ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/1336/19
Провадження № - 1В/201/286/2019
УХВАЛА
26 лютого 2019 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали заяви лікаря-психіатра ОСОБА_2 , представника КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1 «ДОР» про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1 «ДОР» щодо громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В розгляді подання приймали участь:
прокурор ОСОБА_4
лікар-психіатр ОСОБА_2
особа відносно якої розглядається подання ОСОБА_3
захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська знаходиться заява лікаря-психіатра ОСОБА_2 , представника КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1 «ДОР» про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка №1 «ДОР» щодо громадянина ОСОБА_3 .
В обґрунтування заяви лікар-психіатр посилалася на те, що 30.12.2015 р. ОСОБА_6 , наніс тяжкі тілесні ушкодження ОСОБА_7 .
У даній справі ОСОБА_3 пройшов судово - психіатричну експертизу у КЗ «ДКПЛ`ДОР 10.03.2016 р. було зроблено заключення: ОСОБА_3 у період інкримінованого йому правопорушення страждав та в теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїдної. Вказане хронічне психічне захворювання позбавляло гр. ОСОБА_3 можливості в період часу, що відноситься до інкримінованого йому правопорушення, усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними, потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим спостереженням.
26.05.2016 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до ОСОБА_3 було застосовано примусові заходи медичного характеру у відділенні з посиленим наглядом, куди він надійшов 27.06.2016 року.
По медичним показникам та згідно ухвали Самарського р/с м.Дніпро примусові заходи медичного характеру з посиленим наглядом ОСОБА_3 продовжувалися декілька раз. Згідно ухвали Самарського р/с м. Дніпро від 30.03.2018р. примусові заходи медичного характеру з посиленим наглядом були змінені на перебування у відділенні з звичайним наглядом. По медичним показникам та згідно ухвали Самарського районного суду м. Дніпра від 03.09.18 р. примусові заходи медичного характеру у вигляді перебування у відділенні зі звичайним наглядом були змінені на амбулаторне примусове лікування. Амбулаторне примусове лікування надавалось в умовах КЗ «Дніпровська міська поліклініка №1» Дніпровської міської ради. На прийом до дільничного лікаря-психіатра прийшов 11.09.18р. В подальшому щомісяця відвідував дільничного лікаря-психіатра, регулярно приймав рекомендоване лікування. За цей час психічний стан хворого залишався стабільним, загострень психотичної симптоматики не спостерігалось. У хворого достатня критика до хвороби, він розуміє подальшу необхідність у відвідуванні дільничного лікаря-психіатра, прийомі медикаментів. На даний час ОСОБА_3 за своїм психічним станом особливої небезпеки для себе та оточуючих не зумовлює. Застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування не потребує.
04.02.2019 року комісія лікарів-психіатрів дійшла висновку, що ОСОБА_3 потребує припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування.
Учасники судового розгляду не заперечували проти задоволення подання.
Заслухавши учасників та дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про відмову в її задоволенні з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 КК України припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч.2 ст. 514 КПК України, припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
Про те, не зважаючи на поліпшення стану ОСОБА_3 відповідно до висновку лікарів, суд враховуючи тяжкість суспільно-небезпечного діяння, період лікування, що становить всього п`ять місяців, приходить до висновку, що з метою уникнення ризику, того що припинення лікування може спричини рецидив злочину, то на теперішній час потреба примусового амбулаторного спостереження та лікування, відносно ОСОБА_6 не відпала, а тому підстави для припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторного примусового лікування на теперішній час відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. 95 КК України, ст. 514 КПК України

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви лікаря-психіатра ОСОБА_2 про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку в умовах КЗ «Дніпропетровська міська поліклініка № 1 відносно ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи діб з дня проголошення ухвали суду.

Повний текст ухвали буде проголошено 27.02.2019 року о 10-00 годині.

Суддя: ОСОБА_1