Справа №592/1014/19
Провадження №1-кс/592/600/19

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2019 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000133 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 29.07.2016 р. близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у приміщенні кафе «Шинок», за адресою: м. Суми, вул. Воскресенська, 15, збув ОСОБА_6 підроблену грошову купюру номіналом 100 євро, яку незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою збуту.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , власницею якого згідно довідки департаменту забезпечення ресурсних платежів є ОСОБА_7 .

В ході санкціонованого обшуку, який було проведено в період часу з 18 год. 37 хв. 15.01.2019 р. по 01 год. 35 хв. 16.01.2019 р. за місцем мешкання ОСОБА_5 крім речей та документів зазначених в ухвалі слідчого судді, також було вилучено митні декларації у кількості 24 шт. за 2015 та 2016 р. на ім`я ОСОБА_5 , в яких зазначена інформація з приводу ввезення на територію України грошових коштів, а саме в українській гривні та російських рублях.

Таким чином, сукупність підстав та розумних підозр вказує на те, що інформація яка міститься в митних деклараціях має значення для встановлення істини у справі, доведення винуватості підозрюваного, підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечувала.

Вислухавши думки учасників процесу, перевіривши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 14.01.2019 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000133 зареєстровано кримінальні провадження за ч. 1 ст. 199 КК України, досудове розслідування у якому здійснює Сумський ВП ГУНП в Сумській області.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Згідно ч. ч. 1 3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим не доведено слідчому судді необхідність арешту митних декларацій у кількості 24 шт. за 2015 р. та 2016 р. на ім`я ОСОБА_5 , а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, тому слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000133 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.01.2019 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 199 КК України відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1