Справа № 621/220/18
Провадження № 1-кп/610/14/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2019 року колегія суддів Балаклійського районного суду Харківської області у складі головуючого: - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 152, ч.2 ст. 153, ч.2 ст. 15, п.10 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Балаклійського районного суду Харківської області знаходиться зазначене кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів для забезпечення виконання своїх процесуальних обов`язків та запобігання спробам переховування його від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілу та експертів у кримінальному провадженні та вчинення інших кримінальних правопорушень. Своє клопотання прокурор обґрунтовує тим, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_10 вчинив тяжкі та особливо тяжкі злочини, максимальна санкція за які передбачає довічне позбавлення волі. Прокурор зазначає, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Крім того, обвинувачений може впливати на потерпілу, свідків та експертів у кримінальному провадженні, оскільки їх місця проживання та контактні телефони відкриті у даному кримінальному провадженні, тому ОСОБА_7 матиме можливість впливати на цих осіб з метою зміни або спотворення їх показань.

Обвинувачений також може вчинити інше кримінальне правопорушення з огляду на характер та спосіб вчинених дій, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень. А також те, що він раніше судимий за вчинення умисних тяжких злочинів через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечував проти продовження запобіжного заходу, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, посилався на існування лише припущень прокурора про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, ніяким чином не обгрунтованих ним.

Обвинувачений надав заперечення на клопотання прокурора, в якому зазначає про відсутність обгрунтування обвинувачення, так як докази надані прокурором сфальсифіковані та зібрані з порушенням КПК і це є невід`ємною обставиною для зміни запобіжного заходу на більш м`який. Він вказав, що не перешкоджатиме судовому розгляду та буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Захисник обвинуваченого також заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його необґрунтованим, вказав, що на сьогоднішній момент судом досліджені докази, які спростовують участь його підзахисного у злочині, який розглядається судом.

Підтримав клопотання підзахисного про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

Представник потерпілої підтримала клопотання прокурора та просила його задоволити, посилаючись на те, що ризики, які були встановлені під час продовження запобіжного заходу, на теперішній час зовсім не зменшились, а продовжують існувати. Заперечувала проти зміни запобіжного заходу на більш м`який, так як ризики не зменшились.

Заслухавши клопотання прокурора, обвинуваченого та його захисника, вислухавши думку учасників судового розгляду у з приводу зазначених клопотань, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом встановлено, що ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 20 березня 2019 року продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів, тобто до 18 травня 2019 року.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися інші ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину та злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканності та проти життя особи, яка є неповнолітньою, через нетривалий час після звільнення з місць позбавлення волі, раніше судимий за вчинення тяжких злочинів, серед яких злочин, пов`язаний проти статевої свободи та статевої недоторканності.

Під час обрання та продовження запобіжного заходу констатовано обгрунтованість підозри у вчиненні умисних злочинів, за вчинення яких, у разі визнання винуватим за ч.3 ст. 152 КК України, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, а за ч.2 ст. 15, п.10 ч.2 ст. 115 КК України довічне позбавлення волі.

Крім того, аналіз всіх досліджених судом доказів, оцінка їх належності та допустомоті в сукупності, буде здійснено під час постановлення рішення по справі в силу ст. 89 КПК України.

Одночасно необхідно враховувати обізнаність обвинуваченого про особу потерпілої, яка є неповнолітньою та є мешканкою міста Зміїв, яка за станом свого фізичного та психологічного здоров`я не має можливості особисто приймати участь у всіх судових засіданнях, що свідчить про реальну можливість незаконного впливу на неї з метою надання необхідних йому показів в разі перебування обвинуваченого під домашнім арештом.

Так, після проведеного судом з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували під час продовження запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, а саме: можливість переховування від суду, вчинення іншого правопорушення, можливість незаконного впливу на неповнолітню потерпілу та свідків не перестали існувати до цього часу, а тому більш м`який запобіжний захід застосовувати до ОСОБА_7 на даний час є неможливим.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так у справі «Геращенко проти України» (рішення від 07.11.2013, пар. 99) Європейський суд зазначив, що тривале існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обовязковою і неодмінною умовою (sine qua non) законності її продовжуваного тримання під вартою.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Відповідно до правової позиції, сформульованої в п.79 рішення Європейського суду з прав людини «Харченко проти України» від 10.02.2011 року, таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

На час розгляду в суді питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою суд дійшов висновків, що вказані ризики не змінились. Застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду, який з об`єктивних причин не закінчено на даний час. Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, та які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала не встановлено.

Підставою для зміни запобіжного заходу зі сторони захисту є посилання на відсутність переконливих доказів, які б у своїй сукупності беззаперечно вказували на причетність обвинуваченого до злочинів, які на їхню думку є суперечливими і є зараз предметом розгляду, не спростовують доводів клопотання обвинувачення щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою. За таких обставин у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 щодо зміни запобіжного заходу на домашній арешт слід відмовити.

Підстав для визначення розміру застави не вбачається.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 199, 331 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на строк 60 днів, тобто до 05 липня 2019 року.

У задоволенні клопотання сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт- відмовити.

Виконання ухвали доручити Балаклійському ВП ГУНП в Харківській області.

Ухвала в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: