Справа № 738/2054/18
№ провадження 1-в/738/267/2018
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2018 року м. Мена

Менський районний суд Чернiгiвської областi в складi:

суддi - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Мена Чернігівської області в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю учасників судового розгляду:
прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
засудженого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, посилаючись на те, що він засуджений вироком апеляційного суду Одеської області від 12 червня 2018 року за ч.1 ст.129, ч.3 ст.185, ч.2 ст.389, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання йому зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15 листопада 2016 по 12 червня 2018 року, на даний час відбуває покарання в Державній установі «Менська виправна колонія (№91)», відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, за час відбування покарання мав стягнення, які на даний час погашені, перестав порушувати режим утримання, працевлаштувався, за сумлінну поведінку та ставлення до праці отримав заохочення.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_3 та його захисник підтримали клопотання про умовно-дострокове звільнення, просили його задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_3 ..
Представники установи виконання покарань та спостережної комісії, будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, у судове засідання не з`явилися, їх неприбуття в судове засідання відповідно до ч.5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 засуджений вироком Арцизького районного суду Одеської області від 26 березня 2018 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Одеської області від 12 червня 2018 року,

за ч.1 ст.129, ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.4 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислюється з 15 листопада 2016 року. Згідно з ч.5 ст.72 КК України засудженому зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 15 листопада 2016 року по 12 червня 2018 року.

Згідно з розпорядженням про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Арцизького районного суду Одеської області від 26 березня 2018 року набрав законної сили 12 червня 2018 року.

Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі перебуває з 18 листопада 2016 року. За час перебування в Одеській УВП №21 характеризувався посередньо: порушень вимог режиму утримання не допускав, розпорядок дня виконував, стягнень та заохочень не мав, до суспільно корисної праці не залучався.

З 17 березня 2017 року засуджений ОСОБА_6 відбував покарання в Ізмаїльській УВП №22, де характеризувався негативно: за зберігання забороненого предмету отримав стягнення, застосоване правами начальника УВП №22, яке на даний час погашене у встановленому законом порядку, розпорядок дня виконував, заохочень не мав, до суспільно корисної праці не залучався.

З 21 червня 2017 року засуджений ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «Менська ВК (№91)».

З поданої ДУ «Менська ВК №91» характеристики на засудженого ОСОБА_3 вбачається, що останній характеризується негативно: допустив п`ять порушень встановленого порядку відбування покарання, за що отримав п`ять дисциплінарних стягнень, які на даний час погашені у встановленому законом порядку, розпорядок дня виконує під контролем. З 02 жовтня 2017 року (наказ №357/АГ-17 від 02 жовтня 2017 року) по 03 вересня 2018 року (наказ №55/ЗС-18 від 03 вересня 2018 року) перебував на профілактичному обліку засуджених, які схильні до вчинення злісних порушень встановленого порядку відбування покарання. На даний час на оперативно-профілактичних обліках не перебуває. Перебуваючи в дільниці КДіР, згідно з поданою письмовою заявою засудженим від 22 червня 2017 року (наказ №26/ЗС від 07 липня 2017 року) був працевлаштований робітником меблевої дільниці підприємства установи, до роботи ставився негативно, поставлені завдання виконував під контролем майстра, за самовільне залишення робочого місця притягувався до дисциплінарної відповідальності правами начальника відділення, за систематичну відсутність на робочому місці був звільнений з роботи на підставі наказу №45/ЗС від 06 грудня 2017 року. Згідно з поданою письмовою заявою з 17 травня 2018 року по 07 листопада 2018 року виконував обов`язки робітника по ремонту теплотраси, дбайливо ставився до майна установи і предметів, які використовував при виконанні роботи, за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки отримав заохочення. Залучається до робіт з благоустрою установи та робіт з поліпшення житлово-побутових умов у гуртожитку відділення, до виконання робіт ставиться добросовісно. Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, проте передбачені законодавством вимоги персоналу установи виконує під контролем. З представниками адміністрації намагається бути ввічливим та тактовним. Відвідує заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в установі та відділенні, реагує на них посередньо.

Рішенням комісії при МВК №91 з питань застосування пільг до засуджених установи згідно з ст.81 КК України від 31 серпня 2018 року засудженому ОСОБА_3 було відмовлено в застосуванні до нього ст.81 КК України, оскільки останній не довів своє виправлення (а.о.с.129,130).

На засіданні спостережної комісії Менської районної державної адміністрації 05 грудня 2018 року було розглянуто клопотання засудженого ОСОБА_3 щодо можливості застосування до нього пільги у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та прийнято постанову №122 (протокол №40 від 05 грудня 2018 року) про передчасність застосування до засудженого ОСОБА_3 такої пільги.

Відповідно до ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, при цьому фактично відбув необхідну частину призначеного судом покарання.

З вищенаведених положень закону про кримінальну відповідальність вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певної частини строку покарання, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а також досягнення цілей покарання.
Пленум Верховного Суду України у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року „Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким орієнтує суди нижчих ланок на те, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.
Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.
Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та добросовісно виконує трудові обов`язки, покращує кількісні та якісні показники виконуваної роботи, підвищує виробничу кваліфікацію, бережно ставиться до обладнання та інструментів, дотримується правил охорони праці та техніки безпеки.
Застосування до засудженого умовно - дострокового звільнення передбачено дискреційною нормою Кримінального Кодексу України, тобто, не є обов`язком суду, а є правом, яке полягає у попередньому вивченні всіх даних про особу для прийняття правильного, законного рішення, з урахуванням власного внутрішнього переконання.
З наявної в матеріалах справи характеристики вбачається, що ОСОБА_3 в ДУ «Менська виправна колонія (№91) характеризується негативно, отримав п`ять стягнень, які погашені у встановленому законом порядку, однак на противагу цьому отримав лише одне заохочення, з 02 жовтня 2017 року по 03 вересня 2018 року перебував на профілактичному обліку в установі як засуджений схильний до вчинення злісних порушень встановленого порядку відбування покарання, був звільнений з роботи за систематичну відсутність на робочому місці, на даний час на виробництві установи не працевлаштований.

Отримання засуджений заохочення, подання ним 26 листопада 2018 року заяви про працевлаштування на швейну дільницю підприємства, про що в судовому засідання наголосив засуджений, свідчать про те, що він лише стає на шлях виправлення, але не доводить його виправлення та готовність до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві за межами установи.

Посилання сторони захисту на те, що засуджений ОСОБА_3 не має діючих стягнень та відбув визначену законом частину покарання, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення, на думку суду, є необґрунтованими, оскільки, вказані обставини не є визначальними під час вирішення питання про умовно-дострокове звільнення, а таке рішення ухвалюється судом з врахуванням поведінки засудженого за весь час відбування покарання і якщо останній сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_7 , а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ст. 81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення останнього.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.
Повний текст ухвали виготовлений 26 грудня 2018 року.

Суддя ОСОБА_1