенню розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст.406 КПК України суд апеляційної інстанції має право ухвалити судове рішення за результатами письмового провадження, якщо всі учасники судового провадження заявили клопотання про здійснення провадження за їх відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали клопотання та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з огляду на наступне.

В матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про повідомлення прокурора про розгляд подання, і згідно журналу судового засідання, прокурор не був присутнім, а тому з наведених вище підстав, клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження, з урахуванням доведення причин пропуску строку поважності на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За вимогами ст. 110, ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Апеляційним переглядом встановлено, що відповідно до протоколу вилучення заборонених предметів від 3.01.2019, рапортів та акту від 3.01.2019 Полтавською установою виконання покарань був вилучений мобільний телефон моделі «Nokia» IMEI НОМЕР_1 , в посилці на ім`я засудженого ОСОБА_8 .

Начальник ДУ ««Полтавської установи виконання покарань (№23)» звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтава із поданням про конфіскацію в дохід держави предметів та (або) речей, які заборонено використовувати засудженим під час відбування покарання, які були вилучені у посилці, адресованій засудженому ОСОБА_8 , яке слідчим суддею було задоволено .

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком слідчого судді, виходячи із наступного.

Згідно з ч.1 ст.102КВК України режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.

Як видно із тексту п.1 ч.3 ст.107 КВК України, та п.1 ч.2 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань», зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.09.2018 за №1010/32462, засуджені зобов`язані дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, правомірних взаємовідносин з іншими засудженими, персоналом колонії та іншими особами.

Разом із цим, п.3 ч.4 ст. 107 КВК України та п.3 ч.3 розділу 2 «Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» засудженим забороняється придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в колонії; виготовляти, зберігати саморобні електроприлади та користуватися ними.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 102 КВК України, перелік і кількість предметів і речей, які засуджені можуть мати при собі, визначається нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України. Зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарань слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

У відповідності до Додатку 3 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства Юстиції України від 28.08.2018 за № 2823/5 до переліку предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено віднесено також радіоелектронні засоби, призначені для передавання чи приймання радіосигналів (радіостанції, мобільні телефони та зарядні пристрої до них, SIM-картки, скретч-картки поповнення рахунку мобільного зв`язку, пейджери тощо), друкарські машинки, розмножувальні прилади (засудженим, які тримаються у виправних центрах, дозволяється зберігати та користуватися мобільними телефонами у порядку, встановленому пунктом 2 розділу ХІV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань).

Пунктом 3 Глави ХХV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, передбачено, що виявлені у засуджених гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, які заборонено використовувати в установах виконання покарань, вилучаються, про що посадовою особою установи складається протокол вилучення. Вилучене реєструється в журналі обліку грошей, цінних паперів і речей, вилучених у засуджених або при спробі їх доставки. Рішення про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого приймає слідчий суддя за клопотанням адміністрації установи виконання покарань.

Таким чином, зі змісту наведених норми вбачається, що за клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя має право розглядати питання про конфіскацію вилучених речей та предметів або їх передачу на зберігання до звільнення засудженого, в порядку виконання судових рішень.

Із наданих матеріалів вбачається, що телефон моделі «Nokia» IMEI НОМЕР_1 був захований в продуктах харчування і був вилучений у посилці, що надійшла від ОСОБА_7 (відділення «Нова пошта» №4, м. Кременчук) для засудженого ОСОБА_8 , під час вибіркового огляду її вмісту ще до того, як зазначена посилка була передана ОСОБА_8 .

Дані про те, що мобільний телефон зберігався засудженим ОСОБА_8 та був виявлений саме у нього - відсутні, що виключає можливість застосування конфіскації таких речей та предметів згідно з положенням ст. 102 ч. 7 Кримінально-виконавчого кодексу України.

З зазначеного, колегія суддів, приходить до висновку що доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість рішення слідчого судді з огляду на те, що мобільний телефон не був вилучений саме у засудженого ОСОБА_8 , оскільки направлена на його адресу посилка до нього не надійшла, а мобільний телефон був вилучений під час комісійного огляду посилки є слушними.

Колегія суддів також погоджується з доводами апелянта щодо того, що слідчим суддею не враховано те, що посадовою особою установи не вжито вичерпних заходів щодо встановлення та виявлення необхідних відомостей, необхідних для вирішення справи та не складено умотивований висновок, оскільки в діях особи, яка передала засудженому ОСОБА_8 посилку, тобто громадянки ОСОБА_7 , наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 188 КУпАП, яка полягає в незаконній передачі заборонених предметів особам, яких тримають у слідчих ізоляторах, установах виконання покарань і передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації заборонених предметів.

Крім того, порядок дій осіб установи виконання покарань при надходженні на адресу ув`язненого заборонених предметів встановлений Інструкцією з оформлення посадовими особами установ виконання покарань та слідчих ізоляторів матеріалів про адміністративне правопорушення, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 08.09.2015 № 1674/5.

Отже, не встановивши вини особи, яка направила посилку на адресу особи, яка тримається в установі виконання покарань на думку колегії суддів є передчасним. А від цього, в свою чергу, залежить законність рішення суду.

Відповідно до п. 19 зазначено інструкції у разі вилучення в посилках (бандеролях) заборонених предметів, зберігання і використання яких в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах заборонено, уповноваженою особою складається протокол про адміністративне правопорушення. Начальник установи виконання покарань чи слідчого ізолятора вживає заходів щодо встановлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, місця її проживання та отримання від неї пояснення за фактом правопорушення.

Норма п. 20 даної інструкції закріплює порядок дій начальника установи виконання покарань чи слідчого ізолятора у випадках, коли відправник проживає за межами регіону або адміністративно-територіальної одиниці розташування установи виконання покарань чи слідчого ізолятора. Так, начальник установи виконання покарань чи слідчого ізолятора відправляє до відповідного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції запит.

При отриманні запиту начальник міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції або його перший заступник вживає заходів щодо встановлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, місця її проживання та отримання від неї пояснення за фактом правопорушення.

Інформація про результати розгляду запиту, а також відповідні матеріали повинні бути відправлені начальником міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції або його першим заступником, які встановлювали особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, та місце її проживання, до установи виконання покарань чи слідчого ізолятора не пізніше чотирнадцяти календарних днів з дати його отримання.

Згідно з п. 21 інструкції особа, прізвище якої було зазначено як відправник, за фактом вилучення у посилці (бандеролі) заборонених предметів, речей, речовин і виробів, складає пояснення на ім`я начальника міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

Якщо особа, від імені якої відправлено посилку (бандероль), відмовляється надати письмове пояснення, персонал, який проводив опитування, складає відповідний рапорт на ім`я начальника міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

А у разі невстановлення особи, яка вчинила правопорушення, матеріали надсилаються до суду для вирішення питання про вилучені заборонені предмети відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України (п.22 Інстукціїз оформлення посадовими особами установ виконання покарань та слідчих ізоляторів матеріалів про адміністративне правопорушення).

Відповідно до п. 23 Інструкції у випадках, коли під час проведення заходів щодо встановлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, закінчився строк накладення адміністративного стягнення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до пункту 7 статті 247 КУпАП, про що складається умотивований висновок. Вилучені заборонені предмети, речі, речовини і вироби здаються на склад установи виконання покарань чи слідчого ізолятора для: зберігання до звільнення особи, на ім`я якої надійшла посилка (бандероль); передавання їх за письмовою заявою засудженого (особи, узятої під варту) його (її) родичам; знищення.

Таким чином, доводи прокурора щодо того, що уповноважена посадова особа виконання покарань не застосувала належну правову процедуру конфіскації мобільного телефону моделі «Nokia» IMEI НОМЕР_1 у відправника ( ОСОБА_7 ) як санкція за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого чт. 188 КУпАП, є слушними, оскільки ОСОБА_8 заборонений предмет (мобільний телефон), який надійшов в посилці засуджений при собі не зберігав, правопорушення не вчиняв, не є власником забороненого предмету (мобільного телефону). Тому конфіскація у нього мобільного телефону моделі «Nokia»IMEI 358976/05/ НОМЕР_2 є незаконною.

З урахуванням ч. 3 ст. 407, ст. 409, ст. 413 КПК України, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам провадження, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 1 лютого 2019 року.

Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 1.02. 2019, якою задоволено подання начальника ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» та конфісковано і передано в дохід держави мобільний телефон «Nokia» IMEI НОМЕР_1 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника ДУ «Полтавської установи виконання покарань (№23)» про передачу заборонених предметів на користь держави.

Ухвала є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4