Справа № 646/46/19
№ провадження 1-кс/646/73/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04.01.19 року м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 02.01.2019 у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні сина ОСОБА_8 , 2010 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимого,-

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченного ч. 2 ст. 187 КК України,

в с т а н о в и в:

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 02.01.2019 у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , клопотання погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури №5 юристом 1 класу ОСОБА_4 .

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 01.01.2019 приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Георгієвська, 10, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи спільний з останнім злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, побачили раніше незнайомого ОСОБА_10 , який мав при собі спортивну сумку, якою вони захотіли незаконним шляхом заволодіти, та якому не було де переночувати і ОСОБА_6 запропонував надати місце ночівлі, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 раптово наніс один удар правою рукою у ділянку обличчя ОСОБА_10 в наслідок чого останній впав на землю та вимагав припинити противоправні дії ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , однак, останні на законні вимоги ОСОБА_10 не відреагували та почали хаотично наносити удари ногами та руками у різні ділянки тіла ОСОБА_10 , після чого ОСОБА_9 відкрито для потерпілого дістав з правої кишені джинсів мобільний телефон «EX player» моделі А 350 ТV, чорного кольору, вартістю згідно показів потерпілого 500 гривень та з внутрішньої кишені куртки одягнутої на ОСОБА_10 дістав 500 гривень, після чого ОСОБА_6 вирвав з рук ОСОБА_10 чорну спортивну сумку в якій знаходились особисті речі та військовий квиток на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , спричинивши останньому тілесні ушкодження, у вигляді синців на голові і тулубі від яких ОСОБА_10 втратив свідомість, які є небезпечними для життя та здоров`я останнього, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши останньому матеріальний збиток.

Крім того, 01.01.2019 приблизно о 19 год. 15 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м. Харків, вул. Гордієнківська 18, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи спільний з останнім злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, з метою незаконного збагачення за чужий рахунок, побачили раніше незнайому їм ОСОБА_11 , яка рухалась по вказаній вулиці, де реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 підбіг до ОСОБА_11 , яку схопив за капюшон та звалив її на коліна, в цей час підбіг ОСОБА_6 , який почав наносити хаотично удари по тулубу і голові ОСОБА_11 , спричинивши останній тілесні ушкодження, у вигляді синців на голові і тулубі та перелому сьомого ребра з ліва, які є небезпечними для життя та здоров`я. Після чого, ОСОБА_9 вихопив з правої руки потерпілої ОСОБА_11 мобільний телефон «Iphone 6S+», вартістю згідно показів потерпілої 28000 гривень та зняв з середнього пальця правої руки срібну каблучку вартістю згідно показів потерпілої 600 гривень.

Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , з місця скоєння злочину зникли та розпорядилися викраденим на власний розсуд, чим спричинили, потерпілій ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 , скоїв кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.2 ст.187 КК України, напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, який є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою, яка раніше вчиняла розбійний напад.

Отже, щоб запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, орган досудового слідства вважає, що до підозрюваного ОСОБА_6 потрібно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, прокурор зазначив, що на його думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, та відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для їх запобігання.

У судовому засіданні захисник та підозрюваний заперечували проти клопотання, просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, який не пов`язаний з позбавленням волі.

Підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що пояснення слідчому давав добровільно, незаконні засоби впливу до нього не застосовувались.

Вислухавши думку прокурора та слідчого, підозрюваного, його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

02.01.2019 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №0000012 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, вчинено повторно.

03.01.2019 о 14 годині 00 хвилин ОСОБА_6 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

04.01.2019 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_6 та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_11 , показаннями потерпілої ОСОБА_12 , протоколом допиту свідка ОСОБА_13 протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілого ОСОБА_14 , речовими доказами, вилученими під час досудового розслідування.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані кримінальні правопорушення.

Допитаний у судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, винним себе не визнав.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В клопотанні слідчого зазначено, що на даний час існують ризики, які дають достатньо підстав вважати, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 неможливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме: може переховуватись від органів досудового слідства, а в подальшому від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий умисний злочин проти власності, не має постійного місця роботи, та джерела доходу, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що свідчить також про те, що він, перебуваючи на волі також може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того, незаконно впливати на свідків, та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке відповідно до санкції ч.2 ст. 187 КК України загрожує останньому позбавленням волі від семі до десяти років, відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що підозрюваний, усвідомлюючи можливість реального покарання за вчинені злочини, які за ступенем тяжкості є тяжкими, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Слідчий зазначив, що аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії)). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Beccievv. Moldova (Бекчиев проти Молдови)).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання, довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім вказаних кримінальних правопорушень, що підтверджується вищевказаними доказами, які зібрані під час досудового розслідування.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але слідчий суддя вважає, що підозрюваний не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, а також, щоб запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а саме: може переховуватись від органів досудового слідства, а в подальшому від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий умисний злочин проти власності, не має постійного місця роботи, та джерела доходу, тобто не має стійких соціальних зв`язків, що свідчить також про те, що він, перебуваючи на волі також може вчинити інше кримінальне правопорушення, крім того, незаконно впливати на свідків, та враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке відповідно до санкції ч.2 ст. 187 КК України загрожує останньому позбавленням волі від семі до десяти років, відповідно до ст.12 КК України даний злочин відноситься до категорії тяжких.

Таким чином, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, розлученого, маючого на утриманні сина ОСОБА_8 , 2010 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у силу ст. 89 КК України раніше не судимого, а також, що він вчинив тяжкий умисний злочин проти власності, поєднаний з насильством, який є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, слідчий суддя не визначає розмір застави у кримінальному провадженні. В даному випадку слідчий суддя бере до уваги, що таке діяння як напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, за попередньою змовою групою осіб, вчинений особою яка раніше вчиняла розбійний напад фактично здійснюється із застосуванням насильства, у зв`язку з чим, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 02.01.2019 у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Обрати у відношенні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком шісдесят днів.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання з 03.01.2019 року о 14 годині 00 хвилин.

Дата закінчення дії ухвали 03.03.2019 року о 14 годині 00 хвилин.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 09.12.2018 о 16 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя - ОСОБА_1