Справа № 514/1135/18
ВИРОК
Іменем України

21 січня 2019 року м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Арцизі Одеської області обвинувальний акт внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000125 від 18 квітня 2018 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з середньою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, уродженець смт. Березине Тарутинського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-вироком Миколаївського обласного суду Миколаївської області від 06.02.1997 року за ст. 93 «А», «Е», ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст.142, ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України від 28.12.1960 до 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна;

-вироком Тарутинського районного суду Одеської області від 07.08.2012 року за ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 162, ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Миколаївського обласного суду Миколаївської області від 06.02.1997 року за ст. 93 «А», «Е», ч. 2 ст. 142, ч. 3 ст. 142, ч.2 ст.140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України від 28.12.1960 року до 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна, судимість за якими в установленому законом порядку не знята та не погашена, на початку січня місяця 2018 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом відкриття хвіртки, яка була замкнена на гачок, проник на огороджену парканом територію подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_5 , звідки повторно таємно викрав велосипед марки «Україна», зеленого кольору, вартістю 600 грн. 00 коп., який належить ОСОБА_5 , тим самим спричинивши останньому майнову шкоду на вищезазначену суму.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище.
Крім цього, ОСОБА_4 14.04.2018 р., приблизно о 22:00 годин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинену на замикаючий пристрій хвіртку проник до огородженого парканом подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого через не зачинені на замикаючий пристрій двері проник до житлового будинку за вказаною адресою, звідки повторно таємно викрав належне ОСОБА_7 майно, а саме телевізор марки LG, моделі СТ-21К55VQ, чорного кольору, вартістю 470 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
Крім того, ОСОБА_4 16.04.2018 р., у темний час доби, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник через огорожу у вигляді деформованої сітки, на територію огородженого парканом подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_8 , після чого через незачинені на замикаючий пристрій двері проник до житлового будинку, звідки повторно таємно викрав 5 (п`ять) міжкімнатних дверей білого кольору, бувших у використанні, які належать ОСОБА_8 , вартістю 120 грн. 00 коп. кожна та загальною вартістю 600 грн. 00 коп., тим самим спричинивши останньому майнову шкоду на загальну суму 600 грн. 00 коп.

Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочинів та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Також обвинувачений зазначив, що він повернув потерпілим викрадені речі.
Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про дату, час та місце проведення судового розгляду повідомлялися належним чином, але у судове засідання не з`явилися. Разом з тим кожен з потерпілих звернулися до суду з письмовими заявами, в яких просили здійснити судовий розгляд у їх відсутності. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не заявляли.
З урахуванням думки учасників судового розгляду, які вважали за можливе розглядати справу за відсутності потерпілих, суд дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.
Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинувачуваного та висновків товарознавчих експертиз. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.
Таким чином, допитавши обвинуваченого, суд вважає, що зібрані докази є належними, допустимими та достовірними, і є достатніми для постановлення обвинувального вироку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини, які в силу ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких.
ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 і за місцем проживання характеризується негативно, офіційно не працює. Не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра. Раніш неодноразово судимий та відбував покарання в місцях позбавлення волі.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття .
До обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_4 суд відносить рецидив злочинів.
Крім того судом враховується, що потерпілі в рамках наявного кримінального провадження до обвинуваченого претензії матеріального та морального характеру не заявляли.
Також суд враховує дані досудової доповіді, наданої Тарутинським районним сектором філії Державної установи «Центр пробації» в Одеської області, згідно якої з урахуванням інформації, яка характеризує особистість обвинуваченого, спосіб його життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.
З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що ОСОБА_4 необхідно для його виправлення та запобігання нових злочинів призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Водночас судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини даного кримінального провадження, давши їм оцінку, беручи до уваги особу обвинуваченого, тяжкість скоєних ним кримінальних правопорушень, керуючись вимогами кримінального закону та передбачених цим законом санкцій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливо тільки лише в умовах ізоляції від суспільства і у суду є підстави застосувати до обвинуваченого покарання пов`язане з позбавленням волі.

До такого висновку суд приходить виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_4 офіційно не працює, будучи неодноразово засудженим за вчинення злочинів, будучи безпосередньо обізнаним про настання кримінального покарання за вчинені злочини відбувавши покарання у місцях позбавлення волі, відповідних висновків для себе не зробив, в період, коли судимість не була погашена та не знята у встановленому законом порядку, знов, вчинив умисні корисливі злочини, які відносяться до категорії тяжких злочинів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та його стійкої позиції на вчинення правопорушень.

Тому, з урахуванням зазначених обставин,а також відповідно до вимог кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, обвинуваченому необхідно для його виправлення і припинення нових злочинів призначити покарання, пов`язане з позбавленням волі, але в межах мінімального строку, визначеного санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, що за переконанням суду буде відповідати тяжкості правопорушень і не становитиме «особистого надмірного тягаря для винного». Саме таке покарання суд вважає пропорційним, необхідним, достатнім і справедливим для виправлення винного та запобігання вчиненню ним нових злочинів і в даному випадку мета застосування кримінального покарання буде досягнута при призначенні обвинуваченому саме такого виду покарання.

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Суд також вважає за необхідне в силу ст. ст. 124, 126 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню для проведення товарознавчих експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 3432,00 грн.

Питання про долю речових доказів у справі слід вирішувати відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня його затримання.
До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів по кримінальному провадженню для проведення товарознавчих експертиз у кримінальному провадженні в розмірі 3432 (три тисячі чотириста тридцять дві) гривні 00 копійок.

Речові докази: телевізор марки LG моделі CT-21K55VQ вважати повернутим законному власнику ОСОБА_9 ; велосипед марки «Україна», зеленого кольору, вважати повернутим його законному власнику ОСОБА_5 ; деревяні міжкімнатні двері, білого кольору, вважати повернутими законному власнику ОСОБА_8 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Не пізніше наступного дня після ухвалення вироку надсилати його копію учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ
Арцизького районного суду ОСОБА_1
Одеської області