Справа № 695/4064/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2019 року смт. Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000980, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 вересня 2018 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в

с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, українця, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, раніше несудимого, непрацюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, учасником бойових дій, постраждалим в наслідок аварії на Чорнобильській АЕС та депутатом будь-якого рівня не являється,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_3 на початку серпня 2018 року, умисно, незаконно, всупереч встановленому законному порядку обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" та Постанови Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 "Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів", без мети збуту, для особистого вживання, перебуваючи на полі, що розташоване неподалік с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області, незаконно придбав, зірвавши рослини, які згідно з висновками експерта

№ 2/1556 від 24 жовтня 2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою 1,82 г; № 2/1562 від 21 листопада 2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс, масою 828,77 г; № 2/1721 від 20 листопада 2018 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - екстракт канабісу, масою 0,0155 г, який в подальшому переніс до місця свого проживання за адресою:

АДРЕСА_2 , де, без мети збуту, зберігав його до виявлення та вилучення працівниками поліції Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області 21 вересня 2018 року.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту у великих розмірах.

У даному кримінальному провадженні 23 листопада 2018 року між прокурором

ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 2

ст. 309 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри, як під час досудового розслідування, так і у судовому провадженні; співпрацювати у викритті кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді позбавлення волі на строк

3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України підозрюваного ОСОБА_3 сторони погодили звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Крім того, прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_3 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважала, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просила угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений

ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого

ОСОБА_3 , який раніше несудимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога, де проходив курс лікування, а також те, що даним кримінальним правопорушенням не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України та угоди про визнання винуватості з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 1859,00 гривень.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.
Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 23 листопада 2018 року, укладену між прокурором ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 23 листопада 2018 року покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_3 відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази, а саме:

- наркотичну речовину канабіс у сейф-пакеті № 3748928, пристрій для куріння марихуани у сейф-пакеті № 0725318, мішок, горловину якого опечатано биркою № 7675961, що передані на зберігання в кімнату речових доказів Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1859,00 гривень.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч. 4, 6, 7
ст. 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 4
ст. 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1