ЄУН № 336/2640/19
пр. № 1-кс/336/928/2019
УХВАЛА
Іменем України
02 травня 2019 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0001125 від 30.04.2019 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, громадянина України, мешкає у АДРЕСА_1 , не працюючого, освіта неповна середня, неодруженого, раніше судимого:

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2003 року за скоєння злочину, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України до 10 років позбавлення волі (звільнився 07.09.2012 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання),

вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 23.07.2013 року за скоєння злочинів, передбачених ст. 152 ч. 1, ст. 186 ч. 2 КК України, до 6 років позбавлення волі (звільнився 21.09.2018 року у зв`язку з відбуттям терміну покарання)

підозрюваного у скоєнні злочинів, передбачених ст. 152 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні слідчих Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження № 0001125 від 30.04.2019 року за ст. 152 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України, за яким ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочинів за наступних обставин.

ОСОБА_6 , діючи повторно, 30.04.2019 року в період часу з 00.30 години до 01.30 години, перебуваючи у вагоні трамваю маршруту № 10 між зупинками громадського транспорту «вул. Кузнецова» та «Абразивний комбінат» по вул. Олексія Поради у м. Запоріжжя, із застосуванням фізичного насильства, за допомогою якого подолав опір потерпілої ОСОБА_7 , вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, тобто зґвалтував потерпілу ОСОБА_7 .

Крім того, того ж дня в період часу з 01.34 години до 01.39 години ОСОБА_6 в тому ж місці, діючи повторно, з корисливих мотивів, умисно відкрито шляхом ривка вирвав з рук потерпілої ОСОБА_7 сумку чорного кольору з гаманцем, дзеркалом, грошовими коштами в сумі 200 гривень, ліхтариком червоного кольору, та викрав вищевказане майно, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 300 гривень.

Дії ОСОБА_6 на цей час кваліфіковані за ст. 152 ч. 2 КК України, як вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене повторно, а також відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, ст. 186 ч. 2 КК України.

02.05.2019 року ОСОБА_6 повідомлений про підозру у скоєнні злочинів, передбачених ст. 152 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України у присутності захисника.

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання, вказуючи про наявність ризиків здійснення впливу на потерпілу та свідків, скоєння нового злочину, переховування від органу досудового розслідування та суду.

Прокурор підтримав клопотання, вказавши, що ОСОБА_6 був засуджений двічі, звільнився у вересні 2018 року після відбування покарання за скоєння аналогічних злочинів, та знову підозрюється у скоєнні двох тяжких злочинів, йому відоме місце роботи потерпілої, тож він може вчинити протиправний вплив на неї, а також може скоїти нові злочини. Також прокурор вказував, що коли працівники поліції прибули за місцем проживання підозрюваного він виплигнув з вікна та переховувався від слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_6 вказав, що не пригадує обставин скоєння злочинів, проти обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечує.

Захисник адвокат ОСОБА_5 зазначила, що слідчим та прокурором не доведено неможливості обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

При вирішенні клопотання слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною 2 передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу ("Мюррей проти Сполученого Королівства" ("Murrey v. the United Kingdom"). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати "обґрунтованим", залежить від усіх обставин справи ("Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" ("Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom")).
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні злочинів підтверджена протоколом заяви про вчинення злочину, протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілої, протоколом впізнання особи потерпілою.

З доданих до клопотання документів вбачається, що ОСОБА_6 з 2003 року з незначними перервами майже постійно перебуває під вартою, відбуваючи покарання за тяжкі та особливо тяжкі злочини, не працює, не має офіційних джерел доходу, не одружений.

Стороною захисту не доведено наявності у нього стійких соціальних зв`язків, натомість як слідчий вказував про те, що родичі підозрюваного знають про те, що він підозрюється у скоєнні злочинів та щодо нього розглядається клопотання про обрання запобіжного заходу, однак, не виявили бажання з ним спілкуватись.

Як вказує ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При вирішенні клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 є раніше судимим за вбивство, зґвалтування та грабіж, а, зі слів підозрюваного вбачається, що на момент подій він перебував у стані алкогольного сп`яніння.
Слідчий суддя погоджується і з твердженнями слідчого та прокурора про наявність ризику незаконного впливу на потерпілу та свідків, адже підозрюваному дійсно відоме місце роботи потерпілої.
Отже ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні двох злочинів, не працює, не повідомив про наявність у його власності будь-якого майна, щоб могло стати предметом застави, не довів наявності стійких соціальних зв`язків чи сумісного проживання з певними особами, а рівно і наявності утриманців.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.08.2010 року ЄСПЛ вказував, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою.
Таким чином, підозра особи у скоєнні тяжкого злочину та очікуване покарання, яке можливо призначити за вказаний злочин, є однім з факторів, який має враховувати слідчий суддя при обранні запобіжного заходу, хоча такий фактор сам по собі без оцінки усіх інших обставин у сукупності не може слугувати єдиною підставою для тримання особи під вартою.
Зважаючи на таке, слідчий суддя дійшов висновку, що на момент розгляду клопотання існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме ч. 1 п. 1, 3, 4, 5 тож, враховуючи наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, є підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У слідчого судді немає підстав вважати, що більш м`який запобіжний захід здатен забезпечити належну поведінку підозрюваного, враховуючи його очевидну схильність до скоєння тяжких злочинів.

Враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні зґвалтування із застосуванням насильства, не вказав про можливість внесення застави, тож слідчий суддя не визначає розмір застави, керуючись положеннями ст. 183 ч. 4 КПК України.

Керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого Шевченківського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Запоріжжя, підозрюваному у скоєнні злочинів, передбачених ст. 152 ч. 2, ст. 186 ч. 2 КК України по кримінальному провадженню № 0001125 від 30.04.2019 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30 червня 2019 року включно.

Ухвала діє до 30 червня 2019 року включно.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на ухвали слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1

02.05.19