ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1561/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

провівши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві судовий розгляд у кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої закрійницею на ТОВ «Світ тканин», не заміжньої, з неповною вищою освітою, раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України,

сторони провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 у 2017 році перебуваючи на території автовокзалу Голосіївського району м. Києва, запропонувала ОСОБА_6 перереєструвати на його ім`я підприємство за винагороду у розмірі 800 (вісімсот) грн., на що останній дав згоду. Умисел ОСОБА_3 направлений на придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) ТОВ «Хімпостач Плюс» (код ЄДР 38327506) з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у наданні податкової вигоди (безпідставне формування податкового кредиту з податку на додану вартість та валових витрат з податку на прибуток) підприємствам реального сектору економіки, скориставшись паспортними даними ОСОБА_6 для придбання ТОВ «Хімпостач Плюс» (код ЄДР 38327506).

Перереєстрація ТОВ «Хімпостач Плюс» (код ЄДР 38327506) та призначення на посаду директора підприємства ОСОБА_6 відбулось шляхом внесення змін в установчі документи підприємства та передачу корпоративних прав, обов`язків та повноважень власника підприємства, які ОСОБА_3 підготувала та надала для підпису ОСОБА_6 .

Так, в Дарницькій районній в м. Києві державній адміністрації зареєстровано товариство з обмеженою відповідальністю «Хімпостач Плюс», що дало змогу ОСОБА_3 , як особі, що не мала права представляти інтереси підприємства, оскільки не була наділена відповідними повноваженнями, минаючи директора підприємства, використовувати установчі документи, печатку, рахунки підприємства для ведення незаконної фінансово господарської діяльності від імені керівника ТОВ «Хімпостач Плюс» ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразилися у організації вчинення фіктивного підприємництва, тобто придбання суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи) з метою прикриття незаконної діяльності, вчинила злочин, передбачений ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України.

11 травня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 УПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205 КК України. Обвинувачена ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинна понести за вчинене кримінальні правопорушення, а саме за ч. 3 ст. 27, ч.1 ст. 205 КК України у виді штрафу 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, зокрема, що для сторін є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України, а для підозрюваної також її відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1, 4, п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, які роз`ясненні підозрюваній ОСОБА_3 .

В угоді ОСОБА_3 зазначено, що при укладенні цієї угоди має місце її вільне волевиявлення, відносно неї не здійснювався ні фізичний, ні психологічний тиск з метою примусити її до укладення даної угоди.

ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності передбаченої ст. 389-1 КК України.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди при визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги кримінально-процесуального та кримінального кодексів України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченій ОСОБА_3 узгоджену в угоді міру покарання. Передбачені законом наслідки укладення, затвердження та невиконання обвинуваченим угоди вона розуміє.

Захисник також вважав, що при укладенні угоди дотриманні вимоги закону та просив її затвердити.

Обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні просила вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 та ч. 1 ст. 205 КК України в обсязі обвинувачення, дала згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочини, у вчиненні яких ОСОБА_3 беззастережно визнала себе винуватою, згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від яких потерпілих немає.

Суд шляхом опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідають вимогами КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження цієї угоди.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:
Затвердити угоду від 11 травня 2018 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч.1 ст. 205 КК України та призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя