ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/438/19 Справа № 176/2474/17 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
За участю сторін:
прокурора ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2018 року задоволено подання П`ятихатського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про скасування іспитового строку та направлення ОСОБА_7 для відбування покарання, призначеного вироком, від якого звільнений з випробуванням.
Направлено ОСОБА_7 для відбування покарання, яке призначене йому за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 року у виді 4 років позбавлення волі, скасувавши звільнення від покарання з випробуванням.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що засуджений ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується посередньо, не виконав вимоги ст. 76 КК України, які були встановлені вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 року, належним чином обізнаний про обов`язки та умови виконання покарання, після застосованого повторного попередження систематично ухиляється та знову не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації м. Жовті Води без поважних причин, притягувався до адміністративної відповідальності.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що засуджений ОСОБА_7 04.06.2018 року з`явився до уповноваженого органу з питань пробації на реєстрацію та повідомив про причини своїх неявок і зазначив, що він знаходився 21.05.2018 року та 29.05.2018 року на роботі.
Вказує, що 26.11.2018 року в судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено, що 04.06.2018 року засуджений ОСОБА_7 змінив місце свого проживання і з цього часу мешкає зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .
Зазначає, що 06.08.2016 року, 13.08.2018 року, 20.08.2018 року, 27.08.2018 року та 03.09.2018 року засуджений ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію, оскільки весь час працював та займався своїм здоров`ям і перебував в реабілітаційному центрі.
Крім того зазначає, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 18.05.2018 року, засудженого ОСОБА_7 було затримано 18.05.2018 року о 10 год. 30 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні №00412.
При апеляційному розгляді засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_8 при апеляційному розгляді заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника.
В судових дебатах учасники кримінального провадження підтримали такі ж позиції.
Заслухавши суддю-доповідача, думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 3 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані виконувати обов`язки, які покладені на них судом.
У відповідності з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України суду надано право під час виконання вироків вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного судом.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції врахував вищевказані вимоги закону при постановлені оскаржуваної ухвали, правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов до обґрунтованого висновку про достатність підстав для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_7 та направлення його для відбування призначеного покарання.
Як убачається з вироку Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03 квітня 2018 року, ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_7 від призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 2 років іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженим органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
З матеріалів кримінального провадження, убачається, що засуджений ОСОБА_7 , 14.05.2018 року ознайомлений з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням, обов`язками покладеними на нього судом, а також наслідками за невиконання покладених на нього обов`язків (а.ос.спр. 14, 18).
Однак, засуджений ОСОБА_7 не виконав покладенні на нього судом обов`язки.
Відповідно до матеріалів провадження, засуджений ОСОБА_9 допускав порушення умов відбування іспитового строку, а саме: 21.05.2018 р., 29.05.2018 р., 23.07.2018 р., 06.08.2018 р., 13.08.2018 р., 20.08.2018 р., 27.08.2018 р., 03.09.2018 р., не з`являвся для реєстрації до П`ятихатського МРВ філії Державної установи Центр пробації у Дніпропетровській області.
04.06.2018 р., 25.07.2018 р., 06.09.2018 р., службовими особами П`ятихатського МРВ з питань пробації, були винесені письмові попередження засудженому ОСОБА_7 за невиконання обов`язків покладених на нього судом (а.со.спр. 47, 78, 101, 102).
Відповідно до повідомлення Жовтоводського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області від 06.07.2018 року ОСОБА_7 17.05.2018 року притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 178-1 ч. 1 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.ос.спр.91-92); 17.05.2018 року за ст. 178 ч. 1 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді попередження (а.ос.спр. 93-94); 18.05.2018 року за ст. 175-1 ч. 2 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.ос.спр. 95-96); 18.05.2018 року за ст. 178 ч. 2 КУпАП і на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 51 грн. (а.ос.спр. 97-98).
Після притягнення засудженого ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, 25.07.2018 року було відібрано письмове пояснення, у якому останній зазначив, що адміністративні правопорушення він не вчиняв та з приводу притягнення до відповідальності пояснити нічого не може, проте колегія суддів з цим не погоджується, оскільки притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності підтверджується його особистим підписом в зазначених постановах про ознайомлення з правами та обов`язками та про отримання копій вказаних постанов.
Крім того, відповідно до ухвали Апеляційного суду Дніпровської області від 07.06.2018 року, ОСОБА_7 відбуваючи покарання за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 року в період іспитового строку скоїв нове кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, внаслідок чого ОСОБА_7 в ході досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.ос.спр. 59-62).
Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 не виконує покладені на нього судом обов`язки та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення, колегія суддів погоджується з зазначеним висновком.
Посилання захисника засудженого з приводу того, що ОСОБА_7 не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації через те, що знаходився на роботі та займався своїм здоров`ям і перебував в реабілітаційному центрі, не можуть бути достатніми підставами для скасування ухвали суду з огляду на вказані вище положення норм чинного законодавства, оскільки не є поважними та такими, що не виправдовують нехтування встановленого порядку виконання покарання, призначеного вироком суду, з іспитовим строком та не підтверджені доказами.
Крім того, в матеріалах провадження відсутні данні про те, що засуджений ОСОБА_7 офіційно працевлаштований, має постійний дохід та перебував в реабілітаційному центрі. Зазначені документи також не надавались і до суду апеляційної інстанції.
З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав вважати, що ОСОБА_7 не виконав обов`язки, визначені вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 03.04.2018 року відносно нього та поведінка засудженого свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому суд законно й обґрунтовано направив останнього для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, тому в задоволенні апеляційної скарги захисника слід відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 26 листопада 2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:
________________ ________________ ________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4