Справа № 192/472/19
Провадження № 1-в/201/422/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 травня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного судом покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Дніпровського апеляційного суду надійшло для розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 , у якому останній просить зарахувати до призначеного вироком суду покарання, строк його попереднього ув`язнення, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 і представник ДУ «Солонянська виправна колонія № 21» надали суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Представник Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, що відповідно до ст. 539 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання за його відсутності.

Дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, суд доходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено судом, вироком Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року ОСОБА_3 було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. До вступу вироку в законну силу обрано ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО. Взято негайно ОСОБА_3 під варту в залі суду. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 06 грудня 2017 року.

Вирок набрав законної сили 06 січня 2018 року.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року зокрема ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0014744 було засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків призначено ОСОБА_3 покарання у виді невідбутої частини покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року з покаранням за даним вироком остаточно призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі та покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року у виді штрафу у сумі 850 гривень, яке виконувати самостійно. Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 вважати продовженим до набрання вироком законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 30 жовтня 2017 року, зарахувавши останньому на підставі ч. 5 ст. 72 КК України термін його попереднього ув`язнення, а саме з 30 жовтня 2017 року по день набрання вироком законної сили.

Ухвалою апеляційного суду м. Києва від 11 квітня 2018 року вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року стосовно ОСОБА_3 змінено. Вважати ОСОБА_3 засудженим за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 09 січня 2018 року та вироком Подільського районного суду м. Києва від 06 грудня 2017 року, вважати ОСОБА_3 засудженим до покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 19 вересня 2017 року виконувати самостійно. У решті вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 09 січня 2018 року залишено без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з вимогами ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1). Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі (ч. 2). Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи (ч. 4).

Суд вважає за необхідне вказати на те, що відповідно Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838-VIII від 26.11.2015 року, частина 5 статті 72 КК України була викладена в наступній редакції: «Зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі».

В редакції Закону України № 2046-VIII від 18.05.2017 року, зазначена частина статті КК України змінилась та була викладена у наступній редакції: попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Дана редакція Закону набрала чинності 21 червня 2017 року.

Таким чином, якщо особа вчинила кримінальне правопорушення після 21 червня 2017 року щодо неї не може бути застосовано правило про перерахунок строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 було засуджено вироками суду за вчинення кримінальних правопорушень які мали місце 29 липня 2017 року /ч. 2 ст. 185 КК України/, 30 жовтня 2017 року /ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України/, а відтак, співставляючи вимоги закону та дати вчинення останнім кримінальних правопорушень, до засудженого ОСОБА_3 не підлягають застосуванню положення ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції № 838-VIII від 26.11.2015 року) в частині зарахування останньому строку попереднього ув`язнення у строк покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що сукупність наведених вище обставин свідчить про необхідність відмови у задоволенні клопотання засудженого.

На підставі викладеного та керуючись ч. 5 ст. 72 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення до призначеного вироком суду покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим з дня отримання її копії.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1