Справа № 461/3816/17
пр.№ 1-кп/464/55/19
У Х В А Л А
11 січня 2019 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова

в складі колегії: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові питання про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженні №461/3816/17 про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.28 - ч.2 ст.317, ч.3 ст.28 - ч.2 ст.306, ч.2 ст.311 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в :

У провадженні суду знаходиться вищезазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 19 листопада 2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 січня 2019 року включно, визначено заставу у ромірі 6 890 000 грн.
У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою,покликаючись на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, та про наявність всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України.

У судовому засіданні захисник та обвинувачений щодо задоволення даного клопотання заперечили, покликаючись на те, що на даний час досудове розслідування завершене і неможливо будь-яким чином знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, обвинувачений не переховувався від органів досудового розслідування, відсутні докази, які свідчили б про те, що ОСОБА_7 намагався незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а відтак відсутні ризики, передбачені ст.177 КПК України. Захисник просить змінити запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний із триманням під вартою, а саме домашній арешт.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку з огляду на таке.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч.3 даної статті незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Враховуючи особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, сімейний і матеріальний стан, місце проживання, те, що підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого та особливо тяжких злочинів, ризики, що існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, обставини, які суд враховував при обранні запобіжного заходу, не змінилися, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, впливати свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення, а тому слід продовжити такому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам. Суд приймає до уваги складність справи, а саме кількість інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характер фактичних даних, що підлягають встановленню, кількість учасників справи (свідків), обсяг та специфіку процесуальних дій, необхідних для здійснення судового розгляду. Суд не приймає покликання захисника на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки наведені ними обставини були враховані під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу за даних обставин суд вважає недоцільним, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам, а відтак слід продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням, відповідно до положень ст.ст.182, 183 КПК України, застави у розмірі 6 890 000 грн. У разі внесення обвинуваченим суми застави покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду; не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи; утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 11 березня 2019 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_7 заставу у розмірі 6 890 000 грн.
Обвинувачений або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;
- не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, суду;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання та роботи;
- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, такий зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_7 , що після внесення застави у разі невиконання покладених на нього обов`язків застава може бути звернута в дохід держави.
Визначити строк дії ухвали 60 /шістдесят/ днів з 11 січня 2019 року до 11 березня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2